Справа № 127/14835/25
Суддя: Гуменюк К. П.
Дата ухвалення: 2025-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/126/25
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

21 липня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Гуменюка К.П.,

за участю секретаря судового засідання Бортнюк А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Захарченко Олександр Валерійович, до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови серії ЕНА №4684103 від 08 травня 2025 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 121 КУпАП, -

вимоги позивача: скасувати постанову інспектора відділу поліції №3 (м. Вінниця) Вінницького РУП у Вінницькій області капітана поліції Трущіна Павла Миколайовича серії ЕНА № 4684103 від 08.05.2025 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбачене ч.3 ст.121 КУпАП; закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Захарченко О.В. із позовом до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови серії ЕНА №4684103 від 08 травня 2025 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 121 КУпАП.

Ухвалою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 15 травня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Захарченко О.В., до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови серії ЕНА №4684103 від 08 травня 2025 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 121 КУпАП, було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати одноособово за правилами спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей провадження, визначених ст. 286 КАС України, без виклику учасників справи на підставі матеріалів справи (у письмовому провадженні).

Свої позовні вимоги ОСОБА_2 мотивувала тим, що 08 травня 2025 року о 17 год. 14 хв. інспектором відділу поліції №3 (м. Вінниця) Вінницького РУП у Вінницькій області капітаном поліції Трущіним П.М. відносно неї було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №4684103, у якій зазначено, що вона, керуючи автомобілем Renault Logan, д.н.з. НОМЕР_1 , 08.05.2025 року о 17 год. 14 хв. (пров. 8-го Березня, с. Агрономічне) не пройшла своєчасно обов`язковий технічний контроль, чим порушила п.31.3 (б) ПДР України, а отже скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.121 КУпАП, і постановлено накласти на неї адміністративне стягнення у виді штраф в розмірі 340 грн.

Однак, як зазначає позивач, автомобіль Renault Logan, д.н.з. НОМЕР_1 (легковий загальний седан) відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , виданого ТСЦ 8048, належить на праві власності ТОВ «Агропросперіс», основним видом діяльності якого є консультування з питань комерційної діяльності й керування. Послуг по перевезенню вантажів або пасажирів з метою отримання прибутку товариство не надає.

Вказаний вище автомобіль закріплений за позивачем і використовується виключно для службових поїздок та виконання завдань товариства, а отже не потребує проходження обов`язкового технічного контролю.

У зв`язку із вищевикладеним ОСОБА_1 переконана, що даного адміністративного правопорушення вона не вчиняла, а тому постанова інспектора є необґрунтованою і незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Від представника Головного управління Національної поліції у Вінницькій області 21.05.2025 надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_1 .

У відзиві на позовну заяву зазначено, що 08.05.2025 у с. Агрономічне Вінницького району відносно ОСОБА_3 було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №4684103 від 08.05.2025, передбачене ч.3 ст.121 КУпАП за керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

За змістом відзиву, господарська діяльність зазначеного вище товариства здійснюється з метою отримання прибутку, а відтак і використання основних засбів, найманих працівників, а також транспортних засобів здійснюється з метою отримання прибутку.

Транспортним засобом ТОВ «Агропросперіс» керував працівник даного підприємства, який використовував автомобіль для службової поїздки та виконання завдань товариства.

На переконання представника відповідача, праця найманих працівників полягає у забезпеченні діяльності підприємства, а враховуючи, що діяльність даного товариства здійснюється з метою отримання прибутку, то фактично діяльність найманих працівників, у тому числі їх перевезення, здійснюється з метою отримання прибутку.

У зв`язку із викладеним Головне управління Національної поліції у Вінницькій області заперечує в повному обсязі позовних вимог, вважає їх безпідставними та необґрунтованими.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Повно та всебічно з`ясувавши обставини в адміністративній справі, які підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами, та при дотриманні норм матеріального і процесуального права, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Судом встановлено, що відповідно до постанови інспектора відділу поліції №3 (м. Вінниця) Вінницького РУП у Вінницькій області капітана поліції Трущіна П.М. серії ЕНА № 4684103 від 08.05.2025 року ОСОБА_3 08 травня 2025 року о 17 год. 14 хв. по вул. 8-го Березня у с. Агрономічне Вінницької області здійснювала керування транспортним засобом Renault Logan, д.н.з. НОМЕР_1 , який не пройшов своєчасно технічний контроль, чим порушила п.31.3 (б) ПДР України експлуатація транспортних засобів, кі не пройшли обов`язковий технічний контроль.

Вказаною постановою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення положень ч. 3 ст.121 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривень.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст.251 КУпАП (зі змінами), доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, що мало місце в даному випадку.

Відповідно до ч.1 ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі, негайне оголошення якої після закінчення розгляду справи регламентовано ч.1 ст.285 КУпАП.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.222 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, які стосуються, серед іншого, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, розглядають органи Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

За змістом п.1-2 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Згідно зі ст.31 Закону України «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати превентивні заходи, зокрема, перевіряти документи особи, опитувати осіб, зупиняти транспортні засоби, застосовувати технічні прилади та технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Нормативно-правовим актом, що регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеку, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ, і організацій незалежно від форм власності та господарювання, є Закон України «Про дорожній рух».

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Відповідно до ст.14 ЗУ «Про дорожній рух» учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.

Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримуватись вимог ЗУ «Про дорожній рух», Правил дорожнього руху України та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно п. 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 31.1 ПДР технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та правил технічної експлуатації.

Пунктом 31.3 (б) ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Відповідно до ч.3 ст.121 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.

Обов`язковий технічний контроль транспортного засобу передбачає перевірку технічного стану транспортного засобу, а саме: системи гальмового і рульового керування, зовнішніх світлових приладів, пневматичних шин та коліс, світло пропускання скла, газобалонного обладнання (за наявності), інших елементів у частині, що безпосередньо стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього природного середовища.

Порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів визначає Кабінет Міністрів України.

Порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів визначає Кабінет Міністрів України.

Відповідно до положень п.15.2 Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 січня 2012 року № 137 в редакції від 25.08.2023 року (чинній на момент виникнення спірних правовідносин) транспортним засобом, що використовується з метою отримання прибутку є транспортний засіб (зокрема службовий легковий автомобіль), що експлуатується юридичними особами, фізичними особами підприємцями під час провадження господарської діяльності, фізичними особами під час виконання цивільно-правових договорів з метою отримання прибутку.

Разом з тим, аналіз положень ст. 35 ЗУ "Про дорожній рух" дає підстави для висновку про те, що обов`язковому технічному контролю підлягають автомобілі, що використовуються саме для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку. Тобто, визначальною обставиною є мета фактичного використання автомобіля для перевезення пасажирів або вантажу з метою отримання прибутку.

Так згідно даної норми Закону обов`язковому технічному контролю не підлягають:

1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;

2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тони, причепи до них - зі строком експлуатації до двох років.

3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені ЗУ "Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України".

Також приписами ст.35 ЗУ "Про дорожній рух" встановлюється періодичність проходження обов`язкового технічного контролю, а саме:

1) для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажних автомобілів (незалежно від форми власності) вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки;

2) для вантажних автомобілів вантажопідйомністю більше 3,5 тонни, причепів до них та таксі незалежно від строку експлуатації - щороку;

3) для автобусів та спеціалізованих транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, незалежно від строку експлуатації - двічі на рік.

Окрім того, варто зазначити, що порядок здійснення перевезень пасажирів та їх багажу автобусами, таксі, легковими автомобілями на замовлення, а також обслуговування пасажирів на автостанціях і є обов`язковими для виконання організаторами регулярних перевезень, замовниками транспортних послуг, автомобільними перевізниками, автомобільними самозайнятими перевізниками, персоналом автомобільного транспорту, автостанціями та пасажирами закріплено Правилами надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджених Постановою КМУ №176 від 18 липня 1997 року, термінологію, наведену у яких доцільно використовувати для віднесення автомобіля до об`єкту обов`язкового технічного огляду.

Відповідно до п. 7.3 цих Правил їх дія не поширюється на перевезення, які здійснюються службовими легковими автомобілями.

За змістом ст. 1 ЗУ «Про автомобільний транспорт» визначено терміни:

- автомобільний транспортний засіб - колісний транспортний засіб (автобус, вантажний та легковий автомобіль, причіп, напівпричіп), який використовується для перевезення пасажирів, вантажів або виконання спеціальних робочих функцій (далі - транспортний засіб);

- автомобіль легковий - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення пасажирів з кількістю місць для сидіння не більше ніж дев`ять з місцем водія включно; автомобіль вантажний - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів.

Відповідно до п. 1.10 ПДР України (визначення термінів) легковим автомобілем вважається автомобіль з кількістю місць для сидіння не більше дев`яти, з місцем водія включно, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення пасажирів та їх багажу із забезпеченням необхідного комфорту та безпеки; вантажний автомобіль - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів.

Як вбачається зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого ТСЦ 8048, автомобіль Renault Logan, д.н.з. НОМЕР_1 , тип - легковий загальний седан, категорія В, з 19.03.2021 року зареєстрований ТОВ «Агропросперіс».

Відповідальним за використання зазначеного автомобіля у господарській діяльності підприємства визначено регіонального менеджера із соціальної роботи Топольніцьку Оксану Володимирівну, що підтверджується наказом ТОВ «Агропросперіс» від 14 грудня 2023 року №53-з/23.

Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, основним видом економічної діяльності ТОВ «Агропросперіс» (ідентифікаційний код юридичної особи (ЄДРПОУ) 39003716) є консультування з питань комерційної діяльн6ості й керування (70.22). Також, виходячи зі змісту даного витягу, підприємство здійснює й інші види діяльності, а саме: 46.11, 46.21, 78.30, 62.01, 62.02, 62.03, 62.09, 69.10, 69.20, 01.61.

Жоден із перелічених вище видів економічної діяльності не передбачає здійснення перевезення пасажирів або вантажів для отримання прибутку.

Таким чином, оскільки вказаний вище транспортний засіб є легковим службовим автомобілем, який не використовується для перевезення пасажирів або вантажу з метою отримання прибутку, за відсутності доказів протилежного, не може вважатися об`єктом, що підлягає обов`язковому технічному контролю.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Згідно з вимогами ч.1 ст.77 та ч.1 ст.90 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів, показаннями свідків.

У відповідності до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви, щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Таким чином, шляхом співставлення зібраних по справі доказів, з врахуванням встановленого КАС України обов`язку доведення, суд дійшов висновку, що відповідачем, який є суб`єктом владних повноважень, належним чином не зафіксовано обставин порушення позивачем п.31.3 (б) ПДР України, не надано доказів, які б спростовували доводи позивача, не доведено правомірності винесення оскаржуваної постанови.

Отже, на переконання суду, постанова серії ЕНА № 4684103 від 08.05.2025 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за порушення правил дорожнього руху та притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.121 КУпАП є незаконною та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Крім того, суд звертає увагу на те, що частинами 1, 2 статті 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до пункту 1 частини 3 цієї ж статті КАС України до витрат пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору встановлено Законом України «Про судовий збір» від 8 липня 2011року №3674-VI (зі змінами та доповненнями), відповідно до ст. 1 якого судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Як встановлено судом, та вбачається з наявних у матеріалах справи документів, за подання до суду даної позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп., що підтверджується квитанцією №- (а.с. 18).

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі відповідно до ставок судового збору, визначених частиною 2 даної статті.

Станом на 01.01.2025 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3 028,00 грн.

Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини третьої статті 4 Закону № 3674-VІ за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, сплачується судовий збір в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на час звернення позивача до суду складав 1211 гривень 20 копійок.

В той же час, ч. 5 ст. 4 Закону № 3674 передбачено, що розмір судового збору, який підлягає стягненню у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на даний час складає 605 гривень 60 копійок.

При цьому, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 543/775/17 висловлено правовий висновок про те, що «З огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб».

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01 січня 2025 року складає 3028 гривень.

Враховуючи вищенаведене, за подання позовної заяви позивачу в даному випадку належало сплатити судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок (3028 х 0,2).

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, а також те, що позовні ОСОБА_1 задоволені, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Вінницькій області на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 6-10, 19, 20, 70, 90, 241-246, 250 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Захарченко Олександр Валерійович, до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови серії ЕНА №4684103 від 08 травня 2025 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 121 КУпАП, - задовольнити.

Постанову інспектора відділу поліції №3 (м. Вінниця) Вінницького РУП у Вінницькій області капітана поліції Трущіна Павла Миколайовича серії ЕНА № 4684103 від 08.05.2025 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.121 КупАП та накладення на неї адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривень, -скасувати.

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП, - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Вінницькій області на користь ОСОБА_2 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ).

Відповідач: Головне управління Національної поліції у Вінницькій області (, адреса: 21050, Вінницька обл., м. Вінниця, вул. Театральна, буд. 10).

Повне судове рішення складено 21 липня 2025 року.

Суддя Вінницького міського суду

Вінницької області Костянтин ГУМЕНЮК