Справа № 2-а-13039/11
Суддя: Щаслива О. В.
Дата ухвалення: 2011-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 грудня 2011 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Щасливої О.В.,

при секретарі Морозової В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інженера ОДР взводу дорожньо-патрульної служби ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області старшого лейтенанта міліції Мінайлова Олега Юрійовича про визнання неправомірними дій щодо притягнення до адміністративної відповідальності, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання неправомірними дій щодо притягнення до адміністративної відповідальності, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, яку винесено 7 листопада 2011 року інженером ОДР взводу дорожньо-патрульної служби ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області старшим лейтенантом міліції Мінайловим О.Ю. за ознаками правопорушення, що передбачене ст. 122 ч. 2 КупАП.

Вважаючи, що оскаржувана постанова є незаконною, оскільки в його діях відсутні ознаки як об`єктивної, так і суб`єктивної сторони правопорушення, просить про її скасування.

В обґрунтування вимог в судовому засіданні позивач пояснив, що оскаржувана постанова містить висновки про те, що о 13-05 годині 7 листопада 2011 року позивач на транспортному засобі при повороті наліво з вул. Української на пр. Леніна в м. Запоріжжі не надав переваги в русі іншому автомобілю, який рухався з іншого напрямку, що містить порушення п. 16.9 Правил дорожнього руху та становить диспозицію частини другої статті 122 КУпАП. Вважає, що висновок інспектора не ґрунтується на фактичному вчиненні ним правопорушення, оскільки фактично в зазначений в постанові час він, здійснюючи поворот з вул. Української на проспект Леніна в м. Запоріжжі, діяв в межах правил безпеки руху, оскільки інших транспортних засобів з другого напрямку, які б повертали наліво, в той час на проїзній частині не було, а зазначений в постанові автомобіль виїхав на перехрестя, коли позивач вже здійснив маневр повороту. У зв`язку з викладеним просить визнати дії інспектора протиправними, а оскаржувану постанову скасувати.

Відповідач проти задоволення позову заперечує, зазначивши, що притягнення позивача до адміністративної відповідальності зумовлене фактичним вчиненням ним правопорушення. В зазначений в постанові час позивач, рухаючись в згаданому місці в напрямку додаткової секції, ввімкненої одночасно з червоним сигналом світлофора, не надав дорогу транспортному засобу, що рухався з іншого напрямку. Такі дії позивача, які були зафіксовані за допомогою засобів з функціями відео-фіксації, порушують п. 16.9 Правил дорожнього руху і становлять диспозицію частини другої статті 122 КУпАП, за ознаками якої він і був притягнутий до відповідальності. На підставі викладеного просить про відмову у задоволенні позову.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд знаходить позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, з наступних міркувань.

Судом встановлено, що 7 листопада 2011 року інженером ОДР взводу дорожньо-патрульної служби ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області старшим лейтенантом міліції Мінайловим О.Ю. відносно позивача винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 2 КУпАП за ознаками порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть.

Відповідно до ст. 9 КупАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясовувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів і т. і.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно із ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб`єкт владних повноважень повинен надати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

В силу п. 16. 9 Правил дорожнього руху України при русі у напрямку стрілки, ввімкненої у додатковій секції одночасно з жовтим або червоним сигналом світлофора, водій повинен надати дорогу транспортним засобам, що рухаються з других напрямків.

Дійшовши висновку про необґрунтованість позовних вимог, суд враховує відеозапис події, що стала підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, яка спростовує твердження позивача. З переглянутого судом відеозапису випливає, що дії посадової особи ДАІ, яка винесла оскаржувану постанову, ґрунтуються на законі, а притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності зумовлене фактичним вчиненням ним порушення правил безпеки руху.

З огляду на викладене суд знаходить, що позивач не довів обґрунтованість своїх вимог, тоді як автор постанови виніс її за наявності в діях позивача ознак порушення правил безпеки руху.

Між тим, суд вважає, що інспектором при покладенні на позивача відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення не повною мірою враховано обставини справи та дані про особу правопорушника.

Як встановлено судом, порушення правил безпеки руху позивач припустив не навмисно.

Крім того, суд вважає, що при винесенні постанови посадова особа ДАІ мала врахувати каяття правопорушника, його працевлаштованість, невеликий заробіток, позитивні характеристики з місця роботи.

Сукупність перелічених фактичних даних, на думку суду, свідчить про малозначність вчиненого позивачем правопорушення.

За змістом ст. 9 КАС суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За змістом ст. 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З огляду на викладені обставини суд знаходить всі підстави для зміни постанови в частині покладення на позивача відповідальності у вигляді штрафу, вважаючи за доцільне обмежитися усним зауваженням у зв`язку із малозначністю вчиненого.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 9, 69, 70, 71, 86, 122, 128, 158-160, 162, 171, 185, 186 КАС України, ст. ст. 1, 7, 9, 251, 280, 122 ч. 1, 22, 258, 288 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до інженера ОДР взводу дорожньо-патрульної служби ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області старшого лейтенанта міліції Мінайлова Олега Юрійовича задовольнити частково.

Змінити постанову від 7 листопада 2011 року, яку винесено інженером ОДР взводу дорожньо-патрульної служби ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області старшим лейтенантом міліції Мінайловим Олегом Юрійовичем за ознаками правопорушення, що передбачене ст. 122 ч. 2 КУпАП, відносно ОСОБА_1 .

Викласти постанову в частині накладення стягнення у такій редакції:

«Звільнити ОСОБА_1 від відповідальності за ст. 122 ч. 2 КУпАП у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі закрити.».

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Щаслива