Справа № 380/14335/24
Суддя: Кисильова Ольга Йосипівна
Дата ухвалення: 2025-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2025 рокусправа № 380/14335/24

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Кисильової О.Й.,

розглянувши у письмовому провадженні у місті Львові за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - відповідач), у якому просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу в зарахуванні до календарної вислуги років та до стажу служби на пільгових умовах часу участі у складі національного персоналу МВС України в міжнародних миротворчих операціях ООН з підтримання миру і безпеки в Республіці Південний Судан з 17.05.2010 до 10.02.2012, з 16.03.2013 до 11.07.2014, з 08.08.2015 до 08.05.2018, з 04.08.2019 до 06.02.2021 та з 14.12.2007 до 16.12.2008 у складі Спеціального миротворчого підрозділу МВС України у Косово згідно із ч. 3 ст. 8 Закону України "Про участь України в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки";

- зобов`язати відповідача видати наказ по особовому складу, яким здійснити перерахунок та зарахувати до поточної календарної вислуги років та до стажу служби в Національній гвардії України ОСОБА_1 вислугу років в загальній кількості 16 календарних років 10 місяців 08 днів з урахуванням вимог ч. 3 ст. 8 Закону України "Про участь України в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки" та постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393, за періоди проходження ним служби в миротворчих операціях ООН з підтримання миру та безпеки у Південному Судані та Косово;

- зобов`язати відповідача оформити та направити необхідні документи до уповноваженого органу з підготовки та подання до органів Пенсійного фонду України документів для призначення (перерахунку) пенсій щодо призначення позивачу пенсії за вислугу років відповідно до статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", із зарахуванням до вислуги (календарних) років для призначення такої пенсії періоду проходження служби в місіях ООН з 17.05.2010 до 10.02.2012, з 16.03.2013 до 11.07.2014, з 08.08.2015 до 08.05.2018, з 04.08.2019 до 06.02.2021 та з 14.12.2007 до 16.12.2008;

- зобов`язати відповідача, з урахуванням вищезазначеного перерахунку вислуги років, встановити позивачу надбавку за стаж служби в Національній гвардії України у відповідних розмірах.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 у період часу з 23.11.2000 до 10.09.2014 проходив військову службу у внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України, а з 10.09.2014 до 24.07.2023 проходив військову службу у військових частинах Національній гвардії України. Зазначає, що наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 24.07.2023 №216 ОСОБА_1 звільнений з військової служби у відставку за п.п. "б" п. 3 ч. 5 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" (за станом здоров`я).

Відповідно до наказу від 24.07.2023 № 216 вислуга років на військовій службі підполковника ОСОБА_1 складала: час служби в календарному обчисленні - 22 роки 08 місяців 01 день; час служби в пільговому обчисленні - (без урахування вислуги в календарному обчисленні) - 16 років 10 місяців 08 днів.

30.05.2024 представник позивача звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 з клопотанням про зарахування періодів проходження служби в миротворчих місіях ООН до поточної календарної вислуги років та стажу служби в НГУ, а також про перерахунок надбавки за стаж відповідно до ч. 3 ст. 8 Закону України "Про участь України в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки". Проте листом від 05.06.2024 № К-26 у задоволенні клопотання відмовлено у зв`язку із відсутністю правових підстав.

Позивач не погоджується з відмовою відповідача, вважає її такою, що суперечить чинному законодавству, у зв`язку з чим просить суд задовольнити позовні вимоги повністю.

Ухвалою від 10.07.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні).

29.07.2024 відповідач надіслав відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позову, зазначивши про відсутність правових підстав для зарахування позивачу у наказі від 24.07.2023 № 216 час служби у пільговому обчисленні до часу у календарному обчисленні.

На переконання відповідача, доводи позивача з приводу того, що в даному випадку для призначення йому пенсії за вислугу років підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їх сімей" від 17.07.1992 № 393, якою позивачу для призначення пенсії вислуги років має зараховуватися пільговий стаж 16 років 10 місяців 08 днів є безпідставними, оскільки згідно ч. 4 ст. 9 КАС України, у разі невідповідності нормативно-правового акту Конституції України, Закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Таким чином, приписи п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 суперечать приписам п. "а" ст. 12 Закону № 2262-ХІІ, а відтак, застосуванню підлягає саме Закон № 2262-ХІІ оскільки в силу приписів ч. 4 ст. 9 КАС України, має вищу юридичну силу.

Водночас відповідач зауважує, що тривалість стажу роботи розраховується з урахуванням загальної тривалості роботи в календарному вирахуванні або загальній тривалості роботи в пільговому вирахуванні.

У зв`язку із викладеним, просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (по стройовій частині) від 24.07.2023 № 216 підполковник ОСОБА_1 виключений зі списків особового складу та всіх видів забезпечення військовослужбовця військової служби за контрактом офіцерського складу з 24.07.2023.

Зі змісту наказу від 24.07.2023 № 216 слідує, що час служби ОСОБА_1 в календарному обчисленні складає 22 роки 08 місяців 01 день; час служби в пільговому обчисленні (без урахування вислуги в календарному обчисленні) складає 16 років 10 місяців 08 днів.

Згідно із розрахунком вислуги років № Г-002877 для призначення ОСОБА_1 пенсії, періоди участі у миротворчих місіях з 14.12.2007 до 16.12.2008, з 17.05.2010 до 10.02.2012, з 16.03.2013 до 11.07.2014, з 08.08.2015 до 08.05.2018 та з 04.08.2019 до 06.02.2021 обраховані у трьох кратному розмірі (один за три). Час служби в календарному обчисленні - 22 роки 08 місяців 01 день; час служби у пільговому обчисленні (без урахування в календарному обчисленні) - 16 років 10 місяців 08 днів; вислуга років для призначення пенсії на 24.07.2023 становить 39 років 06 місяців 09 днів.

Відповідно до подання про призначення пенсії від 17.11.2023 № 5802, календарна вислуга років ОСОБА_1 станом на 24.07.2023 для призначення пенсії складає 22 роки 08 місяців 01 день; вислуга років у пільговому обчисленні станом на 24.07.2023 для визначення розміру пенсії складає 39 років 06 місяців 09 днів.

30.05.2024 представник позивача звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою, у якій просив:

- зарахувати підполковнику запасу ОСОБА_1 до поточної календарної вислуги років згідно з ч. 3 ст. 8 Закону України "Про участь України в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки", періоди проходження ним служби в міжнародних операціях ООН з підтримання миру і безпеки, до календарної вислуги років та до стажу служби в Національній гвардії України;

- видати наказ по особовому складу ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким здійснити перерахунок та зарахувати до поточної календарної вислуги років та до стажу служби в Національній гвардії України підполковнику запасу ОСОБА_1 вислугу років в загальній кількості 16 календарних років з урахуванням вимог ч. 3 ст. 8 Закону України "Про участь України в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки" (з розрахунку три місяці за кожен місяць служби в міжнародних операціях ООН з підтримання миру і безпеки в складі національного контингенту та національного персоналу МВС України);

- здійснити перерахунок надбавки за стаж служби в Національній гвардії України підполковнику запасу ОСОБА_1 з урахуванням перерахованої вислуги відповідно до ч.

3 ст. 8 Закону України "Про участь України в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки".

05.06.2024 ІНФОРМАЦІЯ_1 листом № К-26 надав відповідь на заяву від 30.05.2024, зазначивши, що оскільки підпунктом "а", пункту 3 постанови КМУ від 17.07.1992 № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб", а саме: "До вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї Постанови, зараховується на пільгових умовах" - з розрахунку один місяць служби за три місяці, не передбачено час проходження служби у складі спеціального миротворчого підрозділу, час проходження служби у складі національного персоналу до міжнародної операції ООН з підтримання миру і безпеки.

Зважаючи на наведене, відповідач у листі-відповіді від 05.06.2024 вказав, що підстав для задоволення клопотання немає.

Позивач вважає протиправною відмову відповідача у зарахуванні до поточної календарної вислуги років згідно з ч. 3 ст. 8 Закону України "Про участь України в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки", періоди проходження ним служби в міжнародних операціях ООН з підтримання миру і безпеки, до календарної вислуги років та до стажу служби в Національній гвардії України, а тому звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи оцінку доводам позивача про протиправність відмови відповідача, суд враховує наступні обставини та приписи законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема, на службі в органах внутрішніх справ визначені Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 №2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ).

Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Статтею 1 Закону № 2262-XII встановлено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Згідно із п. "б" ст. 1-2 Закону № 2262-XII право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби (крім випадків призначення пенсії в разі втрати годувальника дружині (чоловіку) з урахуванням вимог частини п`ятої статті 30 цього Закону, яка призначається незалежно від звільнення зі служби) особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, співробітники Служби судової охорони, особи начальницького складу податкової міліції, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.

Статтею 2 Закону № 2262-XII визначено, що військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

За приписами п. "а" ч. 1 ст. 12 Закону № 2262-XII пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

Відповідно до ст. 17-1 Закону № 2262-XII порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначених вимог Закону № 2262-XII Кабінет Міністрів України затвердив постанову від 17.07.1992 № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" (далі - Постанова № 393), яка визначає, які саме види служби зараховуються до вислуги років, та які саме види служби і в яких коефіцієнтах зараховуються на пільгових умовах.

За правилами п. 1 Постанови № 393, у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 119 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393" (чинній на момент звернення позивача із заявою про оформлення та направлення документів для призначення пенсії) для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" із статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховуються служба в органах внутрішніх справ на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду.

Пунктом 2-1 Постанови № 393 визначено, що для призначення пенсій обчислення календарної вислуги років проводиться згідно з пунктами 1 і 2 цієї постанови.

За змістом п. 3 Постанови № 393 до вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за півтора місяці у військових частинах і підрозділах внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ, Національної гвардії з охорони дипломатичних представництв, консульських установ іноземних держав, представництв міжнародних організацій в Україні, у підрозділах Управління державної охорони, Служби судової охорони, що визначаються в установленому порядку, а також у підрозділах спеціального призначення Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, установ виконання покарань органів внутрішніх справ, воєнізованих формуваннях Державної кримінально-виконавчої служби, у частинах і підрозділах (загонах) спеціального призначення внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ, Національної гвардії та у підрозділах міліції особливого призначення за Переліком посад і умовами (в порядку), що визначаються керівниками відповідних міністерств і відомств.

Спірним у цій справі є питання щодо застосування календарної чи пільгової вислуги років для направлення до органу Пенсійного фонду України документів для призначення позивачу пенсії за вислугу років.

Покликаючись на приписи ст. 12 Закону № 2262-XII, відповідач стверджує, що підставою для призначення пенсії за вислугу років, у даному випадку, є наявність 25 років і більше саме календарної вислуги.

Натомість позивач вважає, що для призначення йому пенсії за вислугу років календарна вислуга років має бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку № 393.

Окрім цього, суд зауважує, що після прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 119 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393" і стаття 12 Закону № 2262-XII, і Постанова № 393 встановлюють однакове правове регулювання спірних правовідносин в частині розмежування календарної та пільгової вислуги, порядку їх обчислення та застосування.

Відтак, виходячи з положень статті 12 Закону № 2262-XII та пунктів 1 та 2-1 Постанови № 393 календарна вислуга застосовується для призначення пенсії за вислугу років, а пункт 3 Постанови № 393 визначає, що певні періоди, зокрема. час проходження служби у військових частинах і підрозділах внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ, Національної гвардії з охорони дипломатичних представництв, консульських установ іноземних держав, представництв міжнародних організацій в Україні, у підрозділах Управління державної охорони, Служби судової охорони, що визначаються в установленому порядку, а також у підрозділах спеціального призначення Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, установ виконання покарань органів внутрішніх справ, воєнізованих формуваннях Державної кримінально-виконавчої служби, у частинах і підрозділах (загонах) спеціального призначення внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ, Національної гвардії та у підрозділах міліції особливого призначення за Переліком посад і умовами (в порядку), що визначаються керівниками відповідних міністерств і відомств, підлягають пільговому обчисленню для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови.

Тобто, постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 119 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393" усунуто розбіжності між Законом № 2262-XII та Постановою № 393 щодо врахування пільгової вислуги років для призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону № 2262-XII.

Отже, зважаючи на вимоги законодавства, чинного на час виникнення спірних відносин у цій справі, умовою для призначення позивачу пенсії є наявність необхідної саме календарної вислуги років.

До аналогічного висновку дійшов Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду у постановах від 31.08.2023 у справі № 200/4951/22, від 11.09.2023 у справі № 480/4827/22, від 07.09.2023 у справі № 560/9478/22, від 15.09.2023 у справі №380/10714/22, від 18.10.2023 у справі № 360/17/23 та від 14.1.12023 у справі № 600/3836/22-а, який в силу приписів ч. 5 ст. 242 КАС України та ч. 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" враховує суд під час вирішення цього спору.

Суд встановив, що відповідно до наказу від 24.07.2023 № 216, час служби позивача в календарному обчисленні складає 22 роки 08 місяців 01 день; час служби в пільговому обчисленні (без урахування вислуги в календарному обчисленні) складає 16 років 10 місяців 08 днів.

Оскільки календарна вислуга років позивача становить менше 25 років, а пільгова вислуга років враховується лише для визначення розміру пенсії, а не для призначення власне пенсії, то суд вважає, що у спірних правовідносинах відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, що, у свою чергу, є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Окрім цього, суд зауважує, що згідно із розрахунком вислуги років для призначення пенсії № Г-002877, періоди участі ОСОБА_1 у миротворчих місіях з 14.12.2007 до 16.12.2008, з 17.05.2010 до 10.02.2012, з 16.03.2013 до 11.07.2014, з 08.08.2015 до 08.05.2018 та з 04.08.2019 до 06.02.2021 обраховано у трьох кратному розмірі (один за три). Час служби в календарному обчисленні - 22 роки 08 місяців 01 день; час служби у пільговому обчисленні (без урахування в календарному обчисленні) - 16 років 10 місяців 08 днів; вислуга років для призначення пенсії станом на 24.07.2023 становить 39 років 06 місяців 09 днів.

Відповідно до подання про призначення пенсії від 17.11.2023 № 5802, календарна вислуга років станом на 24.07.2023 для призначення пенсії складає 22 роки 08 місяців 01 день; вислуга років у пільговому обчисленні станом на 24.07.2023 для визначення розміру пенсії складає 39 років 06 місяців 09 днів.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що періоди участі позивача у миротворчих місіях уже були враховані відповідачем у пільговому обчисленні та стали підставою для відповідного розрахунку вислуги років, необхідної для визначення розміру пенсії.

Водночас, як зазначено вище, наявність пільгової вислуги не може бути підставою для визнання права на призначення пенсії за вислугу років за відсутності встановленого законом мінімального календарного стажу.

Відтак, суд не встановив ознак протиправності у діях відповідача щодо відмови у видачі наказу по особовому складу, поданні документів до органів Пенсійного фонду України, встановлення надбавки за стаж служби та направлення необхідних документів до пенсійного фонду щодо призначення позивачу пенсії за вислугу років.

У зв`язку з цим, кожна з позовних вимог є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивач належними та допустимими доказами не довів наявність підстав для зобов`язання відповідача оформити та подати до Головного управління ПФУ у Львівській області документи для призначення позивачу пенсії за вислугу років на підставі пункту "а" ч. 1 ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову ОСОБА_1 у задоволенні позову.

Суд не здійснює розподілу судових витрат, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст. ст. 9, 14, 73-78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

СуддяКисильова Ольга Йосипівна