Справа № 420/2782/25
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2025-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/2782/25

Перша інстанція: суддя Андрухів В.В.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Шляхтицького О.І.,

суддів: Семенюка Г.В., Федусика А.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14.04.2025 у справі № 420/2782/25 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БІТІЕС-ГРУП» до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 28.03.2025 у справі № 420/2782/25 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «БІТІЕС-ГРУП» до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України задовольнив.

Визнав протиправним та скасував рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Одеській області від 12.11.2024 №12043401/36343856 про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування №97 від 29.10.2024, поданого Товариством з обмеженою відповідальністю «БІТІЕС-ГРУП» ().

Зобов`язав Державну податкову службу України зареєструвати розрахунок коригування Товариства з обмеженою відповідальністю «БІТІЕС-ГРУП» () №97 від 29.10.2024 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІТІЕС-ГРУП» судовий збір у сумі 3028 (три тисячі двадцять вісім гривень).

03.04.2025 від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу, в якій останній просить суд стягнути витрати на правничу допомогу у розмірі 40000 грн.

Одеський окружний адміністративний суд додатковим рішенням від 14.04.2025 у справі № 420/2782/25 заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «БІТІЕС-ГРУП» про стягнення витрат на правничу допомогу задовольнив частково.

Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІТІЕС-ГРУП» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12000 грн. (дванадцять тисяч гривень).

У задоволенні решти заяви відмовив.

Не погоджуючись з даним додатковим рішенням представник Головного управління ДПС в Одеській області подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що додаткове рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального права, у зв`язку з чим апелянт просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою скасувати додаткове рішення та відмовити у задоволенні вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції не враховано, що розмір витрат на професійну правничу допомогу є неспівмірним до обсягу наданих послуг адвокатом та непропорційним до предмету спору.

Розглянувши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для її часткового задоволення з огляду на таке.

Так, відповідно до частин 1, 2 статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно частини 7 статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

За змістом пункту 1 частини 3 статті 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

За правилами частини 5 статті 134 КАС України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З аналізу наведених правових норм вбачається, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13 грудня 2018 року у справі № 816/2096/17 та у постанові від 16 травня 2019 року у справі № 823/2638/18.

Пунктами 4, 6 частини першої статті першої Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору; інші види правової допомоги - це види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Згідно пунктів 1, 2, 6 ч. 1 та ч. 2 ст. 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" до видів адвокатської діяльності, серед іншого, відносяться: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені Законом.

Статтею 30 цього закону визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розум ним та враховувати витрачений адвокатом час.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23- рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Як вбачається за матеріалів справи, 28.10.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІТІЕС-ГРУП» та адвокатом Овчаренко Я.О. укладено договір про надання правової допомоги б/н, яким визначено строк його дії протягом усього провадження у справах Клієнта, доки не будуть вичерпані всі засоби захисту, передбачені національним законодавством, а у справах не буде прийнято остаточне рішення.

Згідно п.2.1 договору сума гонорару встановлюється відповідно до Актів прийому-передачі наданої правової допомоги та вказується у рахунках-фактурах.

На підтвердження наданих послуг адвокатом до суду надано: рахунок на оплату від 31.03.2025; акт прийому-передачі наданої правової допомоги №1 від 31.03.2025 до Договору про надання правової допомоги б/н від 28.10.2021, що укладений з ТОВ «БІТІЕС-ГРУП».

Згідно з актом прийому-передачі наданої правової допомоги №1 від 31.03.2025:

1) вид послуги: консультація, вивчення та ознайомлення адвоката зі змістом матеріалів, документів, надання консультації та правових роз`яснень, кількість годин - 6, погодинна ставка - 2000 грн, всього - 12000 грн;

2) вид послуги: формування правової позиції у позовній заяві, написання письмових пояснень, направлення сторонам та суду засобами "Е-суд", засобами поштового зв`язку "Укрпошта", кількість годин - 8, погодинна ставка - 3000 грн, всього - 24000 грн;

3) складання клопотань про розгляд справи у порядку спрощеного провадження з викликом сторін, клопотань про участь в засіданні у режимі відеоконференції, клопотання про відкладення судового засідання та направлення до суду, кількість годин - 2, погодинна ставки - 2000 грн, всього - 4000 грн.

Досліджуючи вищезазначені документи, колегія суддів зазначає, що дана справа відноситься до категорії справ незначної складності.

До того ж, сума ПДВ за накладною № 97 від 29.10.2024, реєстрації якої є предметом позову складає 2938,40 грн.

Таким чином, присуджені судом першої до відшкодування 12 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу є необґрунтованими, не відповідають реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а їх стягнення з Головного управління ДПС в Одеській області становить надмірний тягар для відповідача, що суперечить принципу розподілу таких витрат. Заявлений розмір витрат є не співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) із реальним часом витраченим адвокатом та із обсягом наданих адвокатом послуг (виконаних робіт).

Принагідно колегія суддів акцентує, що питання розподілу судових витрат окрім іншого пов`язане також із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Наведені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 22 грудня 2018 року справа №826/856/18.

Оцінюючи вищенаведене, колегія суддів зазначає, що Верховний Суд в постанові від 21.08.2020 по справі № 520/2915/19 зауважує, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої прийняте рішення понесених збитків, але і у певному сенсі має спонукати суб`єкта владних повноважень утримуватися від подачі безпідставних заяв, скарг та своєчасно вчиняти дії, необхідні для поновлення порушених прав та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу, витрачений адвокатом час тощо є не співмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі Баришевський проти України (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі Двойних проти України (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі Меріт проти України (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Аналогічна правова позиція висловлена у додатковій постанові Верховного Суду від 05.09.2019 по справі № 826/841/17.

Відповідно частини 5 статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За таких обставин, витрати на правову допомогу повинні бути фактичними, неминучими, а їх розмір обґрунтованим та мати розумну суму.

Щодо посилання апелянта на те, що стягнення витрат у заявленому розмірі становить надмірний тягар для відповідача, колегія суддів враховує та зазначає, що суд першої інстанції зазначене не взяв до уваги та не надав оцінку реальності часу наданих послуг, наслідком чого є зменшення розмір витрат на правову допомогу з 12000 грн до 6000 грн.

Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки зводяться до незгоди з оскаржуваним додатковим рішенням.

Доводи апеляційної скарги не містять належних та обґрунтованих міркувань, які б спростовували висновки суду першої інстанції. У ній також не наведено інших міркувань, які б не були предметом перевірки судом першої інстанції та щодо яких не наведено мотивів відхилення наведеного аргументу у додатковому рішенні.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що судом першої інстанції при розгляді заяви про стягнення з відповідача суми понесених позивачем судових витрат на правову допомогу, неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, а тому, керуючись пунктом 1 частини 1 статті 317 КАС України, додаткове рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині визначення суми, яка підлягає стягненню з Головного управління ДПС в Одеській області на користь позивача в якості відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, з викладених вище мотивів.

Керуючись статтями 139, 308, 309, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області задовольнити частково.

Додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14.04.2025 у справі № 420/2782/25 змінити в частині визначення суми, яка підлягає стягненню з Головного управління ДПС в Одеській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІТІЕС-ГРУП» в якості відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Викласти абзац другий додаткового рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14.04.2025 у справі № 420/2782/25 в такій редакції:

«Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області (адреса: вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП 44069166) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІТІЕС-ГРУП» (адреса: вул. Чорноморського Козацтва, буд. 115, м. Одеса, 65003, ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 (шість тисяч) гривень.».

В іншій частині додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14.04.2025 у справі № 420/2782/25 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Суддя-доповідач О.І. Шляхтицький
Судді Г.В. Семенюк А.Г. Федусик