Справа № 357/6909/25
Суддя: Ярмола О. Я.
Дата ухвалення: 2025-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 357/6909/25
Провадження № 2-а/357/172/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2025 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий суддя - Ярмола О. Я. ,

при секретарі - Вдовика А. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Біла Церква, в залі суду № 5 справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

В травні 2025 ОСОБА_1 , який діє через свого представника Сімутіна Р.В., сформував через систему «Електронний суд» позовну заяву, в якій просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення за частиною 3 ст. 210 КУпАП; закрити провадження у справі.

Позиція сторін у справі.

Позов обґрунтований тим, що 13.04.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 було прийнято постанову у справі про адміністративне правопорушення № БЦ РТЦК/1/162/25 щодо гр. ОСОБА_1 , якою позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 Кодексу України про адміністративне правопорушення та на нього накладене стягнення у вигляді штрафу 25500 грн. Зазначено, що позивач був повідомлений про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 04 квітня 2025 року для уточнення своїх персональних даних, однак не з`явився у визначену дату та час, порушивши вимоги п.п.2п.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою КМУ за № 1487 від 30.12.2022, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП. Позивач вважає, що вказана постанова є незаконною та необґрунтованою, оскільки його не сповіщали і не викликали на 04 квітня 2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також не викликали на 13.04.2025 на розгляд справи про адміністративне правопорушення. Постанова не містить відомостей про належне та своєчасне сповіщення позивача про місце, дату і час розгляду справи та справа про адміністративне правопорушення була розглянута без особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, копія постанови на зареєстровану адресу місця проживання позивача засобами поштового зв`язку не надходила, тобто суб`єктом владних повноважень не виконано належним чином обов`язку для забезпечення реалізації позивачем прав, визначених статтею 268 КУпАП.

Зі змістом винесеної відповідачем постанови ОСОБА_1 ознайомився 01.05.2025 року у Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень. А тому, позивач просив поновити строк на оскарження постанови № БЦ РТЦК/1/162/25 у справі про адміністративне правопорушення та скасувати дану постанову.

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_5 , заперечуючи позовні вимоги, направив суду письмові пояснення з додатками. Зокрема, відповідач зазначає, що позивач ОСОБА_1 з 17.07. 2024 року перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_6 ( АДРЕСА_1 ), 03.10.2024 року проходив медичний огляд військово-лікарською комісією та визнаний придатним до військової служби під час мобілізації на особливий період.

Відповідач постанову ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_3 , що оформлена на підставі Картки № 5656 обстеження та медичного огляду від 03.10.2024 року не оскаржував, оскільки не звертався до ІНФОРМАЦІЯ_3 з направленням для проходження ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_7 , а отже, визнав висновки ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо його повної придатності до військової служби під час мобілізації, на особливий період. Оскільки позивач визнаний придатним до військової служби під час мобілізації, на особливий період та не має відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, то відповідно він підлягав виклику до Відділу для направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу.

З урахуванням вищевикладеного, з метою уточнення військово-облікових (персональних) даних позивача (перевірки наявності/відсутності права на відстрочку (бронювання) від проходження військової служби під час мобілізації, в особливий період тощо), 25.03.2025 року гр. ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку, рекомендованим листом з повідомленням про вручення повістки від 25.03.2025 року №3025937 був оповіщений за адресою місця його проживання: АДРЕСА_2 про виклик його до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 04.04.2025 року об 11.00 год. Однак позивач не з`явився у визначену дату та не повідомив про причини неявки. Разом із зазначеною повісткою, позивачу направлялося повідомлення №1/1209 від 25.03.2025 згідно якого ОСОБА_1 доведено до відома, що у разі його неприбуття до Відділу у строки визначені по повістці від 25.03.2025 року № 3025937 для уточнення своїх персональних (військово-облікових) даних, його буде притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП, і у такому разі, розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно позивача відбудеться 13.04.2025 о 10.00 год., а у разі його неявки, справу буде розглянуто без участі позивач.

Абзацом 4 пункту 34 Порядку № 560 (в редакції Постанови Кабміну № 1134 від 01.10.2024 (набрала чинності 04.10.2024). - станом на день відправлення позивачу повістки 25.03.2025 року чітко визначено, що день явки за викликом військовозобов`язаного з населеного пункту, що є адміністративним центром області, визначається протягом семи діб, а з інших населених пунктів - протягом десяти діб від дня надсилання повістки засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення.

Згідно з п.п. 2 п. 41 Порядку № 560 належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу є: …. (день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання).

Як вбачається з поштового повідомлення AT «Укрпошта» (печатка на конверті на довідці ф20 проставлена 02.04.2025) про результати вручення рекомендованого поштового відправлення, - повістку від 25.03.2025 року № 3025937 та повідомлення № 1/1209 від 25.03.2025 для уточнення персональних (військово-облікових) даних позивачу не було вручено 02.04.2025, повернуто відправнику з відміткою про причини повернення: «адресат відсутній за зазначеною адресою».

Отже, відповідач зазначає, що оскільки повістку надіслано позивачу засобами поштового зв`язку, належним підтвердженням оповіщення позивача про виклик до ТЦК та СП є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку (аналогічна правова позиція викладена у Постанові Сьомого апеляційного адміністративного суду по справі №674/42/25 від 16 квітня 2025 року.

Представник відповідача посилаючись на судову практику зазначає, що згідно п. 82 Правил надання послуг поштового зв`язку та п. 41 Порядку № 560, врегульовано випадки, коли особа, яка навіть фізично не отримала повістку або не знала про її перебування, все одно буде вважатись такою, яка належним чином повідомлена, якщо існують дані про її місце проживання. Таким чином, повернення рекомендованого поштового відправлення з формулюванням «адресат відсутній за зазначеною адресою» свідчить про належне вручення повістки від 25.03.2025 року № 3025937 та повідомлення № 1/1209 від 25.03.2025 адресату (позивачу). Згідно правового висновку викладеного у постанові Верховного Суду від 20 березня 2019 року в справі № 222/1402/16 діє презумпція добросовісного виконання працівниками пошти своїх обов`язків.

25.06.2025 року позивач скористався своїм правом та скерував до суду відповідь на відзив, та просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник позивача зазначив, що постанова № БЦ РТЦК/1/162/25 від 13.04.2025 року була винесена відповідачем з неправильним застосуванням закону про адміністративну відповідальність, з порушенням Законів України «Про військовий обов`язок і військову службу» та «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а також Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022 року та підлягає скасуванню. На виконання вимог абзацу 1 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» позивач ОСОБА_1 вчасно уточнив свої персональні та облікові дані через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста у мобільному застосунку «Резерв+», що підтверджується витягом з мобільному застосунку «Резерв+». ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку, номер в реєстрі «Оберіг» НОМЕР_1 , має військово-обліковий документ військовий квіток серія НОМЕР_2 , виданий відповідачем.

Вказані обставини відповідачем не заперечуються та підтверджуються приєднаними до відзиву копіями облікової картки від 17.07.2024 року до військового квітка серія НОМЕР_2 та карткою № НОМЕР_3 обстеження та медичного огляду. Позивач вказує, що з опису викладених у постанові обставин правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку, рекомендованим листом з повідомленням про вручення повістки від 25 березня 2025 року № 3025937, був оповіщений про виклик його до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 04.04. 2025 року для уточнення своїх персональних даних, однак не з`явився у визначену дату та не повідомив про причини неявки. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги підпункту 2 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022 року. Таким чином, викладена у Постанові фабула адміністративного правопорушення не відноситься до порушень правил військового обліку та не складає об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП. Відповідач при винесенні Постанови неправильно кваліфікував дії ОСОБА_1 по неприбуттю за викликом по повістці до ІНФОРМАЦІЯ_8 як порушення правил військового обліку за ч. 3 ст. 210 КУпАП, а не як порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період та неправомірно притягнув його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП

Також зі змісту Постанови вбачається, що ОСОБА_1 викликався на 04.04.2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_8 з метою уточнення своїх персональних даних. Проте така мета виклику не передбачена ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та підпунктом 2 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022 року, порушення якого ставиться ОСОБА_1 в провину як підстава для його притягнення за ч. 3 ст. ст. 210 КУпАП. Також, при винесенні Постанови відповідач неправильно застосував закон про адміністративну відповідальність, не врахувавши примітку до статті 210 КУпАП, відповідно до якої положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Постанова не містить посилань на те, які саме конкретно персональні дані, передбачені ст. 7 ЗУ «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» відповідач мав намір уточнити у позивача, викликаючи його 04.04.2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_8 та не міг їх отримати шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи. Також, пресдтавник позивача стверджує, що у відзиві відповідач фактично визнав порушення встановленого КУпАП порядку розгляду справ про адміністративне правопорушення, зазначивши, що направив повідомлення про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП листом від 25.03.2025 року № 1/1209 в одному поштовому відправленні з повісткою № 3025937 від 25.03.2025 року про виклик позивача до ІНФОРМАЦІЯ_8 на 04 квітня 2025 року. Отже, відсутні відомості про належне та своєчасне сповіщення ОСОБА_1 про місце, дату і час розгляду стосовно нього справи про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Процесуальні дії та рішення у справі.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.05.2025 головуючим суддею визначено Ярмолу О.Я. та матеріали справи були передані для розгляду 13.05.2025р.

Ухвалою судді від 13.05.2025 року відкрито провадження у зазначеній справі, постановлено проводити розгляд справи за правилами ст.286 КАС України з повідомленням учасників справи.

Ухвалою судді від 15.05.2025 року було задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Сімутіна Р.В. про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою судді від 20.06.2025 року було витребувано у ІНФОРМАЦІЯ_9 докази по справі.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені належно, представник позивача адвокат Сімутін Р.В. направив суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_10 в судове засідання свого представника не направив, просили розглянути справу без їхнього представника, письмово виклали свою позицію у даній справі.

Статтею 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно з ч.2 ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Позивач при зверненні до суду з адміністративним позовом просив поновити строк звернення до суду, оскільки про наявність Потанови БЦ РТЦК/1/162/25 від 13.04.2025, він дізнався 01.05.2025, коли вже вчинялися дії з виконання цієї постанови. Зі змістом винесеної відповідачем постанови ознайомився 01.05.2025 року у Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень і з даним позовом звернувся до суду 09.05.2025, про що свідчать матеріали справи. Надана копія оскаржуваної постанови не містить відміток про її вручення позивачу чи направлення її поштою. Відповідач не спростував наведеного.

Відповідач зазначив, що повідомлення про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення було направлено листом від 25.03.2025 року № 1/1209 в одному поштовому відправленні з повісткою № 3025937 від 25.03.2025 року, що судом ставиться під сумнів, оскільки з наведеног слідує, що відповідач призначив розгляд справи про адміністративне правопорушення без існуючого ще на той час правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Враховуючи викладене, положення ст. 121, 286 КАС України, ст. 289 КУпАП, суд вважає, що у позивача наявні поважні причини пропуску 10-денного строку звернення до суду з даним позовом, оскільки відсутні докази повідомлення про розгляд справи та вручення йому Потанови БЦ РТЦК/1/162/25 від 13.04.2025 р. в інший період часу, ніж вказує сам позивач.

Суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Встановлено, що 13 квітня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 було прийнято Постанову у справі про адміністративне правопорушення № БЦ РТЦК/1/162/25, зі змісту якої слідує, що ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку, рекомендованим листом з повідомленням про вручення повістки від 25 березня 2025 року № 3025937, був повідомлений про виклик його до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 04 квітня 2025 року для уточнення своїх персональних даних, однак не з`явився у визначену дату та не повідомив про причини неявки.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги підпункту 2 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою КМУ за № 1487 від 30.12.2022, чим вчинив правопорушення передбачене ч.3 ст.210 КУпАП, під час дії в Україні особливого періоду.

Отже, позивача було визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25 500 гривень. (а.с.18,19).

01.05.2025 старшим державним виконавцем Сквирського відділу ДВС у Білоцерківському районі Київської області ЦМУМЮ (м.Київ) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 77958264 та стягнення з ОСОБА_1 на користь ІНФОРМАЦІЯ_4 штрафу у розмірі 51000 грн. з приводу виконання постанови № БЦ РТЦК/1/162/25 від 13.04.2025 року( а.с.21,22).

Відповідно до даних додатку «Резерв+» ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку, номер в реєстрі «Оберіг» 4, 11.06.2025, вчасно уточнив дані, має військово-обліковий документ військовий квіток серія НОМЕР_2 , виданий відповідачем.

Позиція суду та оцінка аргументів сторін. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Згідно із ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до положень ст. 235 КУпАП, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Відповідно до частини третьої статті 210 КУпАП порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період, тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вказана норма є бланкетною, при її застосуванні необхідно використовувати законодавчі акти, які визначають правила військового обліку та запровадження в Україні особливого періоду

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначення загальних засад проходження в Україні військової служби здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII.

Частиною 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані:

- уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки;

- прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів;

проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно;

проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі;

виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством

П.п. 2 пункту 1 «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» (додаток 2 до Порядку № 1487, далі - Правила) передбачено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні, зокрема, прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Процедура перевірки військово-облікових документів громадян, уточнення персональних даних військовозобов`язаних та резервістів та внесення відповідних змін у військово-облікові документи визначена Порядком проведення призову громадян на військову службу підчас мобілізації, на особливий період, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560 (далі - Порядок №560).

Пунктом 34 Порядку № 560 визначено, що повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ може бути надіслана зазначеними органами військового управління (органами) засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з повідомленням про вручення на адресу його місця проживання після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, у тому числі адреси місця проживання.

У разі коли резервіст або військовозобов`язаний уточнив свої облікові дані після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, повістка може надсилатися на адресу місця проживання, зазначену резервістом або військовозобов`язаним під час уточнення облікових даних.

У разі неуточнення протягом 60 днів резервістом або військовозобов`язаним своєї адреси місця проживання повістка може надсилатися на його адресу зареєстрованого/задекларованого місця проживання.

Повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ надсилається адресату протягом 48 годин після підпису повістки відповідним керівником. При цьому день явки за викликом резервіста або військовозобов`язаного з населеного пункту, що є адміністративним центром області, визначається протягом семи діб, а з інших населених пунктів - протягом десяти діб від дня надсилання повістки засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення.

Згідно із п.п. 1 п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024№560 (далі Порядок), належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ у разі вручення повістки є особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки.

Частиною 3 ст. 22 Закону №3543-ХІІ встановлено обов`язки громадян під час мобілізації, зокрема:

- військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях.

У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк (абз.8 ч.3 ст.22).

Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються:

перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк (абз.19-20 ч.3ст.22).

У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів (абз.22).

Відповідно до пункту 79 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року №1487, районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, зокрема, 1) організовують та ведуть військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці; 2) здійснюють взяття, зняття або виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у випадках, передбачених законодавством; 3) виявляють призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які проживають на території адміністративно-територіальної одиниці, проте не перебувають на військовому обліку; 4) організовують оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, приписки до призовної дільниці, взяття на військовий облік, призначення на особливий період, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів і забезпечують здійснення контролю за їх прибуттям.

Відповідно до п.3 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які є додатком до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 30.12.2022, призовники, військовозобов`язані та резервісти за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття або недбале зберігання військово-облікових документів, яке спричинило їх втрату, притягуються до адміністративної відповідальності згідно із Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 559 затверджено Порядок оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі Порядок №559).

За правилами пункту 2 Порядку №559 військово-обліковий документ оформляється (створюється) та видається (замінюється):

- в електронній формі засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста та/або Державного веб-порталу електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони та/або Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі Портал Дія), зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія) (у разі технічної реалізації);

- у паперовій формі на бланку, форма якого затверджується постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. №559.

За змістом вимог постанови КМУ № 559 від 16.05.2024 електронний військово-обліковий документ, запроваджений у мобільному додатку порталу Дія або Резерв+, має таку ж юридичну силу, як і паперовий. Відсканувавши QR-код, уповноважені органи можуть перевіряти його чинність й отримати усю необхідну інформацію.

Так, Порядком № 559 визначено, що військово-обліковий документ створюється в електронній та/або паперовій формі.

Для формування військово-облікового документу в електронній формі необхідно скористатися засобами: електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста, зокрема з використанням його мобільного додатка; державного веб-порталу електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони; порталу Дія, зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія.

Порядок № 559 встановлює, що військово-обліковий документ в електронній формі формується на безоплатній основі за бажанням особи після проходження нею електронної ідентифікації та автентифікації, за умови підключення електронного пристрою до Інтернету та наявності в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про таку особу.

Пункт 9 Порядку № 559 встановлює, що військово-обліковий документ в електронній формі (у тому числі роздрукований) та військово-обліковий документ у паперовій формі мають однакову юридичну силу.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем дійсно 11.06.2025 в застосунку призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Резерв+» було оновлено дані, та позивач перебуває на обліку, номер в реєстрі «Оберіг» 4, має військово-обліковий документ - військовий квіток серія АВ № 784861, виданий відповідачем.

Правові та організаційні засади створення, функціонування Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі Реєстру) визначає Закон України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» від 16.03.2017 № 1951-VIII (далі - Закон № 1951-VIII). Даним законом передбачено, що персональні дані військовозобов`язаного можуть бути отримані органом ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, до яких відносить і територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими державними органами (постанова Другого апеляційного адміністративного суду від 29.04.2025 р. № 636/11340/24).

Відповідно до примітки до ст. 210 КУпАП положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Як було встановлено судом, ОСОБА_1 зареєстрований у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, тому відповідач мав можливість отримати інформацію відносно військовозобов`язаного, шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Таким чином, судом не встановлено обставин щодо порушення ОСОБА_1 вимог п.п.2 п.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1487 від 30.12.2022.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до статті 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи;

2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду;

4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали;

5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Таким чином, з системного аналізу зазначених правових норм слідує, що справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне сповіщення такої особи про місце і час розгляду справи щодо неї.

Закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема передбачено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, можливий лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.

При цьому, обов`язок повідомляти особу про місце і час розгляду справи вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа. Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення.

Суд звертає увагу, що особі, до якої застосовується адміністративна санкція, повинно бути забезпечено право завчасно знати про час та місце розгляду справи. Це право є гарантією реалізації інших прав - на участь в розгляді справи про адміністративне правопорушення, висловлення заперечень, надання доказів, захист тощо.

Законодавство покладає обов`язок щодо своєчасного повідомлення особи про час та місце розгляду справи на уповноважену посадову особу. Зміст цього обов`язку не вичерпується надсиланням тексту відповідного повідомлення, оскільки саме лише надсилання, без отримання, не свідчить про поінформованість особи про час та місце розгляду справи, а отже робить це право недієвим.

Відповідно до частини 3 статті 77 КАС України докази суду надають учасники справи.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як вбачається зі змісту відзиву, відповідач надіслав ОСОБА_1 повідомлення про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП листом від 25 березня 2025 року. Однак, станом на 25 березня 2025 року ОСОБА_1 , не являвся особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, а саме адміністративне правопорушення не було вчинене. Таким чином, відповідач упереджено призначив розгляд справи по розгляду правопорушення, яке ще не мало місце.

З урахуванням викладеного, суд робить висновок, що ОСОБА_1 у встановленому законом порядку не сповіщався та не викликався на 13 квітня 2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_11 для розгляду стосовно нього справи про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП.

За таких обставин, суд вважає, що відповідач не забезпечив дотримання процесу і порядку притягнення особи до відповідальності та забезпечення реалізації особою, яка притягується до відповідальності, прав, визначених ст. 268 КУпАП, що у свою чергу позбавило позивача можливості участі в розгляді справи про адміністративне правопорушення, зокрема висловлення заперечень, надання доказів, тощо.

Суд у даній справі не може підміняти собою територіальний центр комплектування та соціальної підтримки та надавати оцінку виявленим порушенням за відсутності належного розгляду таких відповідачем.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 2, 5, 9, 44, 69, 77, 90, 124, 126, 132, 139, 159, 171, 205, 242, 268, 286 КАС України, суд-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати постанову № БЦ РТЦК/1/162/25 від 13.04.2025 року про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.210 КУпАП України та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 25500 грн.

Справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_12 , РНОКПП НОМЕР_4 / адреса реєстрації: АДРЕСА_3 /

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_13 / адреса місцезнаходження: АДРЕСА_4 /

Повний текст судового рішення складено та підписано 23.07.2025 року.

СуддяО. Я. Ярмола