Справа № 460/14890/24
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2025-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2025 рокуЛьвівСправа № 460/14890/24 пров. № А/857/1691/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача Шинкар Т.І.,

суддів Запотічного І.І.

Обрізка І.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2024 року (головуючий суддя Максимчук О.О.) ухвалене за правилами спрощеного позовного провадження в м. Рівне, у справі № 460/14890/24 за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій, -

ВСТАНОВИВ:

6 грудня 2024 року ОСОБА_1 в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі Управління), просила: визнати протиправними дії відповідача щодо не проведення перерахунку та виплати для ОСОБА_2 пенсії по втраті годувальника з 01.06.2024 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 02.04.2024 №ХГ16972/2631, виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 , та зобов`язати відповідача провести з 01.06.2024 перерахунок та виплату для ОСОБА_2 пенсії по втраті годувальника на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 від 02.04.2024 №ХГ16972/2631, відповідно до статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон №2262-ХІІ), з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі Постанова №704) із врахуванням розмірів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії за останньою штатною посадою з 01.06.2024; визнати протиправними дії відповідача щодо відмови нарахування і виплати позивачу щомісячної доплати до пенсії в розмірі 2000,00 гривень та зобов`язати відповідача провести нарахування та виплату щомісячної доплати до пенсії позивачу в розмірі 2000,00 гривень згідно з постановою Кабінету Міністрів України №713 від 14.07.2021 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» (далі Постанова №713), починаючи з 01.06.2024 з врахуванням раніше проведених виплат.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2024 року позов задоволено частково.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що у відповідача у зв`язку з отриманням заяви про перерахунок пенсії разом з довідкою ІНФОРМАЦІЯ_2 від 02.04.2024 №хг16972/2631 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_3 станом на 05.03.2019 виник обов`язок проведення перерахунку пенсії з 01.04.2019 (з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії). Однак, як встановлено судом, зазначений обов`язок виконаний відповідачем не був. Суд зазначив, що нарахування пенсії ОСОБА_2 повинно бути обраховане виходячи з розміру грошового забезпечення померлого годувальника з урахуванням всіх додаткових видів грошового забезпечення, в тому числі зазначених в довідці ІНФОРМАЦІЯ_2 02.04.2024 №хг16972/2631. Стосовно доплати в розмірі 2000,00 грн суд зазначив, що призначена пенсія в разі втрати годувальника на неповнолітнього ОСОБА_2 вперше з 01.03.2019 (тобто після 01.03.2018) і її розмір обчислено відповідно до Закону №2262-ХІІ з грошового забезпечення загиблого ОСОБА_3 на дату виключення зі списків особового складу частини 30.06.2018 (тобто станом не до 01.03.2018, а саме після цієї дати), що виключає можливість нарахування передбаченої Постановою №713 щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн до розміру пенсії позивача, адже метою ухвалення цієї постанови є поетапне зменшення диспропорцій у розмірах пенсій, призначених до 01.03.2018.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції Управління подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2024 року та у задоволенні позовних вимог відмовити. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що вимога щодо зобов`язання провести позивачу перерахунок та виплату пенсії з 01.04.2019 року по довідці ІНФОРМАЦІЯ_2 №ХГ12820/119 від 27.01.2022 року, що сформована з грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року є безпідставна, враховуючи те, що з даного моменту втратили чинність п.1, 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», а дана постанова не регулювала порядок перерахунку пенсії позивача, оскільки його пенсія була призначена з 01.03.2019 року із грошового забезпечення, що встановлено Постановою № 704, тобто після введення в дію Постанови 103. Зазначає, що як рішення про стягнення пенсій (інших соціальних виплат), так і рішення про зобов`язання виплатити пенсії (інші соціальні виплати) виконуються за рахунок коштів державного бюджету (за певною бюджетною програмою), при цьому, інші кошти, які б могли бути спрямовані на виконання рішення суду, в Управління відсутні.

Враховуючи положення статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо можливості розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, на підставі наявних у ній доказів.

Згідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині вимогам статті 242 КАС України відповідає.

З матеріалів справи судом першої інстанції встановлено, що позивач перебуває на обліку в Управлінні, де отримує пенсію в разі втрати годувальника на свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 відповідно до Закону №2262-ХІІ, що підтверджується даними з наданої відповідачем відповіді на запит позивача від 04.11.2024 та пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 від 13.03.2019, які наявні в матеріалах справи.

02.04.2024 ІНФОРМАЦІЯ_1 підготовлено та надано довідку за №хг16972/2631 про розмір грошового забезпечення померлого чоловіка ОСОБА_3 станом на 05.03.2019. Згідно з зазначеною довідкою грошове забезпечення померлого чоловіка позивача обчислене від посадового окладу 2730,00 грн, окладу за військовим званням 600,00 грн., надбавки за вислугу років (25%) 832,50 грн, надбавки за виконання особливо важливих завдань (65%) 2705,63 грн та премії (130%) 3549,00 грн., а разом 10417,13 грн

Позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 на підставі оновленої довідки виданої ІНФОРМАЦІЯ_3 від 02.04.2024 за №хг16972/2631 із включенням додаткових видів грошового забезпечення.

Листом від 04.11.2024 у відповідь на звернення позивача відповідач повідомив позивача, що згідно з документами пенсійної справи з 01.03.2019 йому призначено пенсію по втраті годувальника на неповнолітнього утриманця ОСОБА_2 за загиблого ОСОБА_3 відповідно до Закону №2262-ХІІ. Розмір пенсії обчислювався з врахуванням грошового забезпечення, визначеного за нормами статті 43 Закону та пункту 7 Постанови №393, а саме встановлене на дату виключення зі списків особового складу частини 30.06.2018 в сумі 6998,57 грн. Оскільки Кабінетом Міністрів України не прийнято нової постанови, яка б регулювала чи змінювала умови проведення перерахунку пенсій та встановлювала нові розміри, порядок проведення перерахунку та виплати перерахованих пенсій, як це було визначено Постановою №103, то у відповідача відсутні підстави для проведення перерахунку пенсії з врахуванням доданої до заяви довідки. Щодо нарахування та виплати щомісячної доплати до пенсії, визначеної Постановою №713 зазначає, що оскільки пенсію призначено після 01.03.2018 з грошового забезпечення, визначеного згідно Постанови №704 на дату 30.06.2018, то підстав для встановлення доплати в сумі 2000 грн, визначеної Постановою КМУ від 14.07.2021 №713 немає.

Не погодившись з такими діями відповідача щодо відмови у перерахунку та виплаті з 01.06.2024 пенсії позивача на підставі довідки від 02.04.2024 за №хг16972/2631 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_3 та здійснення нарахування та виплати щомісячної доплати до пенсії позивачу в розмірі 2000,00 гривень згідно з Постановою №713, позивач звернувся до суду із відповідним позовом.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції враховує такі підстави.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09.04.1992 за № 2262-XII. Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Відповідно до частин 1-2 статті 30 Закону №2262-XII, право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31). Незалежно від перебування на утриманні годувальника пенсія призначається: непрацездатним дітям; непрацездатним батькам і дружині (чоловікові), якщо вони після смерті годувальника втратили джерело засобів до існування, а також непрацездатним батькам і дружині (чоловікові) військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти в період проходження служби або пізніше внаслідок поранення, контузії, каліцтва чи захворювання, що мали місце під час служби.

Статтею 51 Закону №2262-XII передбачено, що у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.

Відповідно до частини 4 статті 63 Закону № 2262-ХІІ усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Статтею 51 Закону №2262-ХІІ передбачено, що перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Відповідно до статті 63 Закону №2262-ХІІ, перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Отже, Кабінету Міністрів України надано право на встановлення умов та порядку перерахунку пенсій, а також розміри складових грошового забезпечення для такого перерахунку.

Так, пунктом 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року за №45 пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у зв`язку із підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України

Пунктами 2, 3 Порядку № 45 визначено, що Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, м. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки), та надсилає відповідну інформацію Міноборони, МВС, Національній поліції, Мін`юсту, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, ДФС, Управлінню державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, Адміністрації Держприкордонслужби, ДСНС.

30 серпня 2017 року Кабінет Міністрів України прийняв Постанову №704 , яка набрала чинності 01 березня 2018 року.

Згідно з п. 2 цієї постанови грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Додатком 1 до Постанови № 704 визначено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.

Пунктом 4 Постанови № 704 (в редакції на дату прийняття) передбачено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

Згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до Постанови № 704 посадові оклади за розрядами тарифної сітки та оклади за військовим (спеціальним) званням визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.

21 лютого 2018 року Кабінет Міністрів України прийняв Постанову №103, пунктом 6 якої внесено зміни до постанов Кабінету Міністрів України, що додаються. Зокрема, у Постанові № 704 пункт 4 викладено в такій редакції: « 4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.».

Постанова №103 набула чинності 24 лютого 2018 року.

Однак, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року в справі № 826/6453/18 визнано протиправним та скасовано пункт 6 Постанови № 103, яким були внесені зміни до п. 4 постанови Кабінету Міністрів України № 704.

Враховуючи те, що зміни, внесені Постановою №103, були визнані судом протиправними та нечинними, то з 05.03.2019 (дня набрання законної сили рішенням у справі №826/3858/18) діє редакція додатку 2 Порядку №45, що діяла до зазначених змін.

Водночас, як правильно констатує суд першої інстанції, алгоритм дій, який повинен вчинятися, зокрема і відповідачем, у зв`язку з втратою чинності положеннями пунктів 1, 2 Постанови №103 та змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45 не змінився.

Зокрема, пункт 3 Порядку №45 передбачає, що на підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Разом з цим, з 05.03.2019 (дня набрання чинності судовим рішенням у справі №826/3858/18) виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом №2262-ХІІ, тобто з урахуванням не лише розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років, а й додаткових видів грошового забезпечення.

Крім того, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, так і відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи.

Наведена позиція повністю узгоджується із правовим висновком Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеним у рішенні від 17.12.2019 за результатами розгляду зразкової адміністративної справи №160/8324/19, який відповідно до приписів частини 5 статті 242 КАС України суд враховує при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин у цій справі

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 2262-ХІІ, крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, регулює Порядок № 3-1.

Відповідно до пункту 23 Порядку № 3-1 перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому статтею 63 Закону № 2262-ХІІ. Пенсіонери подають органам, що призначають пенсії, додаткові документи, які дають право на підвищення пенсії.

Водночас, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком №45, повідомляють органи Пенсійного фонду України.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 10.10.2019 у справі №553/3619/16-а.

У цій справі прохання позивача провести перерахунок його пенсії зумовлене отриманням довідки про розмір грошового забезпечення.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що у відповідача у зв`язку з отриманням заяви про перерахунок пенсії разом з довідкою ІНФОРМАЦІЯ_2 від 02.04.2024 №хг16972/2631 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_3 станом на 05.03.2019 виник обов`язок проведення перерахунку пенсії з 01.04.2019 (з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії). Однак, як встановлено судом, зазначений обов`язок виконаний відповідачем не був.

Відтак, нарахування пенсії ОСОБА_2 повинно бути обраховане виходячи з розміру грошового забезпечення померлого годувальника з урахуванням всіх додаткових видів грошового забезпечення, в тому числі зазначених в довідці ІНФОРМАЦІЯ_2 02.04.2024 №хг16972/2631.

Оскільки рішення суду першої інстанції в частині відмови в позові не є предметом апеляційного оскарження, то в силу приписів ст.308 КАС України такому суд апеляційної інстанції не надає оцінку.

Статтею 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні

За встановлених обставин, надаючи правову оцінку аргументам сторін, зважаючи на висловлену Верховним Судом правову позицію у такій категорії справ, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції що відмовивши позивачу у здійсненні перерахунку пенсії на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 02.04.2024 №хг16972/2631, відповідач у такий спосіб діяв протиправно, чим позбавив ОСОБА_2 права на належний рівень соціального захисту та пенсійного забезпечення, а відтак належним способом захисту є зобов`язання відповідача провести з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 з урахуванням довідки про розмір грошового забезпечення виданої ІНФОРМАЦІЯ_3 від 02.04.2024 №хг16972/2631, та з урахуванням раніше виплачених сум.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

З огляду на викладене, враховуючи положення стаття 316 КАС України прецедентну практику ЄСПЛ, суд апеляційної інстанції приходить переконання, що судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні викладено мотиви наявності правових підстав для часткового задоволення позовних вимог, на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи, правильно застосовано норми матеріального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 311, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2024 року у справі № 460/14890/24 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Т. І. Шинкар
судді І. І. Запотічний
І. М. Обрізко