Справа № 380/6050/25
Суддя: Братичак Уляна Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2025 рокусправа № 380/6050/25
Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Братичак У.В., розглянувши в письмовому провадженні, у м.Львові, в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕШЛТЕХ» до Головного управління Державної податкової служби у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення, -

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю «СПЕШЛТЕХ» (місцезнаходження: вул. Данилишина, 6, офіс 206, м. Львів, 79007; ) звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Львівській області (місцезнаходження: вул. Стрийська, 35, м. Львів, 79026; ), в якому просить:

- визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Львівській області від 20 грудня 2024 року № 54146/13-01-07-09 про застосування відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕШЛТЕХ» (Ідентифікаційний код юридичної особи 45459088) штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 69 715,86 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що працівниками ГУ ДПС у Житомирській області було проведено фактичну перевірку магазину «Ябко», за адресою: вулиця М. Грушевського, 5, місто Житомир, Житомирська область, діяльність у якому здійснює Товариство з обмеженою відповідальністю «СПЕШЛТЕХ». На підставі акту перевірки ГУ ДПС у Львівській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 20 грудня 2024 року №54146/13-01-07-09, яким за порушення пункту 12 статті 3 Закону №265/95-ВР до позивача застосовано фінансові санкції на загальну суму 69 715,86 грн.

Позивач вважає оскаржуване податкове повідомлення-рішення протиправним, наголошує, що відсутні підстави для проведення фактичної перевірки. Як вбачається із наказу на проведення перевірки, правовою підставою її проведення є, зокрема зазначення підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України, однак жодних документів, які б підтверджували наявність інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, а отже про підставу проведення перевірки контролюючим органом не надано ТзОВ «СПЕШЛТЕХ» ні безпосередньо перед проведення перевірки, ні під час її проведення. У наказі відсутні будь-які посилання на конкретні (фактичні) підстави призначення перевірки, крім посилання на норми, що їх регулюють (юридичні підстави). Отже, у зв`язку із цим, за встановлення протиправності дій податкового органу щодо призначення та проведення перевірки без законних на те підстав, позивач вважає, що оспорюване податкове повідомлення-рішення є незаконним та підлягає скасуванню.

Щодо суті правопорушення, повідомляє, що контролюючим органом нібито встановлено, що згідно наданих на перевірку накладних від 31.10.2024 та від 02.11.2024 виявлено реалізацію товарів, які відсутні в цих накладних. Згідно СОД РРО через ПРРО було реалізовано: навушники Аpple AirPods по ціні 4 301,00 грн, навушники Apple AirPods 4 (2024) (MXP63) new по ціні 6 312,86 грн; мобільний телефон 15 128 Black new по ціні 31 201,00 грн та мобільний телефон 13 Pro Max 128 Sierra Blue used по ціні 27 901,00 грн.

Разом із цим, звертає увагу, що вказані обставини не відповідають дійсності, адже на виконання вимог пункту 85.2 статті 85 ПК України після початку проведення перевірки ТОВ «СПЕШЛТЕХ» надало всі можливі первинні документи, обов`язковість ведення яких передбачена чинним законодавством та які беззаперечно підтверджують факт ведення обліку товарних запасів, що знаходяться у магазині, їх походження, а також спростовують висновки податкового органу. Зокрема: навушники Аpple AirPods по ціні 4 301,00 грн - відображені у накладній на переміщення № 13Ж/4 від 31.10.2024 під № 14, навушники Apple AirPods 4 (2024) (MXP63) new по ціні 6 312,86 грн відображені у накладній на переміщення № 13Ж/6 від 02.11.2024 під № 3, мобільний телефон 15 128 Black new по ціні 31 201,00 грн відображені у накладній на переміщення № 13Ж/6 від 02.11.2024 під № 2, мобільний телефон 13 Pro Max 128 Sierra Blue used по ціні 27 901,00 грн відображений у накладній на переміщення № 13Ж/6 від 02.11.2024 під № 1.

Факт отримання державними інспекторами первинних документів зафіксовано в акті перевірки (пункт 4.5). У зв`язку з цим, відповідні твердження інспекторів не знайшли свого підтвердження та не можуть підставою для застосування до позивача штрафних санкцій. Просить позов задовольнити.

Ухвалою судді від 27.05.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому проти задоволення позовних вимог заперечив. Зазначив, що ГУ ДПС у Житомирській області на підставі наказу «Про проведення фактичної перевірки» від 01.11.2024 № 2633п та відповідних направлень на перевірку було проведено фактичну перевірку ТОВ «Спешлтех» за адресою: Житомирська область, м.Житомир, вул. Михайла Грушевського, 5. За результатами проведеної перевірки було складено акт перевірки та прийнято податкове повідомлення-рішення від 20 грудня 2024 року №54146/13-01-07-09, яким за порушення пункту 12 статті 3 Закону №265/95-ВР до позивача застосовано фінансові санкції на загальну суму 69 715,86 грн.

Зазначив, що фактичною підставою для проведення перевірки була інформація про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, що передбачено п. 80.2.2 ст. 80 ПК України. Також, відповідач звертає увагу, що наказ на проведення перевірки оформлений у відповідності до приписів ст. 81 ПК України. Зазначення в наказі будь-яких додаткових відомостей, таких як фактичних обставин, що стали передумовою для призначення перевірки, законодавством не вимагається. Відтак, враховуючи вищевикладене доводи позивача про відсутність підстав проведення фактичної перевірки вважає помилковими.

Щодо суті порушень, зазначених в акті фактичної перевірки, які стали підставою для винесення оспорюваного податкового повідомленнярішення, зазначив, що на початок проведення перевірки в магазині перевіряючим не надано документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарів, які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті). Так, згідно запиту про надання документів (копій документів) від 01.11.2024 позивач мав надати наступні документи: накази на призначення посадових осіб (працівників) та/або трудові угоди з найманими працівниками присутніх при проведенні перевірки; видаткові накладні та/або товарно-транспортні накладні на товари, які реалізовуютьсята/або знаходяться в складі залишку товарів за місцем їх реалізації та/або зберігання; договір оренди приміщення (ділянки) або документи які підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою, господарською одиницею; контрольні стрічки та/або копії фіскальних чеків; реєстраційні дані по ПРРО з ф/н ; виписки банку про рух грошових коштів. Вказані документи так і не були надані у повному обсязі до перевірки. З огляду на вищевказане, просить відмовити у задоволенні позову.

Від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву. Зазначив, що під час вирішення питання щодо правомірності призначення і проведення перевірки, зокрема фактичної, необхідно надавати оцінку достатності змісту наказу в контексті чіткого визначення у ньому правової (юридичної) підстави проведення такої перевірки та існування відповідної фактичної підстави, яка є передумовою для її проведення. Відсутність підстав для призначення перевірки є самостійною підставою для визнання такої перевірки незаконною та скасування рішення, прийнятого за наслідками такої незаконної перевірки.

Повідомляє, що специфіка діяльності Товариства полягає у наявності певної кількості господарських одиниць (торгових одиниць) у різних областях України. При цьому, таких господарських одиниць, в одній області може бути декілька. У свою чергу, надходження товарів (товарних запасів) на конкретну господарську одиницю може відбуватись як безпосередньо від контрагентів-постачальників, так і за рахунок їх внутрішнього переміщення між підрозділами (торговими одиницями) Товариства в залежності від господарської необхідності. Надходження товарних запасів на певну господарську одиницю знаходить своє відображення у відповідних документах (зокрема, але не виключно, накладних на внутрішнє переміщення), якими супроводжується кожна поставка (надходження) товару.

Повторно вказує, що реалізовані товари, які зазначені в акті перевірки, були відображені у відповідних первинних документах, які містяться у матеріалах справи, надавалися до перевірки, були долучені до заперечень до акта, а також до скарги на ППР, однак відповідачем безпідставно не враховані.

Відповідач подав до суду заперечення на відповідь на відзив, у яких вказав, що передумовою для прийняття ГУ ДПС у Рівненській області рішення про проведення фактичної перевірки позивача на підставі пп. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 ПК України був лист ДПС України від 03.07.2024 №19312/7/99-00-07-04-02-07 та доповідна записка управління податкового аудиту ГУ ДПС у Житомирській області №3567/06-30-07-06 від 31.10.2024, відповідно до яких за результатами проведеного аналізу проведення розрахунків за товари в торговельній мережі під торговою маркою «Ябко» встановлено ймовірні порушення вимог чинного законодавства щодо застосування РРО/ПРРО, ведення облiку товарних запасiв, здiйснення розрахункiв в iноземнiй валютi та використаннi працi неоформлених найманих працівників, тобто ті ймовірні, засновані на обґрунтованих припущеннях, порушення, які підлягають перевірці на підставі цієї інформації та отримана саме від державного органу та відповідно давала підстави для призначення та проведення фактичної перевірки позивача.

Від позивача надійшли заперечення на відповідь на відзив, у яких підтримано позовні вимоги.

Дослідивши докази, викладені у заявах по суті справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Товариство з обмеженою відповідальністю «СПЕШЛТЕХ» зареєстроване як юридична особа, за адресою: 79000, м. Львів, вул. Данилишина, 6, офіс 206; .

Основним видом економічної діяльності позивача є: 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; Інші: 46.18 Діяльність посередників, що спеціалізуються в торгівлі іншими товарами; 46.51 Оптова торгівля комп`ютерами, периферійним устаткуванням і програмним забезпеченням; 46.52 Оптова торгівля електронним і телекомунікаційним устаткуванням, деталями до нього; 47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах; 47.99 Інші види роздрібної торгівлі поза магазинами; 62.09 Інша діяльність у сфері інформаційних технологій і комп`ютерних систем; 63.99 Надання інших інформаційних послуг, н.в.і.у.; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 73.20 Дослідження кон`юнктури ринку та виявлення громадської думки; 47.42 Роздрібна торгівля телекомунікаційним устаткуванням у спеціалізованих магазинах; 47.79 Роздрібна торгівля уживаними товарами в магазинах; 73.11 Рекламні агентства.

Позивач здійснює господарську діяльність з роздрібної торгівлі, зокрема, в магазині «Ябко» за адресою: вулиця М. Грушевського, 5, місто Житомир, Житомирська область.

ГУ ДПС у Житомирській області на підставі наказу «Про проведення фактичної перевірки» від 01.11.2024 № 2633п та відповідних направлень на перевірку №4655 від 01.11.2024, №44736 від 04.11.2024, №4654 від 01.11.2024, №4720 від 04.11.2024, №4745 від 05.11.2024 було проведено фактичну перевірку ТОВ «Спешлтех» в магазині «Ябко» за адресою: Житомирська область, м.Житомир, вул. Михайла Грушевського, 5.

Мета перевірки: дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, порядку ведення обліку товарних запасів, наявності свідоцтв, ліцензій, у тому числі на виробництво, обіг та зберігання підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), з проведенням хронометражу господарських операцій.

Підстава: ст. 19-1, ст. 20, підпункт 75.1.3 пункту 75.1 ст. 75, підпункт 80.2.2 пункту 80.2 ст. 80 ПК України, у зв`язку з наявністю інформації, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи та враховуючи записку управління податкового аудиту від 31.10.2024 №3567/06-30-07-06.

За результатами перевірки складено акт (довідку) фактичної перевірки від 08.11.2024 №23288/06/25/РРО/45459088.

Відповідно до висновків акту (довідки) фактичної перевірки встановлено наступні порушення:

1) Порушення порядку ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, здійснення продажу товарів, які не обліковані у встановленому порядку. Так, відповідно до інформації системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій, через програмний реєстратор розрахункових операцій № було реалізовано товар, який відноситься до технічно складних побутових товарів, а саме: навушники «Apple AirPods 2019» (чек від 01.11.2024 на суму 4301,00 грн), навушники «Apple AirPods 4 (2024) MXP 63 new» (чек від 07.11.2024 на суму 6312,86 грн), мобільний телефон «Iphone 15 128 Black new» (чек від 07.11.2024 на суму 31201,00 грн), мобільний телефон «Iphone 13 Pro Max 128 Sierra Blue used» (чек від 07.11.2024 на суму 27901,00 грн. В накладних на переміщення від 31.10.2024 №13Ж/4 та від 02.11.2024 №13Ж/5 від 02.11.2024 вищезазначений товар відсутній. Вартість товарів, необлікованих у встановленому порядку становить 69715,86 грн, чим порушено п. 12 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування і послуг», із змінами та доповненнями (далі - Закон №265);

2) На перевірку не надано виписки банку про рух грошових коштів, що зазначені в запиті про надання документів від 01.11.2024, чим порушено вимоги п. 85.2 ст. 85 ПК України.

Не погодившись із висновками акту перевірки представником позивача 03.12.2024 засобами поштового зв`язку подано до ГУ ДПС у Житомирській області заперечення на акт фактичної перевірки.

ГУ ДПС у Житомирській розглянуло заперечення позивача на акт перевірки та 16.12.2024 надало відповідь за №26401/6/06-30-07-08-11, в якій повідомило позивача, що в ході розгляду заперечень до акту фактичної перевірки, висновки залишено без змін.

Оскільки позивач зареєстрований у м. Львові, матеріали фактичної перевірки надіслані до ГУ ДПС України у Львівській області (за основним місцем обліку платника податків) для прийняття рішення.

На підставі висновків акту перевірки від 08.11.2024 №23288/06/25/РРО/45459088 Головне управління ДПС у Львівській області встановило порушення позивачем п.12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265/95-ВР від 06.07.1995 та прийняло податкове повідомлення-рішення від 20 грудня 2024 року № 54146/13-01-07-09, яким, на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 ст. 54 Податкового кодексу, ст. 20 п.1 ст.17 цього ж Закону України №265/95-ВР від 06.07.1995, до позивача застосовано штрафну (фінансову) санкцію в сумі 69715,86 грн.

Не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням від 20 грудня 2024 року №54146/13-01-07-09 позивач оскаржив таке в адміністративному порядку до ДПС України.

Рішенням ДПС України від 04.03.2025 №6080/6/99-00-06-03-02-06 за результатами розгляду скарги, таку залишено без задоволення, а ППР без змін.

Не погоджуючись з вищевказаним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся з цим позовом до суду.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Відповідно до норм ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, у тому числі податку на прибуток та податку на додану вартість, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовані Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, визначаються Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 № 265/95-ВР (далі Закон №265/95-ВР).

Щодо процедурних порушень, на які звертає увагу позивач (неналежне оформлення наказів про призначення перевірок, розрахунків до спірних ППР; встановлення порушень не у спосіб визначений чинним законодавством).

Абзацом першим п.75.1 ст.75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Підпунктом 75.1.3. пунктом 75.1 статті 75 ПК України визначено, що фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Зміст наказів на проведення перевірок та актів перевірок вказує на те, що відповідачем проведено фактичну перевірку.

Згідно з положеннями п.80.1. ст.80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Пункт 80.2 згаданої статті передбачає, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема:

у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів (підп.80.2.2);

письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, у тому числі незабезпечення можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, касових операцій, патентування або ліцензування (підп.80.2.3);

у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації (підп.80.2.7).

Водночас запроваджене законодавцем правове регулювання у цій нормі зумовлює і певні особливості її застосування контролюючим органом, оскільки абзацом третім пункту 81.1 статті 81 ПК України закріплені обов`язкові вимоги до змісту наказу про призначення перевірки, зокрема, необхідність відображення у ньому підстави для її проведення, визначеної цим Кодексом.

Так, у відповідності до абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України, копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу.

В силу положень ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України від 6 липня 2005 року № 2747-IV, з наступними змінами та доповненнями (далі КАС України), при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, Верховний Суд, застосовуючи пункту 81.1 статті 81 ПК України, у п.50 постанови від 26 березня 2024 року у справі №420/9909/23 дійшов до таких висновків: «Водночас аналіз абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України не дає підстав для висновку, що в наказі про проведення перевірки в обов`язковому порядку має бути зазначено конкретну норму податкового або іншого законодавства, контроль за якими покладено на контролюючи органи, яка порушується платником».

Більше того, у пунктах 58 та 59 цієї ж постанови Верховний Суд дійшов до наступних висновків:

«Реалізуючи мету, з якою ця справа розглядається у складі Судової палати, Верховний Суд формулює такий правовий висновок, який має забезпечити єдині підходи до оцінки правомірності наказів про призначення фактичних перевірок. У спорах цієї категорії перевірці підлягають як питання наявності обґрунтованих підстав для призначення перевірки, так і дотримання контролюючим органом вимог абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України під час оформлення рішення про призначення перевірки у формі наказу, їх узгодженість між собою. У випадку наявності обґрунтованих підстав для призначення фактичної перевірки, не можна вважати протиправним наказ про її призначення, у якому наявне покликання на вимоги підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України, але не розкрито зміст наявної/отриманої інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування про можливі порушення податкового законодавства, не конкретизовано норми права, які ймовірно порушив платник, із зазначенням доказів такого порушення. Покликання у наказі на підпункт 80.2.2 пункт 80.2 статті 80 ПК України, що утримує в собі весь спектр необхідних елементів для визначення підстави для призначення перевірки (як правової, так і фактичної), можна вважати мінімально допустимим обсягом інформації в розумінні абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України. Тому відсутні підстави вважати, що такий наказ породжує його неоднозначне трактування та/або невизначеність із фактичною підставою перевірки. Тому такий наказ не можна вважати протиправним.

... Отже, якщо правовою підставою для проведення перевірки є відповідний підпункт пункту 80.2 статті 80 ПК України, якій містить лише одну фактичну підставу для цього, то зазначення у наказі лише цього підпункту без розкриття його змісту та деталізації обставин не є істотним недоліком наказу, який давав би підстави вважати його протиправним».

В матеріалах справи міститься лист Державної податкової служби України вх. від 03.07.2024 №2548/8, відповідно до якого, з метою контролю вимог законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій та з огляду на інформацію, яку опублікував ОСОБА_1 на офіційному YouTube каналі «Плинський media» стосовно здійснення незаконної реалізації дороговартісної техніки «APPLE», яка потрапила на територію України без належного митного оформлення та сплати усіх необхідних податків та платежів, доручено територіальним підрозділам податкового аудиту посилити контроль та організувати на постійній основі збір податкової інформації щодо торгівельних об`єктів, де здійснюється продаж зазначеної продукції. Крім цього, доручено активізувати заходи податкового контролю щодо господарських об`єктів, де здійснюється реалізація техніки «APPLE» шляхом проведення фактичних перевірок з урахуванням вимог статті 80 ПК України.

Також в матеріалах справи наявна копія доповідної записки начальника управління податкового аудиту ГУ ДПС у Житомирській області від 31.10.2024 №3567/06-30-07-06 щодо питання про проведення фактичної перевірки магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: вулиця М. Грушевського, 5, місто Житомир, Житомирська область.

Враховуючи наведені обставини та правовий висновок Верховного Суду у постанові від 26 березня 2024 року у справі №420/9909/23, суд вважає, що наявність посилання у наказі від 01.11.2024 № 2633п «Про проведення фактичної перевірки» на підп.80.2.2, п.80.2 ст.80 ПК України, як на підставу проведення такої, фактичним підтвердженням чого є лист Державної податкової служби України вх. від 03.07.2024 №2548/8 та доповідна записка начальника управління податкового аудиту ГУ ДПС у Житомирській області від 31.10.2024 №3567/06-30-07-06, не може вказувати на протиправність такого наказу.

При цьому, судом не беруться до уваги посилання позивача на правові висновки Верховного Суду у інших постановах, щодо змісту наказів на проведення перевірок, оскільки такі правові висновки стосувалися інших перевірок та підстав для їх проведення.

У аспекті наведеного суд також звертає увагу на те, що наказ ГУ ДПС у Житомирській області від 01.11.2024 № 2633п «Про проведення фактичної перевірки» містить відомості, зокрема, про:

- мету перевірки: дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, порядку ведення обліку товарних запасів, наявності свідоцтв, ліцензій, у тому числі на виробництво, обіг та зберігання підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), з проведенням хронометражу господарських операцій;

- вид перевірки: фактична перевірка;

- підстави для проведення перевірки: підпункт 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України;

- об`єкт, перевірка якого проводитиметься, магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: вулиця М. Грушевського, 5, місто Житомир, Житомирська область.

Відтак, порушень положень законодавства в частині наявності підстав та процедури проведення перевірки, які вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки, відповідачем не допущено.

Щодо суті порушень, які стали підставою для застосування фінансових санкцій.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначає Закон України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06 липня 1995 року № 265/95-ВР (далі - Закон № 265/95-ВР). Дія цього закону поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону № 265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

Згідно з пунктом 1 статті 17 Закону № 265/95-ВР за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: у разі встановлення в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невидача (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання: 100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше; 150 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення.

Відповідно до пункту 12 статті 3 Закону №-265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку. Порядок та форма обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які провадять діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).

Отже, пункт 12 статті 3 Закону № 265/95-ВР зобов`язує суб`єктів господарювання (як юридичних осіб, так і фізичних осіб-підприємців (за виключенням перелічених в другому абзаці цієї норми осіб, до яких позивач не відноситься)) вести облік товарних запасів і у разі проведення перевірки надати документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження тих товарних запасів, які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Разом з цим, суд зауважує, що документами, які підтверджують облік та походження товарних запасів можуть бути, серед іншого документи на внутрішнє переміщення товарів, про що говорить вжитий законодавцем у згаданій вище нормі словосполучник «або».

Також, суд вважає за необхідне зауважити, що ключовим елементом норми пункту 12 статті 3 Закону №265/95-ВР (щодо обов`язку суб`єкта господарювання надати облікові документи) є словосполучення «товарні запаси, які на момент перевірки знаходяться у місці продажу».

Тобто, платник податку не зобов`язаний зберігати безпосередньо у місці продажу та пред`являти на початок перевірки облікові документи на товар, який на момент початку перевірки не знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Схожа правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 06.12.2024 у справі №440/2331/24.

Згідно зі статтею 20 Закону № 265/95-ВР до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та/або не надали під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), за рішенням контролюючих органів застосовується фінансова санкція у розмірі вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які здійснюють діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).

За змістом наведеної норми суб`єкт господарювання несе відповідальність за (окремо або в сукупності): 1) здійснення реалізації товарів, які не обліковані у встановленому порядку; 2) ненадання під час перевірки документів, які підтверджують саме облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Так, як слідує з акта фактичної перевірки від 08.11.2024 №23288/06/25/РРО/45459088, а також додатково підтверджується рішенням ДПС України від 04.03.2025 №6080/6/99-00-06-03-02-06 за результатами розгляду скарги, контролюючим органом притягнено позивача до відповідальності саме за здійснення реалізації товарів, які не обліковані у встановленому порядку.

Зокрема, в ході перевірки встановлено, що відповідно до інформації системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій, через програмний реєстратор розрахункових операцій № позивачем було реалізовано товар, який відноситься до технічно складних побутових товарів, а саме:

- навушники «Apple AirPods 2019» (чек від 01.11.2024 на суму 4301,00 грн);

- навушники «Apple AirPods 4 (2024) MXP 63 new» (чек від 07.11.2024 на суму 6312,86 грн);

- мобільний телефон «Iphone 15 128 Black new» (чек від 07.11.2024 на суму 31201,00 грн);

- мобільний телефон «Iphone 13 Pro Max 128 Sierra Blue used» (чек від 07.11.2024 на суму 27901,00 грн.

При цьому, контролюючим органом зроблено висновок, що в накладних на переміщення від 31.10.2024 №13Ж/4 та від 02.11.2024 №13Ж/5 від 02.11.2024 вищезазначений товар відсутній.

Водночас, судом встановлено, що такі твердження контролюючого органу не відповідають дійсності, адже всі реалізовані товари, про які вказано в акті перевірки, відображені в представлених позивачем до перевірки первинних документах, які також долучалися і під час адміністративного оскарження рішень суб`єкта владних повноважень.

Зокрема:

- навушники «Apple AirPods 2019» або «Apple AirPods 2 (MV7N2) new» по ціні 4301,00 грн - відображені у накладній на переміщення №13Ж/4 від 31.10.2024 під № 14.

- навушники Apple AirPods 4 (2024) (MXP63) new по ціні 6 312,86 грн - відображені у накладній на переміщення №13Ж/6 від 02.11.2024 під № 3.

- мобільний телефон «Iphone 15 128 Black new» по ціні 31 201,00 грн - відображений у накладній на переміщення № 13Ж/6 від 02.11.2024 під № 2.

- мобільний телефон «Iphone 13 Pro Max 128 Sierra Blue used» по ціні 27901,00 грн - відображений у накладній на переміщення № 13Ж/6 від 02.11.2024 під № 1.

Факт отримання державними інспекторами вказаних вище первинних документів зафіксовано в акті перевірки, у пункті 4.5 (додатки до акта перевірки), однак відповідачем безпідставно не взято їх до уваги. У зв`язку з цим, відповідні твердження інспекторів не знайшли свого підтвердження та не можуть підставою для застосування до позивача штрафних санкцій.

Відтак, в силу положень ч.2 ст.77 КАС України, податковим органом не надано доказів, які б підтверджували висновки акту перевірки.

Суд зауважує, що діючим законодавством не передбачено того, що за місцем знаходження господарської одиниці суб`єкта господарювання повинні зберігатись оригінали первинних документів на придбання товарно - матеріальних цінностей, які є підставою для бухгалтерського обліку, ведення якого відповідно до статті 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» покладено на уповноважену особу, і сам факт відсутності цих документів за місцем реалізації товару на час здійснення фактичної перевірки не може бути підставою для застосування штрафних санкцій, оскільки відсутність на момент перевірки контролюючим органом первинних документів за місцем реалізації чи зберігання товарів, за умови, що ці товари належним чином обліковані, не є підставою для застосування до платника фінансової санкції, передбаченої статтею 20 Закону №265/95-ВР.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 18.06.2025 у справі №280/2502/24.

За вказаних обставин, оскільки відповідачем не доведено правомірність прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 20 грудня 2024 року № 54146/13-01-07-09 про застосування відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕШЛТЕХ» штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 69 715,86 грн, таке рішення підлягає скасуванню як протиправне.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. ч. 1 та 4 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Суд, відповідно до ст. 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані сторонами, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору, підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.6-10, 14, 72-77, 90, 132, 159, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 20 грудня 2024 року №54146/13-01-07-09.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області (місцезнаходження: вул.Стрийська, 35, м.Львів, 79003; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕШЛТЕХ» (місцезнаходження: вул. Данилишина, 6, офіс 206, м. Львів, 79007; ) 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяБратичак Уляна Володимирівна