Справа № 608/1022/25
Суддя: Яковець Н. В.
Дата ухвалення: 2025-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2025 року Справа № 608/1022/25

Номер провадження2-а/608/106/2025

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі :

головуючої судді Яковець Н. В.

за участі секретаря Олійник О. С.

представника позивача Каліннікова М. О.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорткові адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, в якому просив скасувати постанову серії ЕНА № 4647103 від 4 травня 2025 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 4 травня 2025 року інспектором 2 взводу 3 роти 1 батальйону управління патрульної поліції в Тернопільській області старшим лейтенантом поліції Місюрою Р. С. відносно нього винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4647103. Відповідно до винесеної постанови ОСОБА_1 визнаний винним у здійсненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП за те, що 04.05.2025 о 00:42:00 по вул. Квадри в с. Біла Чортківського району Тернопільської області водій керуючи ТЗ не мав при собі посвідчення водія на право керування ТЗ відповідної категорії, чим порушив п.2.1.а ПДР - керування ТЗ особою, яка не має права керування таким ТЗ. Позивач вини не визнавав, взагалі не здійснював керування транспортним засобом у вказаний час, а тому відповідно будь-яких порушень правил дорожнього руху не вчиняв.

Позивач переконаний, що постанова є протиправною, відсутні будь-які докази його вини, тому постанова підлягає скасуванню. При винесенні постанови справа про адміністративне правопорушення поліцейським не розглядалась взагалі. Старший лейтенант поліції Місюра Р. С. одразу виписав ОСОБА_1 постанову про накладення адміністративного стягнення без з`ясування будь-яких обставин справи. Пояснення від особи, яка притягалась до адміністративної відповідальності поліцейський не відбирав, можливості заявити клопотання по справі не надав.

В червні 2025 року відповідач управління патрульної поліції в Тернопільській області подав відзив на позов, позову не визнає з наступних підстав. Як вбачається з оскаржуваної постанови, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесенні постанови серії ЕНА № 4647103 від 04 травня 2025 року позивач ОСОБА_1 04 травня 2025 року о 00 год. 42 хв. по вул. Квадри в с. Біла Чортківського району Тернопільської області керував транспортним засобом марки Renault Kangoo номерний знак НОМЕР_1 , не мав при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив п. 2.1а ПДР України. Чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП. Матеріалами відеофіксації, які долучаються до матеріалів справи, зафіксовано факт руху транспортного засобу, яким керував позивач. Відеозаписом з автореєстратора службового автомобіля працівників поліції зафіксовано факт руху ТЗ, яким керував позивач. Відеозаписом з нагрудного відеореєстратора поліцейського зафіксовано, що позивачу після зупинки роз`яснено причину зупинки, а саме не виконання вимог комендантської години. Оскільки позивач являється водієм транспортного засобу, зупинку транспортного засобу здійснено на підставі п. 7 ч. 1 ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію", про що було повідомлено позивача та озвучено законну вимогу про пред`явлення документів, у відповідності до п. 2.4.а ПДР України. Оскільки ОСОБА_1 не мав при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, йому було повідомлено про порушення п. 2.1 .а ПДР України та відповідальність за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Згідно ст. 278, 279, 280 КУпАП позивачу повідомлено про початок розгляду справи про адміністративне правопорушення (час відеозапису 00 год. 55 хв. 43 с). Після чого поліцейськими позивачу було роз`яснено його права, передбачені ст. 268 КУпАП, положення статей 307, 308 КУпАП, право, порядок та строки оскарження постанови згідно зі статтями 287, 289 КУпАП, що підтверджується відеозаписом. Після ознайомлення з положеннями вищезазначених статей, позивач жодних клопотань не заявляв. Відеозаписом спростовано доводи позивача про порушення процедури розгляду справи. Щодо тверджень позивача про те, що він не керував транспортним засобом, то відеозаписом з нагрудного відеореєстратора працівників поліції зафіксовані неодноразові пояснення ОСОБА_1 про те, що саме він керував транспортним засобом (час відеозапису 00:46:28 год. - позивач повідомляє, що виїхав лиш на 2 хвилини; о 00:50:25 год. - позивач просить роз`яснити, що саме він порушив і чому працівники поліції його зупинили; 00:50:49 год. - повідомляє поліцейським, що позивач являється військовослужбовцем і він вважає, що може керувати ТЗ під час дії комендантської години, проте на запитання чи має він перепустку, щоб пересуватись в час дії комендантської години, повідомляє, що має лиш посвідчення УБД; 00:54:45 год. - вказує, що поліцейські їхали навпроти позивача, що позивач виїжджав, а працівники поліції заїжджали на певну ділянку дороги; 00:56:13 год. - вказує, що виїхав лиш на кілька хвилин). Таким чином, твердження позивача, які наведені у позовній заяві свідчать про намагання уникнути адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП. Окрім постанови за ч. 1 ст. 126 КУпАП, на позивача 04.05.2025 складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП за порушення п. 2.5 ПДР України. Таким чином, інспектор взводу № 2 роти № 3 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП старший лейтенант поліції Місюра Р. С., виносячи постанову у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , діяв в межах, наданих йому законом повноважень. Вказане доводить правомірність прийняття спірної постанови, вказана постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення, з дотриманням правил чинного законодавства.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Калінніков М. О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримує, просить задовольнити з підстав, що викладені у позовній заяві.

В судове засідання представник відповідача управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з`явився, в поданому відзиві просив розгляд справи проводити за його відсутності, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, оцінивши наявні докази, вважає їх достатніми для прийняття рішення та приходить до наступного висновку.

Як встановлено в судовому засіданні, 4 травня 2025 року інспектором 2 взводу 3 роти 1 батальйону управління патрульної поліції в Тернопільській області старшим лейтенантом поліції Місюрою Р. С. відносно ОСОБА_1 винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 4647103, згідно з якою ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень за те, що 04 травня 2025 року о 00 год. 42 хв. по вул. Квадри, в с. Біла Чортківського району Тернопільської області керував транспортним засобом марки Renault Kangoo номерний знак НОМЕР_1 не мав при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідно категорії, чим порушив п. 2.1а ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Вирішуючи питання про наявність в діях позивача ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, суд виходить з наступного.

Критерії, за якими адміністративний суд перевіряє рішення суб`єктів владних повноважень, визначені у ч. 2 ст. 2 КАС України.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановлені законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України Про дорожній рух встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

За визначенням ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не мас при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (425 грн.).

Згідно з пунктом 1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункти 1.3, 1.9).

Відповідно до п.2.1. (а) Верховний Суд у своєму рішенні № 127/19283/17 від 25 вересня 2019 року зазначив, що у розділі 2 ПДР України закріплено обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів.

Відповідно до пункту 2.1 (а) ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

За приписами пункту 2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1 ПДР України.

Аналогічні положення закріплені законодавцем також у статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року N 3353-ХІІ. А саме, водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (стаття 16 Закону України «Про дорожній рух»).

Виходячи з наведених вище правових норм, органи Національної поліції мають право перевіряти наявність у водіїв зазначених у пункті 2.1 ПДР України документів

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В силу п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» відповідно до покладених на неї завдань поліція регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 31 вказаного Закону одним із превентивних заходів, які може застосовувати поліція, є застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно із ч. 1 ст. 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 76 КАС України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відеозаписом, який переглянуто в судовому засіданні, підтверджується факт руху транспортного засобу, яким керував позивач ОСОБА_1 . Відеозаписом з автореєстратора службового автомобіля працівників поліції зафіксовано факт руху ТЗ, яким керував позивач. Відеозаписом з нагрудного відеореєстратора поліцейського зафіксовано, що позивачу після зупинки роз`яснено причину зупинки, а саме невиконання вимог комендантської години. Крім того, зафіксовані неодноразові пояснення ОСОБА_1 про те, що саме він керував транспортним засобом (час відеозапису 00:46:28 год. - позивач повідомляє, що виїхав лиш на 2 хвилини; о 00:50:25 год. - позивач просить роз`яснити, що саме він порушив і чому працівники поліції його зупинили; 00:50:49 год. - повідомляє поліцейським, що позивач являється військовослужбовцем і він вважає, що може керувати ТЗ під час дії комендантської години, проте на запитання чи має він перепустку, щоб пересуватись в час дії комендантської години, повідомляє, що має лиш посвідчення УБД; 00:54:45 год. - вказує, що поліцейські їхали навпроти позивача, що позивач виїжджав, а працівники поліції заїжджали на певну ділянку дороги; 00:56:13 год. - вказує, що виїхав лиш на кілька хвилин).

Таким чином, зазначеним відеозаписом спростовуються посилання позивача на відсутність доказів, необхідних для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини в справі «O'Halloranand Francis v. The United Kingdom» будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

Таким чином, судом встановлено, що позивачем ОСОБА_1 допущено порушення Правил дорожнього руху в частині невиконання ним встановленого п. 2.1 а Правил дорожнього руху.

Оцінюючи встановлене, суд дійшов висновку про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, яке доведено належними та допустимими доказами. Відповідач під час винесення оскаржуваної постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а тому відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 63 Конституції України, ст.ст. 126, 251, 283, 284 КУпАП, ст.ст. 2, 14, 19-20, 22, 72-77, 118, 192, ч. 3 ст. 194, 227-228, ч.4 ст.229, 241-246, 250, 286 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

В позові ОСОБА_1 до управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4647103 від 04 травня 2025 року - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Чортківський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано, а разі апеляційного оскарження рішення - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя: /підпис/

Згідно з оригіналом

Рішення набрало законної сили «____» ______________________ 2025 року.

Оригінал рішення зберігається в матеріалах справи № 608/1022/25, яка зберігається в Чортківському районному суді Тернопільської області.

Суддя: Н. В. Яковець

Копію рішення видано «____»________________202__ року.

Секретар: