Справа № 320/48832/24
Суддя: Горобцова Я.В.
Дата ухвалення: 2025-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2025 року справа №320/48832/24

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Горобцової Я.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «НАНО ОІЛ ГРУП» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «НАНО ОІЛ ГРУП» до Головного управління ДПС у м. Києві, в якій позивач просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 27.06.2024 №2, №2, №2, №2, №2, від 18 вересня 2024 року №2.

Ухвалою суду від 14.02.2025 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про відсутність обставин вчинення ним порушення вимог податкового законодавства, встановлення обставин чого стало підставою притягнення його до відповідальності шляхом прийняття оскаржуваних рішень. Крім того наполягає на порушенні порядку проведення податкової перевірки.

За час розгляду справи відповідачем не надано суду відзиву на позовну заяву, або будь-якого іншого документу, зі змісту якого було б можливо встановити його ставлення до заявлених позовних вимог.

Під час розгляду справи у судовому засіданні 26.04.2025 судом вирішено здійснювати подальший розгляд справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «НАНО ОІЛ ГРУП» є юридичною особою, пройшло процедуру державної реєстрації юридичної особи 12.05.2017, перебуває на обліку в ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДПС у м. Києві.

Позивач отримав від ГУ ДПС у м. Києві акт про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «НАНО ОІЛ ГРУП» №54077/Ж5/26-15-07-02-03-03/41330367 від 27.05.2024, згідно якого контролюючий орган дійшов висновків, що ТОВ «НАНО ОІЛ ГРУП» порушено:

? пункт 44.1, пункту 44.2 статті 44, підпункту 134.1.1. пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України, статтю 9 Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні», пункт 5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 № 29, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 14.12.1999 за № 860/4153, пункту 6 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати» (зі змінами та доповненнями), затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 1999 року № 318, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19 січня 2000 року за № 27/4248, у результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 1629953 грн. у тому числі за 2017 рік в сумі 14512 грн., за 2018 рік в сумі 243994 грн., за 2019 рік в сумі 13617 грн., за 2020 рік в сумі 28747 грн., за 2021 рік в сумі 1324708 грн., за 2022 рік в сумі 4375 грн. та завищено від`ємне значення об`єкта оподаткування на загальну суму 471500 грн., у тому числі за 2018 рік на суму 471500 гривень;

? пункт 187.1 статті 187, пункту 198.2, пункту 198.3, підпункту г пункту 198.5, пункту 198.6. статті 198, пункту 200.1, пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України, статтю 9 Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні» та пункту 1.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 червня 2000 року за № 168/704, підпункту 5 пункту 4 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість затверджений наказом МФУ від 28.01.2016 № 21 у результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 1186638 грн., у тому числі за грудень 2017 року в сумі 64352 грн., за січень 2018 року в сумі 159944 грн., за серпень 2018 року в сумі 392 грн., за жовтень 2018 року в сумі 189217 грн., за червень 2019 року в сумі 89069 грн., за жовтень 2019 року в сумі 52042 грн., за березень 2020 року в сумі 118257 грн., за травень 2020 року в сумі 3259 грн., за грудень 2020 року в сумі 53208 грн., за січень 2021 року в сумі 4682 грн., за лютий 2021 року в сумі 1887 грн., за грудень 2021 року в сумі 329630 грн., за грудень 2022 року в сумі 120699 гривень;

? пункт 201.1, пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, а саме порушення термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям-платникам податку додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних за грудень 2019 року.

? пункт 201.1, пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, пункту 18, пункту 21 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 № 1307, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.01.2016 за № 137/28267, а саме відсутність складання та реєстрації податкових накладних, розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

? статтю 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», а саме здійснено реалізація пального іншим особам на підставі ліцензії на право зберігання пального, отриманої на підставі заяви виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки.

Позивачем було отримано податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у м. Києві від 27.06.2024 №2, №2, №2, №2, №2, №2. Із змісту оскаржуваних ППР вбачається, що вони були прийняті на підставі акту про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «НАНО ОІЛ ГРУП» №54077/Ж5/26-15- 07-02-03-03/41330367 від 27.05.2024.

Податковим повідомленням-рішенням від 27.06.2024 №2 позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 1 483 299 (один мільйон чотириста вісімдесят три тисячі дев`яносто дев`ять гривень 00 копійок) із них за основним платежем 1 186 638 та 296 661 за штрафними (фінансовими) санкціями.

Податковим повідомленням-рішенням від 27.06.2024 №2, позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток в сумі 1697984 (один мільйон шістсот дев`яносто сім тисяч дев`ятсот вісімдесят чотири гривні 00 копійок) із них за основним платежем 1629953 та 68031 за штрафними (фінансовими) санкціями.

Податковим повідомленням-рішенням від 27.06.2024 №2 позивачу встановлено суму завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток в сумі 471 500 грн.

Податковим повідомленням-рішенням від 27.06.2024 №2 до позивача застосовано штрафну санкцію в сумі 500 000 (п`ятсот тисяч гривень), відповідно до Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

Податковим повідомленням-рішенням від 27.06.2024 №2, до позивача застосовано штрафну санкцію в сумі 17 000 (сімнадцять тисяч гривень) за порушення термінів реєстрації податкових накладних з податку на додану вартість.

Податковим повідомленням-рішенням від 27.06.2024 №2, до позивача застосовано штрафну санкцію в сумі 17,41 (сімнадцять гривень, сорок одна копійка) за порушення строків реєстрації податкової накладної.

Не погоджуючись із оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями, представник позивача, адвокат Федоров О.С., звернувся із скаргою вих. №15/07/24/1 від 15 липня 2024 року про перегляд цих рішень до контролюючого органу вищого рівня.

20 вересня 2024 року представник позивача отримав рішення про результати розгляду скарги від 13 вересня 2024 року №27751/6/99-00-06-01-01-06 від контролюючого органу вищого рівня.

Рішенням про результати розгляду скарги Державна податкова служба України частково задовольнила скаргу позивача та скасувало податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у м. Києві від 27.06.2024 №2 в частині висновків перевірки щодо заниження доходів по взаємовідносинах з ТОВ «ТД «КВАНТ», а в іншій частині зазначене податкове повідомлення-рішення та податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у м. Києві від 27.06.2024 №№2, 2, 2, 2, 2 залишило без змін.

08 жовтня 2024 року, позивач отримав податкове повідомлення-рішення від 18 вересня 2024 року №2, яке було прийняте на підставі акту перевірки №54077/Ж5/26-15-07-02-03-03/41330367 від 27.05.2024 та рішення про результати розгляду скарги від 13 вересня 2024 року №27751/6/99-00-06-01-01-06.

Податковим повідомленням-рішенням від 18 вересня 2024 року №2, позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток в сумі 374126 (триста сімдесят чотири тисячі сто двадцять шість гривень 00 копійок) із них за основним платежем 306095 та 68031 за штрафними (фінансовими) санкціями.

Позивач вважає оскаржувані податкові повідомлення-рішення відповідача від 27.06.2024 №2, №2, №2, №2, №2, від 18 вересня 2024 року №2 - протиправними, такими, що прийняті не у спосіб, що визначений Конституцією та законами України, у зв`язку з чим він звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог виходячи з такого.

Щодо питання дотримання порядку проведення перевірки.

Пунктом 77.4 статті 77 ПК України визначено, що про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому (його представнику) не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки надіслано (вручено) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомленням із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

В акті перевірки №54077/Ж5/26-15-07-02-03-03/41330367 від 27.05.2024 зазначається, що на підставі наказу контролюючого органу від 28.03.2024 року №1985-п перевірка проводилась з 30.04.2024 по 13.05.2024. Термін перевірки продовжувався з 14.05.2024 по 20.05.2024 на підставі наказу контролюючого органу від 13.05.2024 №3242-п. Таким чином останнім днем перевірки було 20.05.2024.

Згідно з п. 85.4 ст. 85 ПК України при проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

Відповідний запит на отримання копій документів повинен бути поданий посадової (службовою) особою контролюючого органу не пізніше ніж за п`ять робочих днів до дати закінчення перевірки.

Таким чином контролюючий орган мав право подавати запити до платника податків - ТОВ «НАНО ОІЛ ГРУП» про надання копій документів і пояснень у відповідності до ст.85 ПК України не пізніше 14 травня 2024 року.

Однак на сторінці 4 акту перевірки №54077/Ж5/26-15-07-02-03-03/41330367 від 27.05.2024 року зазначається перелік запитів, які направлялися на адресу платника податків, контролюючим органом: запит №1 від 30.04.2024 про надання первинних документів та регістрів бухгалтерського обліку, запит №2 від 30.04.2024 про надання інформації щодо виїмки, чи втрати документів, №2 від 15.05.2024 про надання пояснень та завірених копій первинних документів, №1 від 14.05.2024 завірених пояснень копій та первинних документів, №1 про надання від 20.05.2024 про надання від 20.05.2024 документів, завірених пояснень копій первинних документів, №1 пояснень та про надання від 07.05.2024 та про надання завірених пояснень копій первинних документів, №2 та завірених копій первинних.

У зв`язку з вищевикладеним суд вбачає, що запити контролюючого органу №1 від 14.05.2024, №2 від 15.05.2024, №1 від 20.05.2024, №2 від 20.05.2024 були направлень контролюючим органом з порушенням строків визначених у п.85.4 ст. 85 ПК України.

Водночас, як встановила Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 08.09.2021 у справі № 816/228/17 неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки.

При цьому підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.

Між тим, встановлені вище порушення порядку проведення перевірки що дотримання строку направлення позивачу запитів про надання інформації, на думку суду, не могли об`єктивно вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки у тій мірі, яка б дозволяла визнати протиправними рішення, прийняті за наслідками такої перевірки, з огляду на наявність у позивача права надати всі необхідні документи самостійно як під час проведення перевірки, так і під час здійснення оскарження результатів перевірки, у тому числі в адміністративному порядку, право на що було реалізоване ТОВ «НАНО ОІЛ ГРУП».

Таким чином, суд критично оцінює вказані доводи позивача щодо порушення порядку проведення перевірки.

Щодо суті встановлених контролюючим органом порушень у податкових повідомленнях-рішеннях від 27.06.2024 №2, №2, №2, від 18.09.2024 року №2.

Відповідачем встановлено, що позивачем занижено дохід від усіх видів діяльності по взаємовідносинах з ТОВ «ТД «КВАНТ», встановлено розбіжність між поданою звітністю, а саме звіту про фінансові результати (Звіту про сукупний дохід) (форма №2), деклараціями з податку на прибуток та бухгалтерським обліком та безпідставно віднесено суму витрат по взаємовідносинах із ТОВ «ОПТІМУСОЙЛ» (період фінансово-господарської діяльності платника податків, при здійсненні якої вчинено ці порушення, 2017, 2018, 2019, 2020, 2021, 2022 роки).

Згідно з п. 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з п. 134.1 статті 134 ПК України, об`єктом оподаткування є:

прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Для платників податку, у яких річний дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, об`єкт оподаткування може визначатися без коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу. Платник податку, у якого річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, має право прийняти рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, не більше одного разу протягом безперервної сукупності років в кожному з яких виконується цей критерій щодо розміру доходу. Про прийняте рішення платник податку зазначає у податковій звітності з цього податку, що подається за перший рік в такій безперервній сукупності років. В подальші роки такої сукупності коригування фінансового результату також не застосовуються (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років).

Якщо у платника, який прийняв рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, в будь-якому наступному році річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період перевищує двадцять мільйонів гривень, такий платник визначає об`єкт оподаткування починаючи з такого року шляхом коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці, визначені відповідно до положень цього розділу.

Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

дохід за договорами страхування, визначений згідно з підпунктом 141.1.2 пункту 141.1 статті 141 цього Кодексу;

дохід (прибуток) нерезидента, що підлягає оподаткуванню згідно з пунктом 141.4 статті 141 цього Кодексу, з джерелом походження з України;

дохід суб`єктів, які здійснюють випуск та проведення лотерей, підлягає оподаткуванню згідно з пунктом 141.8 статті 141 цього Кодексу;

дохід операторів, отриманий від букмекерської діяльності, азартних ігор (у тому числі казино), крім доходу, отриманого від азартних ігор з використанням гральних автоматів, зменшеного на суму виплачених виплат гравцю, що підлягає оподаткуванню згідно з пунктом 141.5 статті 141 цього Кодексу.

Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

У відповідності до пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пункту 185.1 статті 185 ПК України об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з: постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/ орендарю; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; ввезення товарів на митну територію України; вивезення товарів за межі митної території України; постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Пунктом 188.1 статті 188 ПК України передбачено, що база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, але не нижче звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів), а також збору на обов`язкове державне пенсійне страхування на вартість послуг стільникового рухомого зв`язку).

Пунктом 198.1 статті 198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною (пункт 198.2 статті 198 ПК України).

Пунктом 198.6 статті 198 ПК України визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/ послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Приписами пункту 201.10 статті 201 ПК України встановлено, що податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/ послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до частин 1, 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно підпункту 2.15 пункту 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05 червня 1995 року за № 168/704, визначено, що первинні документи підлягають обов`язковій перевірці працівниками, які ведуть бухгалтерський облік, за формою і змістом, тобто перевіряється наявність у документі обов`язкових реквізитів та відповідність господарської операції діючому законодавству, логічна ув`язка окремих показників.

Таким чином єдиною підставою документального підтвердження спірних сум податкового кредиту мають бути належним чином складені та підписані повноважними особами первинні документи в розумінні наведених норм законодавства.

При вирішенні адміністративної справи № 809/1337/17 у постанові від 04 вересня 2018 року Верховним Судом сформовану обов`язкову для врахування судами правову позицію, згідно з якою презумпція добросовісності платника податків означає, що подані платником контролюючому органу документи податкової звітності є дійсними, повно та об`єктивно відтворюють господарські операції, що є об`єктом оподаткування та/або фінансові показники яких впливають на податковий обов`язок платника податків, якщо інше не буде доведено контролюючим органом. У площині процесуального регулювання презумпції добросовісності платника податків відповідає обов`язок доведення контролюючим органом правомірності прийнятого рішення в судовому процесі, порушеному за позовом платника податків про скасування рішення як неправомірного. У разі надання контролюючим органом доказів, які спростовують дійсність чи повноту даних поданої платником податків податкової звітності, платник податків відповідно до обов`язку кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, повинен довести наявність законних підстав, для врахування задекларованих в податковому обліку даних при визначені суми його податкового обов`язку. За змістом наведених норм, право платника податків на збільшення в податковому обліку сум податкового кредиту обумовлено юридичним складом, до якого входять такі юридичні факти, як придбання платником податку у інших платників цього податку товарів (послуг), призначених для використання в оподатковуваних операціях, що відповідають цілям господарської діяльності платника податку; підтвердження податковою накладною, виписаною постачальником-платником податку, митною декларацією (іншими подібними документами згідно пункту 201.11 статті 201 ПК України) суми нарахованого (сплаченого) податку в ціні придбання товару (послуг). Оцінюючи докази, надані сторонами, суди повинні мати на увазі, що сам факт наявності у позивача податкових накладних та інших облікових документів, виписаних від імені постачальника, не є безумовним доказом реальності господарських операцій з ним, якщо інші обставини свідчать про недостовірність інформації в цих документах, а також те, що для податкового обліку значення має саме факт поставки тим постачальником, який вказаний в первинних документах, наданих платником податків на підтвердження задекларованих сум податкового кредиту.

На думку посадових осіб контролюючого органу таке податкове правопорушення виникло внаслідок того, що перевіркою не підтверджується реальність проведення господарських операцій між позивачем та підприємством-постачальником ТОВ «ТД «КВАНТ» протягом періоду, що перевіряється.

В акті перевірки №54077/Ж5/26-15-07-02-03-03/41330367 від 27.05.2024 зазнається, що підставою до таких висновків для контролюючого органу сталі інформація, які міститься в ухвалі слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16.09.2019 по справі №757/48918/19-к у кримінальному провадженні №0004297 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 205, ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 212 КК України, якою слідчим суддею було накладено арешт на кошти-суми ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ) по ТОВ "Сарагоса Торг" (), ТОВ "ТД" Дік" (), ТОВ "Фортум Профі" (), ТОВ "Вінтерлайт" ( ), ТОВ "Вейв-Інвест" (), ТОВ "Компанія" Актс" (), ТОВ "ТерраІмпульс" (), ТОВ "ТДК Крейс" (), ПП "Пром-Органік" (), ТОВ "ВострогЛідер" (), ТОВ "КонтрастХолд" (), ТОВ "Нафтолідер" (), ПП "Мейдан" (), ТОВ ТД Квант (), ТРВ "ВоляОіл" (), ТОВ "Рівз" (), ТОВ "Бі-Селект" (), ТОВ "Вельмонт" (), ТОВ "ТДЕвіанс" (), ТОВ "ФлінАгро" (), ТОВ "Тіргартен" (), ТОВ "Агрікол" (), ТОВ "Іст-Лайн Фінанс" (), ТОВ "Компанія Пасадена" (), ТОВ "Агросервіс Інженерінг" (), ТОВ "Торгова Фірма Арон" (), ТОВ "ЕксілонТрейд" (), ТОВ "МуленАгро" () із забороною використовувати або будь-яким чином відчужувати вищезазначене майно, починаючи з дня винесення ухвали слідчим суддею із обов`язковим зазначенням дати та часу при оголошенні ухвали слідчого судді.

У Єдиному реєстрі судових рішень наявна ухвала слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 10.10.2019 по справі № 757/52416/19-к.

Так слідчий суддя ухвалив, скасувати арешт, що накладений на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 16.09.2019 року, по справі 757/48918/19-к про арешт на кошти-суму ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ) в частині ТОВ "БІ-СЕЛЕКТ" (), ТОВ "РІВЗ" (), ТОВ "ВЕЛЬМОНТ" () ТОВ "КОМПАНІЯ ПАСАДЕНА" (), ТОВ "ФЛІН АГРО" (), ТОВ "НАФТОЛІДЕР" (), ПРИВАТНЕ ПІДПРИЄМСТВО "МЕЙДАН" (), ТОВ "ВОСТРОГ ЛІДЕР" (Код ), ТОВ "ТЕРРА ІМПУЛЬС" (), ТОВ "ВОЛЯ ОІЛ" (), ТОВ "ТД "КВАНТ" (), ТОВ "ТД ЕВІАНС" () та ТОВ "ТОРГОВА ФІРМА АРОН" () у кримінальному провадженні №0004297 від 17.11.2017 та скасувати заборону відчуження, розпорядження та користування майном, а саме: коштами-сумами ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ в Державній фіскальній Службі України (), функції якої на даний час виконує Державна податкова Служба України (), за адресою: м. Київ, Львівська площа, буд. 8, підприємств, а саме: ТОВ "БІ- СЕЛЕКТ" (), ТОВ "РІВЗ" (), ТОВ "ВЕЛЬМОНТ" () ТОВ "КОМПАНІЯ ПАСАДЕНА" (), ТОВ "ФЛІН АГРО" (), ТОВ "НАФТОЛІДЕР" (), ПРИВАТНЕ ПІДПРИЄМСТВО "МЕЙДАН" (), ТОВ "ВОСТРОГ ЛІДЕР" (Код ), ТОВ "ТЕРРА ІМПУЛЬС" (), ТОВ "ВОЛЯ ОІЛ" (), ТОВ "ТД "КВАНТ" (), ТОВ "ТД ЕВІАНС" () та ТОВ "ТОРГОВА ФІРМА АРОН" (), шляхом розблокування сум ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміт ПДВ) по вказаним підприємствам, на яку останні мають право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Із мотивувальної частини ухвали вбачається, що «... Крім того, сума ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ) сформовані у вказаних підприємствах за рахунок фінансово-господарської діяльності з підприємствами, які не мають відношення до кримінального провадження, оскільки протилежне стороною обвинувачення не доведено.

Враховуючи, що у матеріалах клопотання відсутні достатні докази вчинення злочину за участю заявників, наявність підстав вважати, що існує правова підстава для арешту майна взагалі спростовується, а також враховуючи ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, тоді як орган досудового розслідування не представив слідчому судді належних доказів для безспірного висновку щодо необхідності продовження дії даного заходу забезпечення кримінального провадження, тоді як матеріалами клопотання доведено, що суми ліміту ПДВ в системі електронного адміністрування податку на додану вартість в Державній фіскальній службі України не відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, а є показником здійснення господарської операції та не є грошовими коштами або електронними грошима, а арешт грошових коштів та лімітів, накладений ухвалою слідчого судді від 16.09.2019 року, перешкоджає функціонуванню підприємства, порушує його права без наявності обґрунтованої підозри вказаного підприємства у здійсненні неправомірної діяльності та з урахуванням принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність скасувати арешт майна, не вбачаючи підстав для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження».

Із вищевикладеного вбачається, що мотиви арешту, які були викладені в ухвалі слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16.09.2019 по справі №757/48918/19-к у кримінальному провадженні №0004297 не підтверджуються належними і допустимими доказами, отже висновки контролюючого органу, на які він посилається в акті перевірки №54077/Ж5/26-15-07-02-03-03/41330367 від 27.05.2024, як на доказ безтоварних операцій є незаконним і необґрунтованими.

Натомість, як вбачається з матеріалів справи, з ТОВ «ТД «Квант» позивачем було заключено генеральний договір поставки нафтопродуктів №143-05-21/НП від 06.05.2021. За перевіряє мий період згідно вказаного договору ТОВ «Нано Оіл Груп» поставило, а ТОВ «ТД «Квант» отримало та оплатило нафтопродуктів на загальну суму: 7354768,38грн, у т.ч. ПДВ 1225794, 73 грн згідно:

- видаткової накладної (ВН) №114 від 07.05.2021 - Паливо дизельне ДТ-Л-К5 сорт С 26470л/22036кг на суму 646079,76грн, у т.ч ПДВ: 107679,96грн. Товаро-транспортна накладна (ТТН) №114 від 07.05.21. Оплата 06.05.2021. Податкова накладна №2 від 06.05.2021. Акцизна накладна №7 від 07.05.2021. Реалізоване ДП було придбано у ТОВ «Белойл Сістема» згідно накладної №146 від 12.05.2021, ТТН від 12.05.2021. Оплата 12.05.2021. Податкова накладна № 17 від 12.05.2021. Акцизна накладна №333,334 від 12.05.2021.Паспорт якості №625. Сертифікат UA 10076.0072-20.

- ВН №116 від 12.05.2021- Паливо дизельне ДТ-Л-К5 сорт С 35845л/29680кг на суму 874904,76грн, у т.ч ПДВ: 145817,46грн. ТТН №116 від 12.05.21. Оплата 11.05.21. Податкова накладна №3 від 11.05.2021. Акцизна накладна №9 від 12.05.2021. Реалізоване ДП було придбано у ТОВ «Белойл Сістема» згідно накладної №124 від 29.04.2021, ТТН від 29.04.2021. Оплата 28.04.2021. Податкова накладна №49 від 28.04.2021. Акцизна накладна №277,278 від 29.04.2021.Паспорт якості №625. Сертифікат UA 10076.0072-20.

- ВН №117 від 13.05.2021- Паливо дизельне ДТ-Л-К5 сорт С у кількості 26470л/21917кг, Бензин АИ-92-К5 Євро у кількості 10145л/7558кг на суму 913907,76 грн, у т.ч ПДВ: 152317,96грн. ТТН №117 від 13.05.21. Оплата 13.05.21. Податкова накладна №4 від 13.05.2021. Акцизна накладна №10 від 13.05.2021, №11 від 13.05.2021. Реалізоване ДП та бензин було придбано у ТОВ «Інтер Лайт Оіл» згідно накладної №2760 від 13.05.2021, ТТН від №13/5 від 13.05.2021, № 13/6 від 13.05.2021. Оплата 13.05.2021. Податкова накладна №201 від 13.05.2021. Акцизна накладна №4135,4137 від 13.05.2021. Паспорт якості №625 (ДП), Сертифікат UA Ю076.0072-20(ДП), Паспорт якості №447А-92). Сертифікат UA Ю076.0069-20.(А-92)

- ВН №124 від 19.05.2021- Паливо дизельне ЄВРО СОРТ С клас К5(ДТ-Л-К5) у кількості 35845л/29716кг на суму 867592,38грн, у т.ч ПДВ: 144598,73грн. ТТН №124 від 19.05.21.Оплата 18.05.21. Податкова накладна №15 від 18.05.2021. Акцизна накладна №20 від 19.05.2021. Реалізоване ДП було придбано у ПП «Укрпалетсистем» згідно накладної №036-58 від 18.05.2021, ТТН №61УПС/04 від 18.05.2021. Оплата 18.05.2021. Податкова накладна № 5270 від 18.05.2021. Акцизна накладна №13714 від 18.05.2021. Паспорт якості №699. Сертифікат UA 10076.0072-20.

- ВН №126 від 19.05.2021- Диз.паливо ДТ-Л-К5 ґатунок С у кількості 24255л/20156ю на суму 584739,54грн, у т.ч ПДВ: 97456,59грн. ТТН №126 від 19.05.21.Оплата 19.05.21. Податкова накладна №16від 19.05.2021. Акцизна накладна №21 від 19.05.2021. Реалізоване ДП було придбано у ТОВ «Інтер Лайт Оіл» згідно накладної №2908 від 18.05.2021, ТТН №18/20 від 18.05.2021. Оплата 18.05.2021. Податкова накладна №302 від 18.05.2021. Акцизна накладна №4362,4363 від 18.05.2021. Паспорт якості №625, Сертифікат UА 10076.0072-20.

- ВН №131 від 28.05.2021- Паливо дизельне ЄВРО СОРТ С клас К5(ДТ-Л-К5) у кількості 25315л/20708кг, Бензин АИ-92-К5 Євро у кількості 11300л/8452кг на суму 885001,08грн, у т.н ПДВ: 147500,18грн. ТТН №131 від 28.05.21, ТТН №131-1 від 28.05.2021..Оплата 27.05.21. Податкова накладна №20 від 27.05.2021. Акцизна накладна №52 від 28.05.2021, №53 від 28.05.2021 Реалізоване ДП було придбано у ТОВ «Укрпалетсистем» згідно накладної №053-8048 від 28.05.2021, ТТН №52836 УПС/02 від 28.05.2021. Оплата 27.05.2021. Податкова накладна № 7007 від 27.05.2021. Акцизна накладна №33572 від 28.05.2021.Паспорт якості №226. Сертифікат ОІМ.00291-21. Бензин придбано у ТОВ «Інтер Лайт Оіл» згідно накладної №3170 від 28.05.2021, ТТН №28/2 від 28.05.2021. Оплата 28.05.2021. Податкова накладна №586 від 28.05.2021. Акцизна накладна №4815 від 28.05.2021. Паспорт якості №447, Сертифікат UA 10076.0069-20.

- ВН №135 від 31.05.2021- Паливо дизельне ДТ-Л-Євро5-ВО,3,ІІІ у кількості 27520л/23199кг, Бензин автомобільний А-92- Євро5-Е5 у кількості 9095л/6721кг на суму 879153,42грн, у т.ч ПДВ: 146525,57грн. ТТН №135 від 31.05.21..Оплата 27.05.21, 31.05.2021. Податкова накладна №21 від 27.05.2021, податкова накладна №22 від 31.05.2021. Акцизна накладна №56 від 31.05.2021, №57 від 31.05.2021. Реалізоване ДП та бензин було придбано у ТОВ «Альянс Ойл Україна» згідно накладної №120001394 від 31.05.2021, ТТН №А/1 372 від 31.05.2021, накладної №120001395 від 31.05.2021, ТТН №А/1 373 від 31.05.2021. Оплата 31.05.2021. Податкова накладна №1582,1605,1607 від 31.05.2021. Акцизна накладна № 20081,20139,20141 від 31.05.2021. Паспорт якості №552 (А-92), №150964_3921018 (ДП). Сертифікат №10ХЦ.00021-19 (ДП), № UA.056.П00057-21 (А-92).

- ВН №139 від 04.06.2021- Паливо дизельне відповідає вимогам ДСТУ 7688:2015 для ДП-Л-Євро5-ВО у кількості 11290л/9374кг, Дизпаливо ДТ-Л-К5 гат С у кількості 24555л/202091кг на суму 8742644,26грн, у т.ч ПДВ: 140440,71грн. ТТН №139 від 04.06.21, ТТН №139-1 від 04.06.2021..Оплата 27.05.21, 31.05.2021. Податкова накладна №21 від 27.05.2021, податкова накладна №22 від 31.05.2021. Акцизна накладна №4 від 04.06.2021. Реалізоване ДП було придбано у ТОВ «Інтер Лайт Оіл» згідно накладної №3254 від 01.06.2021, ТТН №1/4 від 01.0.2021, №1/5 від 01.06.2021. Оплата 31.05.2021. Податкова накладна №629 від 31.05.2021. Акцизна накладна №4900,4901 від 01.06.2021. Паспорт якості №625, Сертифікат UA 10076.0072-20

- ВН №140 від 04.06.2021- Паливо дизельне відповідає вимогам ДСТУ 7688:2015 для ДП-Л-Євро5-ВО у кількості 36615л/30418кг на суму 860745,42грн, у т.ч ПДВ: 143547,57грн. ТТН №140 від 04.06.21, ТТН №140-1 від 04.06.2021..Оплата 27.05.21, 31.05.2021. Податкова накладна №21 від 27.05.2021, податкова накладна №22 від 31.05.2021. Акцизна накладна №5 від 04.06.2021. Реалізоване ДП було придбано у ТОВ «Марстрейд» згідно накладної 41 від 01.06.2021, ТТН №000000946 від 01.06.2021. Оплата 31.05.2021. Податкова накладна №17 від 31.05.2021. Акцизна накладна №1110 від 31.05.2021р. Паспорт якості №05398902/21-00131577. Сертифікат UA.TR.037.00137-21.

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «ОПТІМУСОЙЛ».

До перевірки надано договір від 03.10.2018 № ОО-180/Р-18, відповідно до якого ТОВ "НАНО ОІЛ ГРУП" «Покупець», в особі директора Григор`євої Наталії Василівни, яка діє на підставі Статуту з однієї сторони, та ТОВ «ОПТІМУСОЙЛ» (надалі іменується «Продавець»), в особі директора Степанюк Марини Олексіївни, що діє на підставі Статуту з іншого боку, разом надалі іменовані «Сторони», а кожна окремо - «Сторона»), уклали даний Договір про постачання нафтопродуктів.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 27.09.2018 по справі №761/36708/18 встановлено:

«До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого з ОВС 6-го відділу розслідувань кримінальних проваджень СУ ФР ОВПП ДФС ОСОБА2, погоджене з прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА3, у кримінальному провадженні № 0000062 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.205 КК України, про арешт майна.

Клопотання обґрунтоване тим, що СУ ФР ОВПП ДФС України здійснює досудове розслідування кримінального провадження № 0000062 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.205 КК України. За даними слідчого, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва було надано дозвіл на обшук за адресою: АДРЕСАД , під час проведення якого 12 вересня 2018 року виявлено та вилучено документи, які засвідчують взаємовідносини ТОВ «Укр-Нафта-Трейд» (), ТОВ «ЕКО-Систем» (код ЄДРПОУ 4112 7570), ТОВ «Укр-Газ-Торг» (), ТОВ «Компанія «Ам-Транс» (код ЄДРПОУ | 41553325) з ТОВ «Шляховик-97» (код ЄДРПОУ 3446334), ТОВ «Анвітрейд» (), ТОВ «Оптімусоіл» () за весь період таких взаємовідносин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлені слідством особи діючи умисно, протиправна та повторно створили/придбали ТОВ «Петролеум Україна» (), ТОВ «Т Люкс» (), «ТОВ «Тифліс Люкс» (), ТОВ «Делюкснафта» (), ТОВ «Енерджи-Ойл» (), ТОВ «Компанія «Ам-Транс» (), ТОВ «Де-Люкс- Сервіс» (), ТОВ «Фольклор» (), ТОВ «Укрнафтагарант» (), ТОВ «Нафто-Люкс-Сервіс» (), ТОВ «Укрнафтрелайз» (), ТОВ «Укр-Еліт-Сервіс» (), ТОВ «ЦДС-Транс» (), ТОВ «Стоун-Транс» (), ТОВ «Укр-Транс-Ойл» (), ТОВ «Укр-Нафта- Трейд» (), ТОВ «Укрнафтопт» (), ТОВ «Укр- Газ-Торг» (), ТОВ «АЗС-Трансбуд» (), ТОВ «Еко-Систем» () з метою прикриття незаконної діяльності та надання податкової вигоди третім особам, серед яких з метою прикриття незаконної діяльності пов`язаної з незаконним формуванням податкового кредиту, завищення валових витрат та надання податкової вигоди третім особам, серед яких: ТОВ «Шляховик-97» (код ЄДРПОУ 3446334), ТОВ «Анвітрейд» (), ТОВ «Оптімусойл» () ТОВ «Автомагістраль-Південь» (), ТОВ «Автомагістраль» ()».

Суд звертає увагу на те, що у мотивувальній частині ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27.09.2018 по справі №761/36708/18 про арешт майна зазначається, що водночас, як вбачається з клопотання, документи, які засвідчують взаємовідносини ТОВ «Укр-Нафта-Трейд», ТОВ «ЕКО-Систем», ТОВ «Укр-Газ-Торг», ТОВ «Компанія «Ам- Транс» з ТОВ «Шляховик-97», ТОВ «Анвітрейд», ТОВ «Оптімусоіл» вилучені органом досудового розслідування 12.09.2018.

Слідчий суддя ухвалив клопотання старшого слідчого з ОВС 6-го відділу розслідувань кримінальних проваджень СУ ФР ОВПП ДФС ОСОБА_2 у кримінальному провадженні № 0000062 від 11 липня 2018 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.205 КК України, про арешт майна повернути прокурору відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 та встановити строк для усунення недоліків, зокрема сімдесят дві години з моменту отримання цієї ухвали.

Також у Єдиному реєстрі судових рішень міститься ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08 жовтня 2018 року Справа № 761/36708/18, про роз`яснення ухвали Шевченківського районного суду м. Києва суду від 27.09.2018.

Із змісту ухвали слідчого судді від 08 жовтня 2018 року справа № 761/36708/18 вбачається, що старший слідчого з ОВС 6-го ВРКП СУ ФР ОВПП ДФС ОСОБА_3 звернувся із заявою про роз`яснення ухвали Шевченківського районного суду м. Києва суду від 27.09.2018 року.

Слідчий суддя ухвалив у задоволенні заяви старшого слідчого з ОВС 6-го ВРКП СУ ФР ОВПП ДФС ОСОБА_3 про роз`яснення ухвали Шевченківського районного суду м. Києва суду від 27.09.2018 - відмовити.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, між позивачем і ТОВ «Оптімусойл», було заключено договір поставки нафтопродуктів №ОО-180/Р-18 від 03.10.2018.

За перевіряє мий період ТОВ «Нано Оіл Груп» придбало у ТОВ «Оптімусойл» 73 230 л дизельного палива для подальшої реалізації покупцям на загальну суму 2171415,96, в т.ч ПДВ 361902,66грн, оплата 03.10.2018 - 2171415,96, податкова №918 від 03.10.20218, дата реєстрації в ЄРПН 25.10.2018.

03.10.2018 - Видаткова накладна №3068 від 03.10.2018 на суму 1085707,98 грн, в т. ч ПДВ 180951,33 грн: Паливо дизельне ЄВРО СОРТ С клас К(ДТ-Л-К5) у кількості 36615л/30650кг, ТТН №29121 від 03.10.2018, Акцизна накладна №3131 від 03.10.2018

05.10.2018 - Видаткова накладна №3141від 05.10.2018 на суму 1085707,98 грн, в т. ч ПДВ 180951,33грн: Паливо дизельне ЄВРО СОРТ С клас К(ДТ-Л-К5) у кількості 36615л/30650кг, ТТН №29288 від 05.10.2018, Акцизна накладна №3203 від 05.10.2018

Суд звертає увагу, що ті з зазначених вище документів, копії яких долучено до матеріалів справи позивачем та які, в силу вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, є первинними документами, мають всі необхідні встановлені законом обов`язкові реквізити.

Докази того, що вказані документи не мають юридичної сили або визнані в установленому порядку недійсними - відсутні.

У контексті доводів відповідача, викладених в акті перевірки та відзиві на позовну заяву, суд зазначає, що норми чинного законодавства не ставлять умовою виникнення податкових зобов`язань чи податкової вигоди платника податків у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, фактичного знаходження їх за місцем реєстрації та наявності чи відсутності основних фондів. Позивач не може нести відповідальність за невиконання його контрагентами своїх зобов`язань, адже поняття «добросовісний платник», яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а саме, платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобов`язань. А відтак, за умови не встановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальників для одержання товариством незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.

Безпосередні контрагенти позивача, як самостійні суб`єкти господарювання та платники податків, несуть персональну відповідальність за правильність ведення бухгалтерського та податкового обліку, сплату податків, дотримання податкової дисципліни у своїй діяльності.

За будь які дії/бездіяльність своїх контрагентів та третіх осіб (в тому числі протиправні, якщо такі мали місце) позивач відповідальності не несе.

У постанові від 19.02.2019 по справі № 811/217/17 Верховний Суд приходить до висновків, що податковий орган наділений такою сукупністю повноважень, належна реалізація яких надає можливість виявити податкові правопорушення, допущені контрагентом при здійсненні своєї господарської діяльності, та притягнути саме його до відповідальності, що охоплюється принципом індивідуальної відповідальності платника.

Отже, враховуючи викладене в акті перевірки, відповідач зробив висновки про нереальність господарських операцій позивача, посилаючись лише на оцінку фінансово-господарської діяльності третіх осіб контрагента позивача та його контрагентів по ланцюгу постачання.

Водночас, ознаками реальності господарської операції є вчинення суб`єктом господарювання дій відповідно до визначеної господарської мети (статутної діяльності) та економічної обґрунтованості, фактичне отримання та використання/реалізація товару/послуги, досягнення конкретних результатів, які визначають поняття господарської операції тощо. Відповідачем не зазначено про відсутність чи порушення цих ознак у господарських операціях позивача, що свідчить про відсутності обґрунтованих підстав стверджувати про нереальність операцій.

Зазначене вище у сукупності свідчить, що відповідач не мав законних та обґрунтованих підстав робити висновки про здійснення контрагентами позивача надання послуг на користь позивача без мети настання реальних наслідків та, відповідно, про нереальність таких операцій.

Враховуючи зазначене та оскільки судом, в межах розгляду даної адміністративної справи, не було встановлено ознак фіктивності укладених між позивачем та його контрагентом правочинів, необґрунтованими є висновки, викладені відповідачем в акті перевірки, про порушення позивачем податкового законодавства.

А як наслідок, неправомірними та такими, що підлягають скасуванню у судовому порядку, є оскаржувані податкові повідомлення-рішення, що ґрунтуються на зазначених висновках акту перевірки.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 27.06.2024 №2.

Згідно ліцензії №01115, виданої Державною фіскальною службою України, позивач має право оптової торгівлі пальним, за відсутності місць оптової торгівлі терміном дії з 02.07.2019 по 02.07.2024.

Також скаржник має ліцензії на зберігання пального №2001038 від 25.06.2020, №2001133 від 29.10.2020, №2000006 від 29.01.2020, що підтверджується актом перевірки.

У висновках акту перевірки встановлено наступне порушення: статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», а саме здійснено реалізація пального іншим особам на підставі ліцензії на право зберігання пального, отриманої на підставі заяви виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки.

В акті перевірки на сторінці 55 зазначається наступне, що детальний перелік акцизних накладних та покупців палива із акцизного складу №1011873 наведений у додатку 19 до акту перевірки.

Згідно додатку 19 до акту перевірки, позивач здійснив реалізацію палива 07.12.2019, 28.11.2019, 16.12.2019, 23.12.2019.

У податково повідомленні-рішенні від 27.06.2024 №2 зазначається, що штрафна (фінансова санкція) до Позивача застосовується на підставі абзацу 9 частини другої ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

Абзацу 9 частини 2 ст.17 Закону України від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», на момент здійснення господарських операцій з реалізації пального, які зазначені в додатку 19 до акту перевірки був викладений в наступній редакції «До суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії - 250000 гривень».

Натомість, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо функціонування електронного кабінету та спрощення роботи фізичних осіб - підприємців» було внесено зміни до Закону України від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», а саме абзаци двадцять другий, двадцять третій частини другої статті 17 замінити двома абзацами такого змісту:

2неподання чи несвоєчасного подання звіту або подання звіту з недостовірними відомостями про обсяги виробництва та/або обігу (в тому числі імпорту та експорту) спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів до органу виконавчої влади, уповноваженого Кабінетом Міністрів України видавати відповідні ліцензії, - у розмірі 17000 гривень;

надання послуг із зберігання пального іншим суб`єктам господарювання та/або реалізація пального іншим особам на підставі ліцензії на право зберігання пального, отриманої на підставі заяви виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки відповідно до статті 15 цього Закону, - 500000 гривень».

Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо функціонування електронного кабінету та спрощення роботи фізичних осіб - підприємців», набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, Закону України від 14.07.2020 № 786-ІХ набрав чинності від 08.08.2020.

Таким чином, відповідальність за надання послуг із зберігання пального іншим суб`єктам господарювання та/або реалізація пального іншим особам на підставі ліцензії на право зберігання пального, отриманої на підставі заяви виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки відповідно до статті 15 цього Закону, почала застосовуватися до платників з 08 серпня 2020 року.

Станом на момент здійснення господарських операцій з реалізації палива, які зазначені в додатку 19 до акту перевірки, а саме 07.12.2019, 28.11.2019, 16.12.2019, 23.12.2019, не було перебачено такого порушення і відповідальності, як надання послуг із зберігання пального іншим суб`єктам господарювання та/або реалізація пального іншим особам на підставі ліцензії на право зберігання пального, отриманої на підставі заяви виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки.

Згідно ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

У свою чергу, згідно з висновками щодо тлумачення змісту ст. 58 Конституції України, викладеними у рішенні Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року № 1-рп/99, дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Враховуючи наведене, суд вважає протиправним податкове повідомлення-рішення відповідача від 27.06.2024 №2.

Водночас, щодо протиправності податкових повідомлень-рішень від 27.06.2024 №2, яким до позивача застосовано штрафну санкцію в сумі 17 000, 00 грн за порушення термінів реєстрації податкових накладних з податку на додану вартість, та №2, яким до позивача застосовано штрафну санкцію в сумі 17,41 грн за порушення строків реєстрації податкової накладної, суд зазначає, що доводи позивача щодо протиправності таких рішень ґрунтуються виключно на обставинах недотримання відповідачем порядку проведення перевірки, оцінку чому вже було надано вище (встановлено безпідставність таких доводів позивача).

Оскільки інших підстав для визнання таких рішень відповідача протиправними позивачем не наведене, суд не вбачає правових підстав для задоволення позовних вимог у наведеній частині.

Відповідно до статті 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Щодо питання розподілу судових витрат, необхідно зазначити таке.

Згідно статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до частини 3 статті 143 КАС України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Позивачем було заявлено про вирішення питання про судові витрати, зокрема щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, після надання ним додаткових доказів щодо понесення таких витрат.

Таким чином у передбачений частиною 7 статті 139 КАС України строк питання про судові витрати буде вирішено після ухвалення рішення по суті позовних вимог, у разі надходження до суду в передбаченому процесуальним законом порядку заяви позивача про винесення додаткового рішення з доказами, які підтверджують понесені ним судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-11, 19, 72-77, 90, 241-246, 250, 263 КАС України суд, -

в и р і ш и в:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «НАНО ОІЛ ГРУП» (03118, місто Київ, вулиця Козацька, будинок 114, офіс 1-8; ) до Головного управління ДПС у м. Києві (04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок 33/19; код ЄДРПОУ ВП 44116011) про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 27.06.2024 №2, №2, №2, від 18 вересня 2024 року №2.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Я.В. Горобцова

Горобцова Я.В.