Справа № 334/2792/25
Суддя: Ісаков Д. О.
Дата ухвалення: 2025-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 30.06.2025
Справа № 334/2792/25
Провадження № 2-а/334/43/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2025 року Дніпровський районний суд міста Запоріжжя

у складі: головуючого судді Ісакова Д.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

07 квітня 2025 року до Ленінського районного суду міста Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення №1583 від 28.03.2025.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що постановою ІНФОРМАЦІЯ_2 №1583 від 28.03.2025 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 гривень за ч. 3 ст. 210 КУпАП за те, що згідно Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року №65/2022 затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 03.03.2022 року № 2105-ІХ: громадяни чоловічої статі, які мають спеціальні звання (класні чини) та проходять службу в Національній поліції України, Державному бюро розслідувань, Службі судової охорони, Бюро економічної безпеки України, Державній службі України з надзвичайних ситуацій, Державній кримінально-виконавчій службі України, Національному антикорупційному бюро України, органах прокуратури, центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом стати на військовий облік військовозобов`язаних у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки за своїм місцем проживання.

Таким чином, військовозобов`язаний ОСОБА_1 під час дії особливого періоду на військовий облік не став, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст.210 КУпАП, яка передбачає відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Позивач, дійсносно проходив службу у Національній поліції України з 08.02.2016 наказом ГУНП №76 о/с по 25.05.2017, звільнений зі служби 25.05.2017 Наказом ДПП №164 о/с.

Тобто, станом на лютий - березень 2022 року та до сьогоднішнього дня позивач не має статусу державного службовця та працівника органів Національної поліції України.

Окрім цього, на день звільнення позивача з органів Національної поліції, він досяг віку 29 років, тобто не підлягав проходженню строкової служби. В 2017 році в Україні на строкову військову службу призивали чоловіків віком від 20 до 27 років. Це регламентувалося Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року №2232-ХІІ. Більш того, при звільненні жодних роз`яснень від керівництва я не отримував. Повісток про виклик до ТЦК та СП особисто не отримував.

В березні 2025 року, в застосунку Резерв+, у позивача з`явилася позначка про необхідність з`явитись до ТЦК та СП. 21.03.2025 позивач прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де пройшов військово-лікарську комісію, отримав паперовий військово-обліковий документ з позначкою про проходження ВЛК.

При цьому, згідно з інформацією, яка міститься на сторінці застосунку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, «Резерв+» це Електронний кабінет призовників, військовозобов`язаних та резервістів. До того ж, на цій сторінці у розділі «Якими нормативно- правовими актами регулюється функціонування «Резерв+» указано, що перш за все це Закон «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» від 16.03.2017 №1951-VIII.

ІНФОРМАЦІЯ_3 не правомірно притягнув позивача до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210 КУпАП та порушив строки притягнення до відповідальності, що є підставою для скасування спірної постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Згідно зі статтею 38 КУпАП: «Адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210 - 1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.»

Станом на дату складання протоколу про адміністративне правопорушення та винесення постанови ІНФОРМАЦІЯ_3 № 1583 від 28 березня 2024 року відносно мене за ч. 3 ст.210 КУпАП, сплив строк на притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно зі ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи строків передбачених ст. 38 КУпАП.

Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення.

Просить скасувати постанову №1583 від 28.03.2025 про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 за частиною 3 статті 210 КУпАП, закрити провадження у справі.

11.04.2025 ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Також, витребувано від відповідача справу про адміністративне правопорушення з усіма наявними матеріалами щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210 КУпАП, результатом розгляду якої є оскаржувана постанова №1583 від 28.03.2025 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 .

Представник відповідача відзиву на адміністративний позов не подав.

Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вказує про наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 3 КАС України порядок здійснення адміністративного судочинства встановлюється Конституцією України, цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі статтею 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Судом встановлено, що 28.03.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 складена постанова №1583 від 28.05.2025 року, відносно ОСОБА_1 , якою позивача визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 17000,00 гривень.

Відповідно до оскаржуваної постанови, 03.06.2016 року військовозобов`язаний ОСОБА_1 , 1988 року народження, на підставі абз. 3 п. 2 ч. 5 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» був знятий з військового обліку, як особа, яка прийнята на службу у Національній поліції України, Служби судової охорони, державного бюро розслідувань, Бюро економічної безпеки України, органів і підрозділів цивільного захисту, Державної кримінально-виконавчої служби.

Згідно Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року №65/2022 затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 03.03.2022 року № 2105-ІХ: громадяни чоловічої статі, які мають спеціальні звання (класні чини) та проходять службу в Національній поліції України, Державному бюро розслідувань, Службі судової охорони, Бюро економічної безпеки України, Державній службі України з надзвичайних ситуацій, Державній кримінально-виконавчій службі України, Національному антикорупційному бюро України, органах прокуратури, центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом стати на військовий облік військовозобов`язаних у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки за своїм місцем проживання.

Таким чином, військовозобов`язаний ОСОБА_1 під час дії особливого періоду на військовий облік не став, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст.210 КУпАП, яка передбачає відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Відповідно до трудової книжки позивач проходив службу у Національній поліції України з 08.02.2016 наказом ГУНП №76 о/с по 25.05.2017, звільнений зі служби 25.05.2017 Наказом ДПП №164 о/с.

Станом на лютий - березень 2022 року та до сьогоднішнього дня позивач не має статусу державного службовця та працівника органів Національної поліції України. На день звільнення позивача з органів Національної поліції, він досяг віку 29 років, тобто не підлягав проходженню строкової служби. В 2017 році в Україні на строкову військову службу призивали чоловіків віком від 20 до 27 років. Це регламентувалося Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року №2232-ХІІ. Більш того, при звільненні жодних роз`яснень від керівництва я не отримував. Повісток про виклик до ТЦК та СП особисто не отримував.

Згідно ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися: військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях; резервісти, які проходять службу у військовому резерві, - до військових частин у строки, визначені командирами військових частин; військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку; військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом керівників відповідних підрозділів; особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.

Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Постановою Кабінету міністрів України № 560 від 16.05.2024 року «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», було встановлено обов`язок уточнити свої облікові дані (адресу місця проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності) та інші персональні дані) через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або місцезнаходження чи відповідному підрозділі розвідувальних органів України, Центральному управлінні або регіональному органі СБУ.

Міністерством оборони України було запропоновано електронний застосунок Резерв+, як програмне забезпечення для внесення, оновлення та уточнення даних військовозобов`язаними. На виконання вказаної постанови КМУ, позивачем 06.07.2024 року було встановлено мобільний застосунок Резерв+ та своєчасно внесено та уточнено інформацію.

Відповідно до скриншоту застосунку Резерв+, у позивача з`явилася позначка про необхідність з`явитись до ТЦК та СП. 21.03.2025 позивач прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де пройшов військово-лікарську комісію, отримав паперовий військово-обліковий документ з позначкою про проходження ВЛК.

При цьому, згідно з інформацією, яка міститься на сторінці застосунку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, «Резерв+» це Електронний кабінет призовників, військовозобов`язаних та резервістів. До того ж, на цій сторінці у розділі «Якими нормативно- правовими актами регулюється функціонування «Резерв+» указано, що перш за все це Закон «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» від 16.03.2017 №1951-VIII.

Відповідно до частини 1 статті 14-1 Закону №1951 електронний кабінет - це персональний кабінет (захищений відокремлений веб-сервіс), за допомогою якого призовнику, військовозобов`язаному, резервісту, який пройшов електронну ідентифікацію, надається доступ до інформації про його персональні та службові дані, а також до послуг. Електронна ідентифікація особи здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису чи інших засобів електронної ідентифікації, які дають змогу однозначно встановити особу.

Аналіз викладених норм законодавства дає підстави дійти висновку, що додаток «Резерв+» є тим мобільним додатком через який формується військово-обліковий документ в електронній формі, а дійсність сформованого військово-облікового документа підтверджується QR-кодом.

За таких обставин, пред`явлення мобільного додатку «Резерв+» є виконанням військовозобов`язаним вимог частини 6 статті 22 Закону №3543.

Відповідно до частиною першою статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як встановлено статтею 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно зі статтею. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частин першої статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами та у відповідні строки.

ІНФОРМАЦІЯ_3 неправомірно притягнув позивача до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210 КУпАП та порушив строки притягнення до відповідальності, що є підставою для скасування спірної постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Згідно зі статтею 38 КУпАП: «Адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210 - 1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.»

Станом на дату складання протоколу про адміністративне правопорушення та винесення постанови ІНФОРМАЦІЯ_3 № 1583 від 28 березня 2024 року відносно мене за ч. 3 ст.210 КУпАП, сплив строк на притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно зі ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи строків передбачених ст. 38 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не подав відзиву на позов та не надав суду будь-яких об`єктивних і беззаперечних доказів в розумінні ст. 251 КУпАП, які підтверджують факт вчинення позивачем ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст. 210 КУпАП, наявність в його діях складу адміністративного правопорушення та правомірність прийняття оскаржуваної постанови.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з пунктом 3 частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З урахуванням вище викладеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Питання щодо стягнення з відповідача судових витрат позивачем не ставиться.

Керуючись статтями: 2, 5, 9, 72-79, 90, 121, 134, 139, 242-246, 262, 268-272, 286 КАС України,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_3 №1583 від 28.03.2025 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, за ч. 3 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 17000,00 гривень - скасувати, провадження у справі закрити.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_5 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Суддя: Ісаков Д.О.