Справа № 320/19812/24
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2025-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Файдюка В.В.,

суддів: Карпушової О.В., Мєзєнцева Є.І.,

при секретарі Масловській К.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 29 січня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2024 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся в Київський окружний адміністративний суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі - відповідач, ГУ ПФ України у Київській області), в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, викладене в листі від 21березня 2024 року №1000-0202-8/50985 про відмову ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку пенсії;

-зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України у Київській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно статті 86 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 82 відсотків від суми усіх складових заробітку, зазначених у довідці Київської обласної прокуратури від 05 березня 2024 року №21ф-46 без обмеження її граничного розміру, починаючи з 01 березня 2024 року з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 29 січня 2025 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, викладену в листі від 21 березня 2024 року №1000-0202-8/50985 про відмову ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку пенсії;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного Фонду України у Київській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно статті 86 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 82 відсотків від суми усіх складових заробітку, зазначених у довідці Київської обласної прокуратури від 05 березня 2024 року №21ф-46 без обмеження її граничного розміру, починаючи з 01 березня 2024 року, з врахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням Київського окружного адміністративного суду від 29 січня 2025 року, 12 лютого 2025 року ГУ ПФ України у Київській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

В обґрунтування своїх вимог відповідач зазначає, що 01 січня 2020 року ОСОБА_1 вже було проведено перерахунок пенсії, а підстави для проведення іншого перерахунку пенсії відповідача відсутні. Апелянт наголосив, що згідно практики Верховного Суду, пункт 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3668-VІ не скасовує обмеження максимальним розміром пенсії, призначеної працівнику прокуратури до набрання чинності цим Законом, а встановлює особливе регулювання щодо застосування такого обмеження щодо осіб, яким пенсія призначена до набрання чинності Законом №3668-VІ, і в яких розмір пенсії на момент набрання чинності цим Законом перевищував максимальний розмір.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 червня 2025 року відкрито апеляційне провадження у справі, встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.

Відзиву на апеляційну скаргу у встановлений судом строк не надійшло.

Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду вважає, що апеляційну скаргу ГУ ПФ України у Київській області необхідно задовольнити частково, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 29 січня 2025 року - скасувати, виходячи з такого.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 з 2006 року перебуває на обліку у ГУ ПФ України у Київській області та отримує пенсію по інвалідності в органах прокуратури. На час призначення пенсії та дотепер відповідно до пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 позивач визнаний особою з інвалідністю II групи.

На підставі рішення Київського окружного адміністративного суду від 05 березня 2021 року у справі №320/6405/20 пенсія ОСОБА_1 перерахована та позивач отримує пенсію у розмірі 82% від суми місячної (чинної) заробітної плати у повному обсязі без обмеження її максимального розміру.

Також, з 01 січня 2022 року підвищився розмір заробітної плати працівникам прокуратури та відповідно до положення Закону України «Про прокуратуру» у ОСОБА_1 виникло право на перерахунок пенсії, у зв`язку із чим, він отримав нову довідку Київської обласної прокуратури від 05 березня 2024 року №21ф-46.

07 березня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФ України у Київській області із заявою щодо проведення перерахунку пенсії згідно довідки Київської обласної прокуратури від 05 березня 2024 року №21ф-46.

За результатом розгляду вказаної заяви позивача від 07 березня 2024 року відмовідачем відмовлено у перерахунку пенсії від 01 березня 2024 року із розрахунку 82% від заробітної плати (грошового забезпечення), визначеної у довідці Київської обласної прокуратури від 05 березня 2024 року №21ф-46.

Не погоджуючись із вказаним рішенням відповідача, ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з цим позовом.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , Київський окружний адміністративний суд 29 січня 2025 року дійшов висновку, що відмова ГУ ПФ України у Київській області, викладена у листі від 21 березня 2024 року №1000-0202-8/50985 про перерахунок ОСОБА_1 пенсії відповідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», є такою, що підлягає скасуванню, а належним способом відновлення права позивача буде зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно статті 86 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 82% від суми усіх складових заробітку, зазначених у довідці Київської обласної прокуратури від 05 березня 2024 року №21ф-46 без обмеження її граничного розміру, починаючи з 01 березня 2024 року, з врахуванням раніше виплачених сум. Водночас, вимоги позивача стосовно зобов`язання відповідача здійснити виплату різниці між максимально нарахованими та фактично виплаченим розміром по день проведення перерахунку не підлягають задоволенню, так як є передчасними вимогами.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегія суддів звертає увагу, що пенсія ОСОБА_1 була призначена відповідно до статті 50-1 Закону України від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ «Про прокуратуру» (далі - Закон №1789-ХІІ).

Відповідно до статті 50-1 Закону №1789-ХІІ прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Така пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку (частина перша статті 50-1); обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком (частина дванадцята статті 50-1); призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи (частина сімнадцята статті 50-1).

До статті 50-1 Закону №1789-ХІІ вносилися зміни Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3668-VI (далі - Закон №3668-VI), унаслідок яких, наведена вище частина сімнадцята статті 50-1 з 01.10.2011 стала вісімнадцятою, - тобто відбулась зміна порядкового номеру частини статті, що регламентувала порядок та підстави перерахунку пенсії, проте її текст залишився незмінним.

14 жовтня 2014 року Верховною Радою України прийнято новий Закон України «Про прокуратуру» №1697-VІІ (далі - Закон №1697-VІІ).

Частина двадцята статті 86 Закону № 1697-VІІ (в первинній редакції) передбачала, що «Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».

Отже, первісна редакція частини двадцятої статті 86 Закону №1697-VІІ та частина сімнадцята (з 01 жовтня 2011 року - вісімнадцята) статті 50-1 Закону №1789-ХІІ містили аналогічні за змістом положення щодо підстав та порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених працівникам прокуратури.

Розділ XII «Прикінцеві положення» Закону №1697-VІІ щодо набрання ним чинності (в розрізі конкретних статей закону) неодноразово змінювався, переважна більшість статей (у тому числі стаття 86) цього Закону набрали чинності з 15 липня 2015 року. Водночас, з 15 липня 2015 року втратив чинність Закон №1789-XII (крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини п`ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів).

01 січня 2015 року набрав чинності Закон України від 28 грудня 2014 року №76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» (далі - Закон №76-VIII), яким, з-поміж іншого, внесено такі зміни: частину вісімнадцяту статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ (діяла до 15.07.2015) викладено в такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України»; частину двадцяту статті 86 Закону України від 14 жовтня 2014 року «Про прокуратуру» № 1697-VІІ (набрала чинності 15.07.2015) викладено у такій редакції: « 20. Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».

Отже, починаючи з 01 січня 2015 року в Україні: жоден закон не визначав ані умов (підстав), ані порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених на підставі Закону України «Про прокуратуру». Законодавець делегував повноваження щодо встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури Кабінету Міністрів України.

При цьому, Кабінет Міністрів України впродовж 2015-2019 років не визначив умов та порядку перерахунку пенсій працівникам прокуратури.

Така бездіяльність Кабінету Міністрів України призвела до чисельних судових спорів між пенсіонерами, які отримують пенсію відповідно до Закону України «Про прокуратуру» та Пенсійним фондом України.

У грудні 2019 року Конституційний Суд України за результатами розгляду справи № 3-209/2018 (2413/18, 2807/19) ухвалив рішення від 13 грудня 2019 року №7-р(II)/2019, визнавши таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України; положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Конституційний Суд України встановив такий порядок виконання рішення № 7-р(II)/2019: частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення; частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції: « 20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».

Тому, зазначене рішення Конституційного Суду України стало підставою для звернення пенсіонерів, які отримують пенсію відповідно до Закону України «Про прокуратуру», за отриманням актуальних довідок про заробітну плату та згодом до органів Пенсійного фонду України із заявами про перерахунок пенсії.

Після набрання чинності рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року № 7-(ІІ)/2019 (після 13 грудня 2019 року) нормативно-правового акту про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури не ухвалено, а тому, відсутні підстави для перерахунку пенсії, є помилковими та не доводять правомірності його дій, оскільки чинна з 13 грудня 2019 року норма частини 20 статті 86 Закону № 1697-VII визначає умовою перерахунку пенсії за вислугу років підвищення заробітної плати прокурорським працівникам.

Протягом усього періоду дії норми статті 86 Закону № 1697-VІІ, яка визначала, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, позивач мав право на перерахунок пенсії, проте був позбавлений можливості таке право реалізувати з огляду на бездіяльність Кабінету Міністрів України.

Відсутність затвердженого Кабінетом Міністрів України порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури зумовило неможливість проведення органами Пенсійного фонду України перерахунку зазначених пенсій, у тому числі, пенсії позивача.

Суд апеляційної інстанції акцентує увагу на тому, що підставою для перерахунку пенсії може бути як заява пенсіонера, так і подані ним документи, в тому числі довідка про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), а тому відмова в проведенні перерахунку пенсії з підстав неналежної форми заяви пенсіонера (коли така заява містила чітку та пряму вимогу здійснити перерахунок і до такої заяви додано відповідну довідку, на підставі якої здійснюється перерахунок пенсії) не може вважатись правомірною, оскільки призводить до надмірного формалізму та свідчить про використання відповідачем своїх повноважень із неналежною метою та без дотримання принципу пропорційності.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позивач має право на перерахунок пенсії відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII.

Разом з тим, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача в розмірі 82% грошового забезпечення та без обмеження її максимальним розміром, оскільки з наявних в матеріалах справи розрахунків пенсії вбачається, що пенсія ОСОБА_1 призначена і в подальшому перераховувалась в розмірі 82% та жодних доказів зменшення такого розміру матеріали справи не містять, що свідчить про безпідставність позовних вимог в цій частині.

Тобто, до проведення перерахунку пенсії позивача на підставі довідки №21ф-46 відсутні підстави вважати, що відповідачем буде застосовано інший відсоток при її розрахунку або обмежено її максимальним розміром, а відтак права та інтереси ОСОБА_1 в цій частині не є порушеними, що свідчить про відсутність підстав для їх судового захисту. При цьому, судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, у задоволенні цих позовних вимог слід відмовити, як передчасних.

Наведені висновки в повному обсязі відповідають правовій позиції, викладеній у рішенні Верховного Суду від 14 вересня 2020 року в зразковій справі №560/2120/20, залишеним без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 січня 2021 року, відповідно до якого питання щодо відсоткового розміру заробітної плати для перерахунку пенсії і питання обмеження пенсії максимальним розміром є похідними і повинні вирішуватись після вирішення питання про наявність відповідного права на перерахунок. Враховуючи, що позивачу не було здійснено перерахунок пенсії, то спору щодо відсоткового розміру заробітної плати для перерахунку пенсії і щодо обмеження пенсії максимальним розміром на час звернення позивача у цій справі до суду не існувало.

Таким чином, позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 із розрахунку 82% від розміру усіх складових заробітку (грошового забезпечення) та без обмеження її граничним (максимальним) розміром задоволенню не підлягають, оскільки є передчасними.

Враховуючи встановлені вище обставини справи та правове регулювання спірних правовідносин, колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції, з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що згідно пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення;

За правилами статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 242-244, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області - задовольнити частково.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 29 січня 2025 року -скасувати.

Ухвалити нове судове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, викладену в листі від 21 березня 2024 року №1000-0202-8/50985, про відмову ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (адреса: 08500, Київська область, місто Фастів, вулиця Саєнка Андрія, буд. 10; ) здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на підставі довідки Київської обласної прокуратури від 05 березня 2024 року №21ф-46, починаючи з 01 березня 2024 року, з урахуванням фактично виплачених сум.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені статтями 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне рішення виготовлено 22 липня 2025 року.

Суддя-доповідач В.В. Файдюк

Судді О.В. Карпушова

Є.І. Мєзєнцев