Справа № 420/1130/25
Суддя: Бабенко Д.А.
Дата ухвалення: 2025-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1130/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабенка Д.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін згідно зі ст.262 КАС України адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

14 січня 2025 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 та до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо відсутності відповіді на рапорт від 28 жовтня 2024 року щодо надання висновку ВЛК ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , військовослужбовцю - курсанту військової частини НОМЕР_1 , щодо його встановленого рівня придатності до військової служби;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 розглянути по суті рапорт від 28 жовтня 2024 року та надати копію висновку ВЛК на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , військовослужбовця - курсанта військової частини НОМЕР_1 , щодо його встановленого рівня придатності до військової служби;

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відсутності відповіді на заяву від 28 жовтня 2024 року щодо надання висновку ВЛК про придатність ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , військовослужбовця - курсанта військової частини НОМЕР_1 , щодо його встановленого рівня придатності до військової служби;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 розглянути по суті заяву від 28 жовтня 2024 року та надати копію висновку ВЛК на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , військовослужбовця - курсанта військової частини НОМЕР_1 щодо його встановленого рівня придатності до військової служби.

Стислий виклад позиції позивача.

Позивач зазначає, що під час його мобілізації в 2024 році його права були порушені з боку працівників ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: без додержання порядку і правил мобілізації, без об`єктивного встановлення рівня придатності позивача до військової служби шляхом обстеження ВЛК, що є порушенням вимог Положення про військово- лікарську експертизу в Збройних Силах України, яке затверджене наказом Міністерства оборони України від 14 серпня 2008 року № 402. Огляд проводився формально, «для галочки», з порушенням Положення про ВЛК, що також є порушенням п. 2 ст. 2 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», оскільки військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України.

За твердженням позивача, експертами ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_1 був порушений порядок обстеження і проведення медичної експертизи. Так, висновок комісії ВЛК позивачу не був виданий на руки, що є грубим порушенням як права позивача, так і самого Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, яке затверджене наказом Міністерства оборони України від 14 серпня 2008 року № 402.

За твердженням позивача, він жодним чином не ухилявся від проходження комісії, але висновків її так і не отримав. Позивач зазначає, що йому відмовлено в її наданні і на його усне прохання.

Позивач вказує, що висновок ВЛК є його персональною інформацією і належить йому особисто. Позивач не погоджується а ні з цим висновком, а ні з протизаконними діями працівників РТЦК, адже при проходженні комісії позивача було оглянуто тільки двома лікарями і не проведено аналізів встановленої кількості.

У позові зазначається, що відразу по прибутті до учбового центру (в/ч № НОМЕР_1 ) позивач почав отримувати навантаження, які не міг витримувати фізично за станом здоров`я, його стан став погіршуватися. З приводу цього він звертався до лікарів частини, але на скарги позивача не реагували належним чином.

Позивач у позові вказує на порушення працівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 порядку призову та проведення ВЛК.

Як стверджує позивач, він знаходиться на лікуванні і не може повноцінно проходити навчання і подальшу службу, оскільки в нього відсутній висновок ВЛК. На переконання позивача, за наявними у нього медичними документами, він маю обмежену придатність до військової служби.

Позивач зазначив, що він звернувся з письмовим рапортом до командування в/ч НОМЕР_1 про ознайомлення і з висновком ВЛК, на підставі якого його мобілізували і про направлення на переогляд до ВЛК.

Окрім того, за твердженням позивача, ним подана заява до « ІНФОРМАЦІЯ_1 » про витребування висновку ВЛК, за яким позивача мобілізовано. Копію рапорту і заяви до Відповідачів (в/ч НОМЕР_1 та ІНФОРМАЦІЯ_1 ) з додатками і поштовими чеками про скерування позивач додав до позову.

Позивач вказує, що рапорт від 28.10.2024 був скерований до частини НОМЕР_1 поштою, поданий через ВСП і зареєстрований в стройовій службі частини. Чек про скерування рапорту додається до цього позову. Заява від « 28» жовтня 2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 була скерована Укрпоштою. Чек про скерування заяви і рапорту додається до цього позову.

Також « 28» жовтня 2024 року адвокатом був поданий адвокатський запит до в/ч НОМЕР_1 щодо отримання висновку ВЛК.

Як зауважує позивач, станом на момент подання цього позову рапорт від « 28» жовтня 2024 року до в/ч НОМЕР_1 не розглянуто і інформації не надано. На заяву до ІНФОРМАЦІЯ_1 від « 28» жовтня 2024 року відповіді не надано. Відповіді на адвокатський запит також не отримано.

Стислий виклад позиції відповідача - Військової частини НОМЕР_1 .

06 лютого 2025 року представник Військової частини НОМЕР_1 подав відзив на позовну заяву.

У відзиві зазначено, що рапорт ОСОБА_1 з приводу надання висновку ВЛК ОСОБА_1 щодо його встановленого рівня придатності до військової служби на адресу військової частини НОМЕР_1 не надходив, не реєструвався та внаслідок чого і не надавалась відповідна відповідь на нього.

Представник відповідача зазначає, що, відповідно до заяви ОСОБА_1 від 28.10.2024, яка була адресована до керівництва ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач у останнього вимагав надання йому висновку ВЛК щодо його встановленого рівня придатності до військової служби. Однак, позовні вимоги з приводу порушеного питання чомусь заявлені як до військової частини НОМЕР_1 , так і до іншого відповідача, що також підтверджує їх безпідставність та необґрунтованість.

У відзиві зазначається, що рапорт № 1 від 28.10.2024 про неможливість виконання службових обов`язків у зв`язку зі станом здоров`я, оскарження висновку ВЛК, порушення права і негайну потребу лікування і переогляду, також на адресу не надходив. Із фіскального

чеку по номеру відправлення факт отримання рапорту також не підтверджується, оскільки дані про відправлення за вказаним номером на даний час відсутні, тому що не зареєстровані в системі. З приводу не надання відповіді на адвокатський запит від 28.10.2024 року представник відповідача зазначає, що до матеріалів адміністративного позову не додано жодних доказів, які підтверджують факт надсилання даного запиту на поштову адресу військової частини НОМЕР_1 та як наслідок, станом на теперішній час, у службі нетаємного діловодства військової частини НОМЕР_1 відсутні відомості щодо реєстрації даного адвокатського запиту, та відповідно і не надавалась відповідь на нього.

Окремо представник відповідача зауважив, що у військовій частині НОМЕР_1 офіційна електронна пошта - ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка вказана в контактах на офіційному сайті -28ombr.army. Електронна пошта ІНФОРМАЦІЯ_7, на яку направлено адвокатський запит, не закріплена за жодною посадовою особою військової частини НОМЕР_1 , а тому не може розглядатись як належний доказ надсилання вищевказаного запиту, у зв`язку із чим він не був зареєстрований та як наслідок і не надавалась відповідь на нього.

Враховуючи вищевикладене, представник відповідача зазначає, що військовою частиною НОМЕР_1 не були порушені права позивача і бездіяльність щодо відсутності відповіді на рапорт від 28 жовтня 2024 року щодо надання висновку ВЛК ОСОБА_1 не є протиправною.

Довідково у відзиві зазначено, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 08.11.2024 №336, солдат ОСОБА_1 з 02 листопада 2024 року вважається таким, що самовільно залишив військову частину.

Стислий виклад позиції відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з довідками про доставку електронного листа від 04.02.2025:

адміністративний позов від 14.01.25 по справі №420/1130/25 доставлено до електронного кабінету ІНФОРМАЦІЯ_1 14.01.2025 о 20 год. 40 хв.;

ухвала про відкриття спрощеного позовного провадження від 03.02.25 по справі №420/1130/25 доставлено до електронного кабінету ІНФОРМАЦІЯ_1 03.02.25 о 16 год. 41 хв.

ІНФОРМАЦІЯ_1 відзив на позовну заяву не подав.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 20.01.2025 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду: уточненої позовної заяви із зазначенням відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету позивача, представника позивача та відповідача (з копією для відповідача); роздрукованих додатків до позовної заяви.

Суд ухвалою від 03.02.2025 прийняв до розгляду позовну заяву, відкрив провадження у справі, вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін відповідно до ст.262 КАС України, встановив відповідачам строки для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі.

Ухвалою від 03.02.2025, з метою повного та всебічного з`ясування обставин у справі, суд витребував:

з Військової частини НОМЕР_1 :

інформації про надходження до Військової частини НОМЕР_1 рапорту ОСОБА_1 від 28.10.2024 та його реєстрації Військової частиною НОМЕР_1 ;

з ІНФОРМАЦІЯ_1 :

інформації щодо призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 ;

інформації про код ЄДРПОУ ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

інформації про реєстрацію рапорту ОСОБА_1 від 28.10.2024 та докази щодо його скерування до Військової частини НОМЕР_1 .

Суд ухвалою від 03.02.2025 зупинив провадження в адміністративній справі за №420/1130/25 до отримання витребуваної інформації та документів.

06 лютого 2025 року, на виконання ухвали суду від 03.02.2025, Військова частина НОМЕР_1 разом з відзивом 06.02.2025 надала витребувані судом інформацію та документи.

23 квітня 2025 року, на виконання ухвали суду від 03.02.2025, ІНФОРМАЦІЯ_1 надав до суду витребувану судом інформацію.

02 травня 2025 року суд поновив провадження у справі.

19 травня 2025 року, на виконання ухвали суду від 03.02.2025, Військова частина НОМЕР_1 направила додаткові докази.

Згідно з ч. 1 ст. 120 КАС України, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Відповідно до ч.6 ст. 120 КАС України, якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Відповідно до ч.10 ст.120 КАС України, зупинення провадження в адміністративній справі зупиняє перебіг усіх процесуальних строків у цій адміністративній справі. Перебіг процесуальних строків продовжується з дня поновлення провадження.

Вивчивши матеріали справи, ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї доказами, врахувавши надані відповідачами докази та наведену інформацію у відзиві, дослідивши обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, і перевіривши їх доказами, суд встановив такі обставини.

Відповідно до відповіді ІНФОРМАЦІЯ_1 від 23.04.2025 №6002, яка надана на виконання ухвали суду від 03.02.2025, наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 28.09.2024 №221-М солдат запасу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3, призваний на військову службу з 28.09.2024 за загальною мобілізацією для комплектування Військової частини НОМЕР_1 .

В означеній відповіді також вказано, що у разі призову громадянина на військову службу за загальною мобілізацією, усі документи такого громадянина, в т.ч. рішення військово-лікарської комісії та відповідна медична документація, в той же день направляються на адресу військових частин, куди особу було призвано.

Згідно з довідкою ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_1 від 27.09.2024 №4/4133, солдат ОСОБА_1 на підставі статті 39В графи ІІ розкладу хвороб визнаний придатним до військової служби, про що зроблено відповідний запис у військовий квиток ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 від 27.09.2024.

Згідно з наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28.09.2024 №294, солдат запасу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3, який прибув із ІНФОРМАЦІЯ_1 , зарахований до списків особового складу військової частини. На всі види забезпечення, на котлове забезпечення з 29.09.2024, зарахований у розпорядження командира військової частини та прикомандирований до 4 запасної роти з 28.09.2024.

В подальшому, відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_3 по стройвій частині) від 02.10.2024 №305, солдат Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 прибув у службове відрядження до НОМЕР_4 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки 02.10.2024 з метою проходження навчання.

Згідно з наказом командира Військової частини НОМЕР_3 (з адміністративно-господарської діяльності) від 04.10.2024 №2296, солдат ОСОБА_1 з 04.10.2024 зарахований на навчання за Програмою базової загальновійськової підготовки в НОМЕР_4 навчальний батальйон школи індивідуальної підготовки військовослужбовців.

02 листопада 2024 року, на підставі рапорту тимчасово виконуючого обов`язки командира НОМЕР_4 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки Військової частини НОМЕР_3 майора ОСОБА_2 від 02.11.2024 вх.№15542, наказом командира Військової частини НОМЕР_3 (з адміністративно-господарської діяльності) від 02.11.2024 №2503 призначено службове розслідування щодо самовільного залишення Військової частини НОМЕР_3 солдатом ОСОБА_1 .

Про самовільне залишення військової частини командиром Військової частини НОМЕР_3 здійснено доповідь вищому командування та органам військової служби правопорядку у Збройних Силах України.

Відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) від 02.11.2024 №338, солдата ОСОБА_1 визнано таким, що припинив 02.11.2024 навчання у НОМЕР_4 навчальному батальйоні школи індивідувальної підготовки у зв`язку із самовільним залишенням місця навчання.

Відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_3 (з основної діяльності) від 23.11.2024 №1582 «Про результати службового розслідування за фактом самовільного залишення тимчасового місця розміщення НОМЕР_4 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_3 солдатом ОСОБА_1 02.11.2024», матеріали службового розслідування направлено до Військової частини НОМЕР_1 та до Державного бюро розслідувань у м. Хмельницькій.

Відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 08.11.2024 №336, солдат ОСОБА_1 , який знаходився у відрядженні до військової частини НОМЕР_3 , визнано таким, що самовільно залишив військову частину 02.11.2024, у зв`язку з чим солдата ОСОБА_1 з 02.11.2024 знято з усіх видів забезпечення військової частини.

Відповідно до матеріалів справи, ОСОБА_1 склав 28.10.2024 рапорт №1, який направив засобами поштового зв`язку з м. Дніпропетровськ 30.10.2024 до Військової частини НОМЕР_5 , копію якого також направив Міністерства оборони України, Генерального штабу ЗС України та до Військової служби правопорядку у Збройних Силах України. На підтвердження направлення зазначеного рапорту позивач надав копію фіскального чеку поштового оператору Укрпошта від 30.10.2024.

В означеному рапорті позивач повідомляє про незаконність його мобілізації, поганий стан здоров`я, неотримання висновку ВЛК про придатність до військової служби та просив:

прийняти та зареєструвати рапорт згідно статуту внутрішньої служби в журналі рапортів;

не надавати йому наказів, оскільки він неспроможний їх виконувати за станом здоров`я до проведення переогляду (переобстеження) ВЛК, визначення лікування і встановлення іншого рівня придатності;

надати повторне направлення на ВЛК - комісію згідно Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затверджене наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 №402 для переобстеження, визначення лікування та встановлення рівня придатності до в/с;

не рахувати вимушені дії як кримінальне правопорушення за ст.402, 407 КК України.

У примітці до рапорту позивач зазначив, що це рапорт був поданий як усно, так і заказаним листом з повідомленням на адресу військової частини, а також на адресу Міністерства Оборони України, в тому числі електронну, для реєстрації та направлення до військової частини в/ч № НОМЕР_1 , Також цей рапорт надіслано за допомогою комунікаційного зв`язку VIBER, SIGNAL, VOTSAP всім командирам в/ч № НОМЕР_1 . Також цей рапорт продубльованно до Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, для запобігання безпідставних звинувачень мене в СЗЧ, або невмотивованій відмові виконання наказів тощо.

Окрім того, ОСОБА_1 склав 28.10.2024 заяву до ІНФОРМАЦІЯ_1 , яку також направив засобами поштового зв`язку з м. Дніпропетровськ 30.10.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підтвердження здійснення поштового відправлення надав копію фіскального чеку поштового оператору Укрпошта від 30.10.2024.

У заяві до ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач зазначив про незаконність його мобілізації, не видачу довідки ВЛК про придатність до військової служби, порушення процедури проведення ВЛК та наявність звільнення від мобілізації через стан здоров`я. В означеній заяві позивач просив:

прийняти і зареєструвати його заяву відповідно до вимог чинного законодавства і долучити до матеріалів особової справи;

негайно надати висновок Військово-лікарської експертизи ІНФОРМАЦІЯ_1 стосовно встановленого стану і рівня придатності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до військової служби для ознайомлення з ним і оскарження в судовому порядку;

звільнити позивача від проходження служби (або припинити її на час розгляду суду) в ЗС України на підставі абз. ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», а саме на підставі стану здоров`я.

Відповідно до матеріалів справи, адвокатом Ільєнком Ю.В. 28.10.2024 складено адвокатський запит до командування Військової частини НОМЕР_1 , в якому адвокат Ільюнко Ю.В, просить надати інформаційну довідку щодо встановлення рівня придатності до військової служби гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і підстав його зарахування до учбового центру (в/ч НОМЕР_1 ). У вказаному запиті зазначено адресу електронної пошти Військової частини НОМЕР_1 - ІНФОРМАЦІЯ_7

Вважаючи, що Військовою частиною НОМЕР_1 та ІНФОРМАЦІЯ_1 допущено протиправну бездіяльність, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи адміністративну справу та надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Згідно з частинами першою, другою статті 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Статтею 40 Конституції України визначено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

В силу статті 65 Основного Закону України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-ХІІ (далі - Закон №2232-ХІІ).

Відповідно до частини першої 2 Закону №2232-ХІІ військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно з частиною шостою статті 2 Закону України №2232-ХІІ передбачені наступні види військової служби: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначає Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV (далі - Статут).

Відповідно до статей 14, 31, 66 Статуту, із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатись до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника. Начальники, яким військовослужбовці підпорядковані за службою, у тому числі і тимчасово, є прямими начальниками для цих військовослужбовців.

У письмовому рапорті військовослужбовець вказує: найменування посади командира (начальника), якому адресується рапорт; заголовок «Рапорт»; суть порушеного питання; перелік доданих до рапорту документів або їх копій (за потреби); найменування займаної посади; військове звання, власне ім`я та прізвище; дату; особистий підпис.

Подання рапорту «по команді» означає направлення його в порядку підпорядкування прямому командиру, який після розгляду та задоволення передає далі своєму безпосередньому командиру з відміткою про власне клопотання з відповідного питання. І так далі до командира військової частини або іншої посадової особи, що наділена правом вирішувати питання по суті. Лише у разі неприйняття, нерозгляду чи незадоволення рапорту, він подається непрямому, старшому командиру із поясненням причин такої подачі.

Загальні вимоги до документування управлінської інформації та організації роботи з документами, створеними в паперовій та електронній формі в Апараті Головнокомандувача Збройних Сил України, Генеральному штабі Збройних Сил України, командуваннях видів, родів військ (сил) Збройних Сил України, органах військового управління, штабах угруповань військ (сил), військових частинах (установах) Збройних Сил України (далі - військові частини, установи), включаючи їх підготовку, реєстрацію, облік, зберігання і контроль за виконанням визначені Інструкцією з діловодства у Збройних Силах України, затвердженою наказом Головнокомандувача Збройних Сил України 31.01.2024 №40, (далі - Інструкція з діловодства у Збройних Силах України).

Так, пунктом 2.1.6 Інструкції з діловодства у Збройних Силах України визначено, що одним з видів документів, які створюються у Збройних Силах України є рапорт (заява) - письмове звернення військовослужбовця (працівника) до вищої посадової особи з проханням (надання відпустки, матеріальної допомоги, поліпшення житлових умов, переведення, звільнення тощо) чи пояснення особистого характеру.

Наказом Міністерства оборони України від 06.08.2024 №531 затверджено Порядок організації роботи з рапортами військовослужбовців у системі Міністерства оборони України (далі - Порядок №531), який визначає механізм оформлення, подання, реєстрації, розгляду, прийняття та повідомлення рішення за результатами розгляду рапортів військовослужбовців у Міністерстві оборони України (далі - Міноборони), Збройних Силах України (далі - Збройні Сили) та Державній спеціальній службі транспорту.

Пунктами 2-4 розділу І Порядку № 531 визначено, що з питань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби, а також особистих питань військовослужбовець звертається з рапортом до безпосереднього командира (начальника), а у разі якщо він не може вирішити порушені у рапорті питання, - до наступного прямого командира (начальника).

Військовослужбовці звертаються до органів військового управління, органів управління Служби правопорядку, органів, які проводять досудове розслідування, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, із пропозиціями, заявами та скаргами, які не є рапортами, у порядку, визначеному Дисциплінарним статутом Збройних Сил України, Законом України «Про звернення громадян» та іншими нормативно-правовими актами Міноборони.

Розділом ІІ зазначеного Порядку визначено форми рапортів, де зокрема п. 1 визначено, що рапорти подаються в усній та письмовій (паперовій або електронній) формах. Військовослужбовець має право усно рапортувати за допомогою технічних засобів комунікації.

Особливості подання та розгляду рапортів у паперовій формі регламентовані розділом ІІІ Порядку №531, а особливості подання та розгляду рапортів в електронній формі - розділом ІV Порядку №531.

Згідно з пунктами 1, 2, 3, 4, 5, 6, 8, 9 розділу ІІІ Порядку №531 у рапорті у паперовій формі військовослужбовець вказує: найменування посади командира (начальника), якому адресується рапорт; заголовок "Рапорт"; суть порушеного питання; перелік доданих до рапорту документів або їх копій (за потреби); найменування займаної посади; військове звання, власне ім`я та прізвище; дату; особистий підпис. Командири (начальники) надають відповідь на паперовий рапорт військовослужбовця шляхом накладення резолюції. Резолюція повинна містити відомості, визначені у додатку 1 до цього Порядку, а саме: погоджено або не погоджено (зазначається правова підстава таобґрунтування) посада безпосереднього командира (начальника), військове звання, підпис, ім`я прізвище; погоджено або не погоджено (зазначається правова підстава та обґрунтування) посада прямого командира (начальника), військове звання, підпис, ім`я прізвище; погоджено або не погоджено (зазначається правова підстава та обґрунтування) посада прямого командира (начальника), військове звання, підпис, ім`я прізвище.

Непогодження рапорту безпосереднім та/або прямими командирами (начальниками) не перешкоджає подальшому руху рапорту для його розгляду командиром (начальником) або іншою посадовою особою, яка уповноважена приймати рішення стосовно порушеного в рапорті питання, та прийняття рішення по суті рапорту.

Відмова у задоволенні рапорту має бути вмотивованою. Якщо для прийняття рішення по суті рапорту недостатньо наданих військовослужбовцем інформації або документів, безпосередній або прямий командир (начальник) військовослужбовця, уповноважений приймати рішення стосовно порушеного в рапорті питання, може не погодити рапорт, зазначивши вичерпний перелік підстав та документів (копій документів), які необхідно додати до рапорту для вирішення його по суті. Командиру (начальнику), уповноваженому приймати рішення стосовно порушеного у рапорті питання, забороняється відмовляти у задоволенні рапорту у разі, якщо до рапорту не додано документів, які є або повинні бути в розпорядженні відповідного командира (начальника). Усі рапорти, які потребують розгляду (прийняття рішення) командиром військової частини, попередньо обов`язково реєструються службою діловодства. Початок перебігу строку розгляду паперового рапорту розпочинається із часу подання рапорту, а не часу його реєстрації в службі діловодства. Часом подання паперового рапорту є дата передачі рапорту на погодження безпосередньому командиру (начальнику) військовослужбовця, а у разі відмови в розгляді рапорту безпосереднім командиром (начальником) - дата передачі рапорту прямому командиру (начальнику), з урахуванням вимог пункту 1 цього розділу.

У разі направлення рапорту засобами поштового зв`язку часом подання рапорту є дата надходження рапорту до поштового відділення за місцем знаходження відповідного підрозділу.

Розгляд паперового рапорту військовослужбовця всіма його прямими командирами (начальниками) здійснюється: 1) невідкладно, але не пізніше ніж за 48 годин із часу подання військовослужбовцем рапорту - щодо питань, які стосуються військової дисципліни, обов`язків особового складу під час виконання бойових наказів (розпоряджень), збереження життя та здоров`я особового складу, відпустки за сімейними обставинами та з інших поважних причин; 2) у строк не більше 14 днів із дня подання військовослужбовцем рапорту - щодо питань, які не відносяться до питань, визначених підпунктом 1 цього пункту.

Отже, з огляду на вказані вище норми, подання рапорту «по команді» означає направлення його в порядку підпорядкування прямому командиру, який після розгляду та погодження передає його своєму безпосередньому командиру з відміткою про власне клопотання з відповідного питання, і так далі до командира військової частини або іншої посадової особи, що наділена правом вирішувати питання по суті.

З наявних у матеріалах справи письмових доказів, суд встановив, що позивач направив за допомогою засобів поштового зв`язку рапорт від 28.10.2024, який адресований командиру Військової частини НОМЕР_1 та копію фіскального чека оператора поштового зв`язку Укрпошта від 30.10.2024.

Як вже зазначалось вище, пунктами 2-4 розділу І Порядку № 531 визначено, що з питань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби, а також особистих питань військовослужбовець звертається з рапортом до безпосереднього командира (начальника), а у разі якщо він не може вирішити порушені у рапорті питання, - до наступного прямого командира (начальника).

Предметом доказування та вирішальним у спірних правовідносинах є встановлення факту отримання саме відповідачем - військовою частиною НОМЕР_1 рапорту ОСОБА_1 від 28.10.2024.

Натомість, позивачем не надано, а судом не здобуто доказів отримання такого рапорту військовою частиною НОМЕР_1 , на що безпосередньо вказує відповідач у відзиві на позов. Зокрема позивач не надав до суду повідомлення про вручення поштового відправлення, на якому міститься інформація про дату вручення та підпис особи, яка отримала відправлення, а також не надав доказів щодо неможливості вручення такого поштового відправлення.

Суд зауважує, що фіскальний чек Укрпошти не є доказом вручення поштового відправлення. Він підтверджує лише факт оплати послуги відправлення, але не факт отримання одержувачем.

Що стосується направлення адвокатського запиту на адресу Військової частини НОМЕР_1 , то суд зауважує, що позивачем взагалі не надано доказів відправки такого запиту ані засобами електронного зв`язку на належну Військовій частині НОМЕР_1 адресу електронної пошти, ані засобами будь-якого іншого зв`язку, в тому числі засобами поштового зв`язку.

Вказане, як наслідок, виключає протиправну бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не розгляду рапорту ОСОБА_1 від 28.10.2024.

Отже, оскільки позивачем не доведено факту звернення з рапортом до безпосереднього командира (начальника) або ж наступного прямого командира (начальника) Військової частини НОМЕР_1 , суд не вбачає підстав для визнання бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 протиправною, оскільки в суду відсутні докази того, що рапорт позивача від 28.10.2024 скеровувався належній особі та така особа отримала рапорт позивача.

Суд також враховує той факт, що позивач вважається таким, що самовільно залишив військову частину, а тому суд критично відноситься до тверджень позивача, що ним подавався рапорт у відповідності до вимог керівних документів.

Суд також відхиляє твердження позивача, що рапорт направлявся за допомогою комунікаційного зв`язку VIBER, SIGNAL, VOTSAP всім командирам в/ч № НОМЕР_1 , оскільки законодавством не передбачено такої форми подання рапорту та позивачем на надано жодного доказу щодо подання рапорту в порядку, визначеним керівними документами.

За таких підстав, суд доходить висновку, що позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо відсутності відповіді на рапорт від 28 жовтня 2024 року щодо надання висновку ВЛК ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , військовослужбовцю - курсанту військової частини НОМЕР_1 , щодо його встановленого рівня придатності до військової служби є безпідставними та необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Згідно з п.23 ч.1 ст.4 КАС України похідна позовна вимога - вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Оскільки вимога позивача про зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 розглянути по суті рапорт від 28 жовтня 2024 року та надати копію висновку ВЛК на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , військовослужбовця - курсанта військової частини НОМЕР_1 , щодо його встановленого рівня придатності до військової служби є похідною вимогою від вимоги про визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо НОМЕР_1 щодо відсутності відповіді на рапорт від 28 жовтня 2024 року щодо надання висновку ВЛК ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , військовослужбовцю - курсанту військової частини НОМЕР_1 , вона також не підлягає задоволенню.

Вирішуючи позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відсутності відповіді на заяву від 28 жовтня 2024 року щодо надання висновку ВЛК про придатність ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , військовослужбовця - курсанта військової частини НОМЕР_1 , щодо його встановленого рівня придатності до військової служби, суд зазначає таке.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення регулює Закон України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 року № 393/96-ВР (далі - Закон № 393/96-ВР).

Відповідно до статі 1 Закону № 393/96-ВР, громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Статтею 1 Закону № 393/96-ВР встановлено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Відповідно до статті 3 Закону № 393/96-ВР, під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону № 393/96-ВР, звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.

Згідно із частинами першою та третьою статті 15 Закону № 393/96-ВР, органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Приписами статті 20 Закону № 393/96-ВР встановлено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Наказом Міністерства оборони України від 28.12.2016 № 735 затверджено Інструкцію про організацію розгляду звернень та проведення особистого прийому громадян у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України.

Ця Інструкція визначає порядок розгляду, реєстрації, приймання, узагальнення та аналізу звернень військовослужбовців, членів їх сімей, працівників Збройних Сил України, а також інших громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які законно перебувають на території України (далі - громадяни), у структурних підрозділах апарату Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України, інших органів військового управління, з`єднаннях, військових частинах, військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів, установах та організаціях Збройних Сил України (далі - військові частини), а також визначає порядок контролю за його дотриманням.

Відповідно до пункту 2 розділу II Інструкції письмові звернення громадян, оформлені належним чином і подані в установленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю, первинному розгляду та реєстрації з метою визначення їх належності до компетенції відповідного органу військового управління та призначення за ними конкретного виконавця.

Первинний розгляд письмових звернень громадян проводиться керівниками органів військового управління або їх заступниками відповідно до їх повноважень.

Пунктами 5, 6 розділу II Інструкції встановлено, зо звернення може бути подано особисто як окремою особою (індивідуальне), так і групою осіб (колективне) чи надіслане поштою (електронною поштою).

Письмове звернення надсилається поштою (електронною поштою) або передається громадянином особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до вимог чинного законодавства.

Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення).

Відповідно до матеріалів справи, ОСОБА_1 склав 28.10.2024 заяву до ІНФОРМАЦІЯ_1 , яку направив засобами поштового зв`язку з м. Дніпропетровськ 30.10.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підтвердження здійснення поштового відправлення надав копію фіскального чеку поштового оператору Укрпошта від 30.10.2024.

Водночас, позивачем не надано, а судом не здобуто доказів отримання заяви позивача від 28.10.2024 ІНФОРМАЦІЯ_1 , Зокрема позивач не надав до суду повідомлення про вручення поштового відправлення, на якому міститься інформація про дату вручення та підпис особи, яка отримала відправлення, а також не надав доказів щодо неможливості вручення такого поштового відправлення.

Суд повторює, що фіскальний чек Укрпошти не є доказом вручення поштового відправлення. Він підтверджує лише факт оплати послуги відправлення, але не факт отримання одержувачем.

Відповідно до відповіді ІНФОРМАЦІЯ_1 від 23.04.2025 №6002, яка надана на виконання ухвали суду від 03.02.2025, у журналі реєстрації вхідних документів ІНФОРМАЦІЯ_1 за жовтень-листопад 2024 року відсутні записи щодо надходження та/або реєстрації рапорту гр. ОСОБА_1 від 28.10.2024.

Отже, суд зазначає, що матеріалами справи не підтверджено факт отримання ІНФОРМАЦІЯ_1 заяви ОСОБА_1 від 28.10.2024 та не підтверджено факт порушення ІНФОРМАЦІЯ_1 права позивача щодо розгляду заяви від 28.10.2024.

За таких підстав, суд доходить висновку, що позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відсутності відповіді на заяву від 28 жовтня 2024 року щодо надання висновку ВЛК про придатність ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , військовослужбовця - курсанта військової частини НОМЕР_1 , щодо його встановленого рівня придатності до військової служби є безпідставними та необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Згідно з п.23 ч.1 ст.4 КАС України похідна позовна вимога - вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Оскільки вимога позивача про зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 розглянути по суті заяву від 28 жовтня 2024 року та надати копію висновку ВЛК на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , військовослужбовця - курсанта військової частини НОМЕР_1 щодо його встановленого рівня придатності до військової служби є похідною вимогою від вимоги про визнання протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відсутності відповіді на заяву від 28 жовтня 2024 року щодо надання висновку ВЛК про придатність ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , військовослужбовця - курсанта військової частини НОМЕР_1 , щодо його встановленого рівня придатності до військової служби, вона також не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до основних засад адміністративного судочинства, вимог законодавства України, що регулює спірні правовідносини, та встановлених судом обставин, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 не належать до задоволення.

Підстави для розподілу судових витрат в порядку, передбаченому ст. 139 КАС України, відсутні.

Керуючись ст. 2, 5, 6, 72, 77, 90, 120, 139, 241-246, 258, 262, 293, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_7 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_8 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 .

Суддя Дмитро БАБЕНКО

.