Справа № 127/19382/25
Суддя: Гриневич В. С.
Дата ухвалення: 2025-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/157/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

15 липня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді - Гриневича В.С.

секретар судового засідання: Гевко В.І.,

за участю:

позивача: ОСОБА_1 , його представника: адвоката Зайця Б.В.

представника відповідача: Орленка В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу №127/19382/25 за позовом ОСОБА_1 , поданим його представником адвокатом Зайцем Богданом Васильовичем, до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , через представника, звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову серії ЕНА №4622401 від 30.04.2025 про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. за адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 30 квітня 2025 року інспектором Відділу поліції №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції Свінтаком І.С. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4622401 та накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340 грн., за невиконання вимоги дорожнього знаку 4.2 (Рух праворуч), а також за невиконання вимог дорожнього знаку 4.1 (Рух прямо), чим порушено п. 33 ПДР.

Вищевказану постанову позивач вважає незаконною з наступних підстав.

Як зазначається позивачем, 30.04.2025 при керуванні транспортним засобом Mercedes-Benz E220 D д.н.з. НОМЕР_1 він не порушував Правил дорожнього руху, а відтак відсутні підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності. Дійсно 30.04.2025 близько 22.00 год. виїжджаючи з вул. Мечникова на вул. Хмельницьке шосе у м. Вінниця позивач повернув праворуч (у напрямку м. Хмельницький), чим виконав вимоги дорожнього знаку 4.2 ПДР (рух праворуч), який був розміщений на даному перехресті. Потім, керуючи автомобілем вже по вул. Хмельницьке шосе у м. Вінниця, увімкнувши лівий поворот та перестроївшись у лівий ряд на ділянці дороги навпроти перехрестя з виїзду на об`їзне шосе повернув ліворуч. На думку позивача дорожній знак 4.1 ПДР дійсно був розташований, але після закінчення вказаного перехрестя, яке останній не проїхав у напрямку розташування дорожнього знаку, а тому вимоги даного дорожнього знаку (рух прямо) не розповсюджувались на нього до проїзду перехрестя.

При винесенні оскаржуваної постанови відповідачем не було взято до уваги пояснення водія, який заперечував проти порушення правил ПДР.

На підставі вищевикладеного позивач просив позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 24.06.2025 відкрито провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 , поданого його представником адвокатом Зайцем Богданом Васильовичем, до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови серії ЕНА №46224011 від 30.04.2025 про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. за адміністративне правопорушення. Також відповідачу було запропоновано протягом трьох днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази.

На виконання вимог ухвали суду про відкриття провадження у справі, представником відповідача було надіслано суду відзив. Зі змісту даного відзиву вбачається, що, як слідує із відеозапису здійсненого на відеореєстратор, встановлений на службовому транспортного засобі, а також відеозапису наданого позивачем, останній виїжджаючи із вул. Мечнікова здійснив поворот на вул. Хмельницьке шосе у напрямку м. Хмельницький. Після цього позивач зайняв крайнє ліве положення і на перехресті (навпроти виїзду з Львівського шосе) здійснив поворот ліворуч.

Згідно наданих відеозаписів, на вулиці Мечнікова перед перехрестям із вулицями Львівське шосе та Хмельницьке шосе встановлено дорожній знак 4.2 «Рух праворуч», а на перехресті де здійснював позивач поворот ліворуч дорожній знак 4.1 «Рух прямо».

При виїзді із вулиці Мечнікова на вище вказане перехрестя першим поворотом праворуч являється з`їзд на Львівське шосе, а отже саме на дану вулицю мав здійснити виїзд позивач дотримуючись вимог дорожнього знаку 4.2 «Рух праворуч».

Вказані обставини підтверджуються також листом Комунального підприємства «Вінницька спеціалізована монтажно експлуатаційна дільниця з організації дорожнього руху» №153/01-10. Згідно даного листа, водії що здійснюють виїзд з вул. Мечнікова повинні керуватись вимогою дорожнього знаку 4.2 «Рух праворуч», який дозволяє рух виключно праворуч на Львівське шосе.

До зазначеного вище листа долучено також схему розміщення технічних засобів регулювання дорожнього руху на перехресті вул. Хмельницьке шосе вул. Мечнікова, де відображено наявність дорожнього знаку 4.2 «Рух праворуч» перед виїздом з вул. Мечнікова. Окрім того, на перехресті де здійснено позивачем поворот ліворуч відображено наявність дорожнього знаку 4.1 «Рух прямо», а також дорожньої розмітки 1.11, яка зі сторони здійсненого позивачем повороту ліворуч являється суцільною.

Відповідачем зазначається, що оскаржувана постанова є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню, є обґрунтованою та законною.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Заєць Б.В. позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві та просили їх задовольнити.

Представник відповідача Орленко В.С. в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на правомірність оскаржуваної постанови.

В судове засідання для надання пояснень викликався інспектор Відділу поліції №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області старший лейтенант поліції Свінтак І.С., який пояснив, що ним зафіксовано порушення позивачем ПДР на перехресті вул. Хмельницьке шосе вул. Мечнікова, де відображено наявність дорожнього знаку 4.2 «Рух праворуч» перед виїздом з вул. Мечнікова, який проігноровано позивачем. При цьому, інспектор не зміг пояснити яким чином та в якому місці позивачем допущено порушення дорожнього знаку 4.1 «Рух прямо».

Заслухавши пояснення позивача, його представника та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 30.04.2025 інспектором Відділу поліції №3 (м. Вінниця) Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції Свінтаком Ігорем Сергійовичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №4622401, якою визнано винним ОСОБА_1 в тому, що він 30.04.2025 о 23:05 год. в м. Вінниця по вулиці Хмельницьке шосе, не виконав вимогу дорожнього знака 4.2 "Рух праворуч", а також не виконав вимогу дорожнього знака 4.1 "Рух прямо", чим порушив п. 33 ПДР Порушення вимог дорожніх знаків.

Вказаною постановою на ОСОБА_1 накладено стягнення у виді штрафу в сумі 340 гривень.

Відповідно до статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Частиною другою та четвертою статті 258 КУпАП визначено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту (в тому числі ст. 122 КУпАП). У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Частиною 5 ст. 258 КУпАП не передбачені винятки щодо необхідності складання протоколу за правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху у разі заперечення особи щодо порушення.

Аналогічне положення міститься і в підпунктах 1, 2 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Отже, у разі скоєння правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься відразу на місці вчинення правопорушення, що і було вчинено інспектором Відділу поліції №3 (м. Вінниця) Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції Свінтаком Ігорем Сергійовичем.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною другою статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП, статтею 7 якого визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності.

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, вчинених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Згідно зі статтею 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, в тому числі передбачені частиною першою статті 122 КУпАП.

За приписами частини першої статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Закон України "Про дорожній рух" регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань).

Відповідно до статті 14 вказаного Закону учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.

До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин. Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 затверджено Правила дорожнього руху (далі - ПДР України).

Відповідно до п. 1.1 ПДР України останні відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до частини першої статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками,- тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 30.04.2025 о 23:05 год. в м. Вінниця, по вулиці Хмельницьке шосе, не виконав вимогу дорожнього знака 4.2 "Рух праворуч", а також не виконав вимогу дорожнього знака 4.1 "Рух прямо", чим порушив п. 33 ПДР Порушення вимог дорожніх знаків та вчинив адміністративні правопорушення, передбачені частиною 1 статті 122 КуПАП.

Що стосується порушення позивачем, яке полягає у не виконанні вимог дорожнього знаку 4.2 "Рух праворуч", то в цій частині суд дійшов висновку про доведеність вчиненого позивачем правопорушення, з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух

Відповідно до пункту 8.4. ПДР України дорожні знаки поділяються на групи:

а) попереджувальні знаки. Інформують водіїв про наближення до небезпечної ділянки дороги і характер небезпеки. Під час руху по цій ділянці необхідно вжити заходів для безпечного проїзду;

б) знаки пріоритету. Встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги;

в) заборонні знаки. Запроваджують або скасовують певні обмеження в русі;

г) наказові знаки. Показують обов`язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження;

ґ) інформаційно-вказівні знаки. Запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила;

д) знаки сервісу. Інформують учасників дорожнього руху про розташування об`єктів обслуговування;

е) таблички до дорожніх знаків. Уточнюють або обмежують дію знаків, разом з якими вони встановлені.

Відповідно до розділу 33 Дорожні знаки ПДР знак 4.2 «Рух праворуч» відноситься до наказових знаків та дозволяє рух лише праворуч.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до підпункту 9 частини першої статті 31 Закону України "Про Національну поліцію" поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 40 вказаного закону поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Суд звертає увагу на те, що на підтвердження факту вчинення позивачем правопорушення, зазначеного в постанові серії ЕНА №4622401, представником відповідача надано суду компакт-диск з відеозаписами.

Так, з наявного відеозапису, що міститься в матеріалах справи слідує, що позивач керуючи автомобілем марки та моделі «Mercedes-Benz E 220D», державний номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 4.2 рух праворуч та зі смуги яка дозволяє рух лише праворуч здійснив рух прямо. Зазначений відеозапис чітко фіксує порушення позивачем ПДР та не викликає жодних сумнівів, щодо вчинення зазначеного вище правопорушення позивачем.

Разом з тим, з доданого представником відповідача листа Комунального підприємства «Вінницька спеціалізована монтажно експлуатаційна дільниця з організації дорожнього руху» №153/01-10 слідує, що водії що здійснюють виїзд з вул. Мечнікова повинні керуватись вимогою дорожнього знаку 4.2 «Рух праворуч», який дозволяє рух виключно праворуч на Львівське шосе.

При цьому, сам позивач зазначає про те, що він виїхав з вул. Мечнікова та повернув праворуч на вул. Хмельницьке шосе (в сторону Хмельницького).

Що стосується порушення позивачем, яке полягає у не виконанні вимог дорожнього знаку 4.1 "Рух прямо", то в цій частині суд дійшов висновку про недоведеність вчиненого позивачем правопорушення, з огляду на наступне.

Зі змісту оскаржуваної постанови слідує, що ОСОБА_1 30.04.2025 о 23:05 год. в м. Вінниця, Хмельницьке шосе, не виконав вимогу дорожнього знака 4.2 "Рух праворуч", а також не виконав вимогу дорожнього знака 4.1 "Рух прямо", чим порушив п. 33 ПДР Порушення вимог дорожніх знаків та вчинив адміністративні правопорушення, передбачені частиною 1 статті 122 КуПАП.

Відповідно до розділу 33 Дорожні знаки ПДР знак 4.1 «Рух прямо» відноситься до наказових знаків та дозволяє рух лише прямо.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази судом встановлено, що будь-яких доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом не виконав вимогу дорожнього знаку 4.1 "Рух прямо", матеріали справи не містять.

Зокрема, з наданих представником відповідача та позивачем відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 не доїхавши до початку дії знаку 4.1 "Рух прям", здійснив розворот у дозволеному місці.

Таким чином, будь яких доказів на підтвердження обставин, які слугували підставою для винесення поліцейським постанови про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, в частині щодо не виконання вимог дорожнього знаку 4.1 "Рух прямо", матеріали справи не містять.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі статтею 280 КУпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на встановлені в судовому засіданні обставини та визначені відповідно до них правовідносини, суд дійшов висновку про доведеність вчиненого позивачем правопорушення, в частині не виконання вимог дорожнього знаку 4.2 "Рух праворуч" та недоведеність вчиненого позивачем правопорушення, в частині не виконання вимог дорожнього знаку 4.1 "Рух прямо".

Однак, вирішуючи питання, щодо наявності або відсутності підстав для скасування оскаржуваної постанови судом враховується наступне.

Як уже зазначалося, зі змісту оскаржуваної постанови слідує, що ОСОБА_1 30.04.2025 о 23:05 год. в м. Вінниця, Хмельницьке шосе, не виконав вимогу дорожнього знака 4.2 "Рух праворуч", а також не виконав вимогу дорожнього знака 4.1 "Рух прямо", чим порушив п. 33 ПДР Порушення вимог дорожніх знаків та вчинив адміністративні правопорушення, передбачені частиною 1 статті 122 КуПАП.

Тобто позивачем двічі допущено порушення вимог дорожніх знаків та фактично вчинено два окремих адміністративні правопорушення чим порушено п. 33 ПДР.

Однак, інспектором винесено одну постанову серії ЕНА №4622401 від 30.04.2025. яка і є предметом оскарження.

При цьому, відповідно до частини першої статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками,- тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, порушення вимог дорожніх знаків, чи то знаку 4.2 "Рух праворуч" чи то знаку 4.1 "Рух прямо" тягне за собою відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 122 КУпАП, при цьому, в даному випадку, наявність одного правопорушення не виключає і не свідчить про наявність іншого (та навпаки), а відсутність одного з правопорушень не виключає наявності іншого та жодним чином не впливає на розмір штрафу, який визначається в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян незалежно від кількості правопорушень про які зазначено у постанові.

Таким чином, недоведеність вчиненого позивачем правопорушення, в частині не виконання вимог дорожнього знаку 4.1 "Рух прямо" жодним чином не впливає на розмір штрафу, який правомірно застосовано інспектором за вчинення позивачем правопорушення, в частині не виконання вимог дорожнього знаку 4.2 "Рух праворуч", а відтак суд дійшов висновку про недоцільність скасування оскаржуваної постанови.

Частиною третьою статтею 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до частини першої статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Аналіз зазначених норм права та встановлені в судовому засіданні обставини, дають суду підстави для висновку про правомірність винесеної відповідачем постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача за невиконання вимоги дорожнього знаку 4.2 (Рух праворуч), чим порушено п. 33 ПДР, а тому її необхідно залишити без змін, а позовну заяву без задоволення.

Відповідно до частини першої статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

З урахуванням положень статті 139 КАС України, а також беручи до уваги те, що позовну заяву позивача залишено без задоволення, витрати позивача пов`язані зі сплатою судового збору слід залишити без відшкодування.

На підставі викладеного та керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 9, 122, 222, 251, 258, 276, 280 КУпАП, ст.ст. 5, 9, 72-77, 90, 139, 241-243, 246, 250, 271, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Постанову серії ЕНА №4622401 від 30.04.2025, винесену інспектором відділу поліції №3 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області Свінтаком Ігорем Сергійовичем, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП залишити без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 , подану його представником адвокатом Зайцем Богданом Васильовичем, до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 246 КАС України:

Позивач: ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції у Вінницькій області, адреса: 21050, м. Вінниця, вул. Театральна, 10.

Суддя: