Справа № 640/33570/20
Суддя: Морська Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2025-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2025 рокусправа № 640/33570/20

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Морської Галини Михайлівни, розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління державної міграційної служби України у м.Києві та Київській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Центрального міжрегіонального управління державної міграційної служби України у м.Києві та Київській області (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати бездіяльність Центрального міжрегіонального управління Державног міграційної служби України у місті Києві та Київській області щодо не вчинення дій з розгляду заяви ОСОБА_1 про визнання особи біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту неправомірною;

- зобов`язати Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби України у місті Києві та Київській області розглянути заяву ОСОБА_1 про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту та видати ОСОБА_1 довідку про звернення за захистом до України та зареєструвати ОСОБА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у місті Києві та Київській області із заявою про визнання або особою, яка потребує додаткового захисту з заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

У зв`язку з карантинними обмеженнями та на виконання постанови Кабінету міністрів України від 22 липня 2020 року №641, та у зв`язку з захворюванням працівників апарату Державної міграційної служби України з 23.09.2020 припинено прийом громадян, тому Позивач був вимушений подати заяву не особисто до канцелярії та відповідно отримати відмітку на своєму екземплярі про реєстрацію заяви, а до скриньки вхідної кореспонденції.

Стверджує, що жодного підтвердження подання такої заяви та виконання обов`язкових дій Відповідачем надано не було, також не було проведено дій, передбачених ч. 12 ст. 7 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту».

Вважає такі дії відповідача протиправними та просить задовольнити позов.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.01.2021 відкрите спрощене провадження в адміністративній справі та вирішено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач 13.03.2021 надіслав відзив, у якому заперечив проти задоволення позову, мотивуючи тим, що 03.12.2020 до канцелярії ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області надійшло звернення позивача від 30.11.2020, що зареєстровано за вх. № М-7588/6/8010-20. ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області було розглянуто вищезазначене звернення та листом ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області № М-7588/6/8010- 20/8010.7.1/7904-20 від 14.12.2020 про розгляд звернення позивача повідомлено, що «... з метою вирішення питання щодо прийняття Вашої заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту рекомендуємо Вам особисто звернутись до управління з питань шукачів захисту та соціальної інтеграції за адресою: вул. Печерський узвіз, 19 (4-й поверх, каб. № 415)». Однак, станом на 02.03.2021 позивач із заявою до ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області не звертався.

Із вказаних підстав просив суд відмовити у задоволенні позову.

Законом України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13.12.2022 № 2825-IX (далі - Закон № 2825-IX) Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 04.02.2025 прийнято до провадження адміністративну справу № 640/33570/20 за позовом Громадянина Зімбабве ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у місті Києві та Київській області щодо визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою від 10.04.2025 вирішено здійснювати подальший розгляд справи в порядку загального позовного провадження, замінивши судове засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням. Продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів та призначено підготовче засідання на 05 травня 2025 року о 11:00 год., яке відбудеться у приміщенні Львівського окружного адміністративного суду (м.Львів, вул.Чоловського, 2 ).

Будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи сторони в підготовче судове засідання не зв`явились. Клопотань про відкладення не подавали, причини неявки суду не повідомили.

Ухвалою від 05.05.2025 підготовче судове засідання відкладено до 21.05.2025, зобов`язано представника позивача, адвоката Сацюка Віталія Валерійовича до 20.05.2025 надати суду актуальну інформацію про фактичне місцезнаходження/перебування ОСОБА_1 .

Ухвалою від 26.05.2025 призначено підготовче судове засідання до 09.06.2025.

Ухвалою від 09.06.2025 закрите підготовче провадження, справа призначена до судового розгляду на 21.07.2025.

У судове засідання 21.07.2025 позивач не прибув, причини неявки суду не повідомив,

Представник позивача надіслав суду заяву, у якій повідомив: «…Мені відомо, що на початку повномасштабного вторгнення рф, позивач виїхав за межі України. Адреса місцезнаходження мені не відома. На наявні засоби зв`язку ОСОБА_1 не відповідає. Я з 2022 року проходжу військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , наразі - в зоні бойових дій, а тому прибути у судове засідання не можу…».

Представник відповідача взяв участь у судовому засіданні в режимі відеокнференцзв`язку.

У зв`язку із низькою якістю зв`язку та неможливістю якісного проведення судового засідання, суд поставив на обговорення тиння про можливість закінчення розгляду справи у письмовому провадженні.

Представник відповідача висловився на розсуд суду.

Враховуючи відсутність у судовому засіданні позивача та його представника, низьку якість зв`язку та зважаючи на думку представника відповідача, суд перейшов до розгляду справи у письмовому провадженні.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 має паспорт громадянина Республіки Зімбабве НОМЕР_2 .

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у місті Києві та Київській області із письмовою заявою про визнання або особою, яка потребує додаткового захисту з заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

У зв`язку із запровадженням на території України карантину позивач через запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 подав заяву не особисто у канцелярію, а через скриньку вхідної кореспонденції.

Не отримавши відповіді на свою заяву, позивач звернувся до суду.

Надаючи оцінку позиціям сторін у справі, суд застосовує наступні правові норми у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до п. 1 ст. 1 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» від 8 липня 2011 року № 3671-VI (далі Закон № 3671-VI) біженець - особа, яка не є громадянином України і внаслідок обґрунтованих побоювань стати жертвою переслідувань за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань перебуває за межами країни своєї громадянської належності та не може користуватися захистом цієї країни або не бажає користуватися цим захистом внаслідок таких побоювань, або, не маючи громадянства (підданства) і перебуваючи за межами країни свого попереднього постійного проживання, не може чи не бажає повернутися до неї внаслідок зазначених побоювань.

Відповідно до п. 13 ст. 1 Закону № 3671-VI особа, яка потребує додаткового захисту, - особа, яка не є біженцем відповідно до Конвенції про статус біженців 1951 року і Протоколу щодо статусу біженців 1967 року та цього Закону, але потребує захисту, оскільки така особа змушена була прибути в Україну або залишитися в Україні внаслідок загрози її життю, безпеці чи свободі в країні походження через побоювання застосування щодо неї смертної кари або виконання вироку про смертну кару чи тортур, нелюдського або такого, що принижує гідність, поводження чи покарання або загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини і не може чи не бажає повернутися до такої країни внаслідок зазначених побоювань.

Відповідно до ст. 7 Закону № 3671-VI оформлення документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, проводиться на підставі заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. Така заява особисто подається іноземцем чи особою без громадянства або її законним представником до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту, за місцем тимчасового перебування заявника.

До заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, додаються документи, що посвідчують особу заявника, а також документи та матеріали, що можуть бути доказом наявності умов для визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. У разі якщо у заявника відсутні документи, що посвідчують його особу, або такі документи є фальшивими, він повинен повідомити про цю обставину в заяві про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, а також викласти причини виникнення зазначених обставин.

До заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, додаються також по чотири фотокартки заявника та членів його сім`ї, які не досягли вісімнадцятирічного віку, відомості про яких внесено до заяви.

Відомості, що подаються заявником, інформація про факт подання заяви про визнання особою, яка має право на захист в Україні, є конфіденційною інформацією.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту: реєструє заяву про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, та подані документи; ознайомлює заявника або його законного представника під їх власний підпис з порядком прийняття рішення за їх заявами, правами та обов`язками особи, стосовно якої прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту; проводить дактилоскопію особи, яка подала заяву про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту; у разі потреби направляє особу на обстеження для встановлення віку у порядку, встановленому законодавством України; заповнює реєстраційний листок на особу, яка звернулася із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, та членів її сім`ї, які не досягли вісімнадцятирічного віку, або на дитину, розлучену із сім`єю, від імені якої заяву про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, подав її законний представник; заповнює інші необхідні документи; оформлює особову справу; роз`яснює порядок звернення про надання безоплатної правової допомоги відповідно до закону, що регулює надання безоплатної правової допомоги.

Порядок звернення із заявою про визнання біженцем або особою, яка потре додаткового захисту (далі - заява) визначений Законом та Правилами розгляду заяв та оформлення документів, необхідних для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, втрату і позбавлення статусу біженця та додаткового захисту і скасування рішення про визнання особи біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України № 649 від 07.09.2011, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України № 1146/19884 від 05.10.2011 (далі - Правила).

Відповідно до п. 2.1 Правил уповноважена посадова особа територіального органу ДМС, до якого особисто звернулась особа, яка має намір бути визнаною біженцем в Україні або особою, яка потребує додаткового захисту, або її законний представник у випадках, передбачених Законом:

а) встановлює особу заявника;

б) реєструє заявника в журналі реєстрації осіб, які бажають подати заяву про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту (додаток 1) (далі - журнал реєстрації осіб);

в) інформує заявника мовою, яку він/вона розуміє, про умови, за яких в Україні особа може бути визнана біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, про її права та обов`язки, а також про наслідки невиконання обов`язків;

г) забезпечує надання заявнику послуг перекладача, у тому числі через систему відеоконференц-зв`язку;

ґ) перевіряє дотримання заявником передбаченого статтею 5 Закону порядку звернення із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту;

д) з`ясовує місце тимчасового перебування (проживання) заявника (фактичну адресу проживання в Україні);

е) протягом одного робочого дня здійснює перевірку наявності підстав, за яких заявнику може бути відмовлено в прийнятті заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Перевірка здійснюється в тому числі з урахуванням оновленої інформації по країні походження заявника на момент подачі заяви;

є) проводить дактилоскопію заявника;

ж) заносить отримані відомості до централізованої інформаційної системи;

з) роз`яснює порядок звернення за безоплатною правовою допомогою мовою, яку розуміє заявник.

Із наведених правових норм слідує, що для прийняття Рішення щодо прийняття заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту необхідна особиста присутність заявника особи, яка має намір отримати відповідний статус.

Судом встановлено, що звернення позивача від 30.11.2020 зареєстровано за вх. № М-7588/6/8010-20.

З метою дотримання процедури ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області листом № М-7588/6/8010- 20/8010.7.1/7904-20 від 14.12.2020 повідомило позивача про розгляд його звернення та зазначило «... з метою вирішення питання щодо прийняття Вашої заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту рекомендуємо Вам особисто звернутись до управління з питань шукачів захисту та соціальної інтеграції за адресою: вул. Печерський узвіз, 19 (4-й поверх, каб. № 415)».

Як стверджує відповідач - позивач із заявою до ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області не звертався.

Також, суд ухвалою від 26.05.2025 зобов`язав Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м.Києві та Київської області надати суду інформацію про перетин ОСОБА_1 , громадянином Зімбабве державного кордону України на в`їзд/виїзд з дати звернення до суду із цим позовом 30.12.2020 до дати отримання цієї ухвали.

На виконання ухвали суду, відповідач повідомив: «…за результатами перевірки за допомогою інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон (система Аркан) встановлено, що 02.03.2022 громадянин Зімбабве ОСОБА_1 покинув територію України, перетнувши державний кордон України через ПП «Шегині» в напрямку Польщі…».

Зазначену обставину також підтвердив представник позивача у заяві, надісланій суду 21.05.2025.

Суд зауважує, що для визнання особи біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту така особа має перебувати на території держави, до якої звертається для надання такого захисту.

Проте позивач залишив територію України 02.03.2022 та на час розгляду даної справи не повернувся.

Враховуючи встановлені судом обставини та наведені правові норми, суд вважає відсутніми підстави для задоволення позову.

За приписами пункту 4 частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, разом із тим, якщо суб`єкт владних повноважень надасть докази правомірності свого рішення, то обов`язок спростувати такі докази покладається на позивача, що кореспондується із принципом змагальності сторін, закріпленому у ст. 3 КАС України.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

За правилами ст. 139 КАС України, у разі відмови у задоволенні позову, судовий збір позивачу не відшкодовується.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в :

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяМорська Галина Михайлівна