Справа № 120/14759/24
Суддя: Поліщук Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

22 липня 2025 р. Справа № 120/14759/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Поліщук І.М., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю рішення комісії Міністерства оборони України із розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних від 16.08.2024 року № 176/168 в частині не призначення ОСОБА_1 частини одноразової грошової допомоги у розмірі 2 500 000 грн.

Ухвалою від 02.12.2024 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Даною ухвалою також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

16.12.2024 представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому він заперечив щодо задоволення даного позову. Зазначив, що із заявами про призначення одноразової грошової допомоги звернулися: дружина загиблого ОСОБА_1 та сини ОСОБА_2 (2006 року народження) та ОСОБА_3 (1996 року народження). Зазначив, що згідно висновку ІНФОРМАЦІЯ_1 члени сім`ї, а саме: дружина ОСОБА_1 та син ОСОБА_2 , мають право на одержання одноразової грошової допомоги. Водночас, син ОСОБА_3 наполягав на направленні документів на Комісію МО України. За результатами розгляду зазначених документів, Комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум прийнято рішення про призначення дружині та сину загиблого одноразової грошової допомоги у розмірі 2/3 частини 15000000 грн., в сумі 10 000 000 грн., у рівних частках кожному. Щодо документів, поданих повнолітнім сином ОСОБА_3 , Комісією прийнято рішення про повернення їх на доопрацювання (протокол №22/д від 16.08.2024), оскільки за поданими документами неможливо встановити, чи є повнолітній син загиблого військовослужбовця непрацездатним (особою з інвалідністю) і чи перебував на його утриманні. Представник відповідача зазначив, що такі дії Комісії відповідають пункту 13 постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975, пункту 4.5 наказу Міноборони від 25.01.2023 № 45.

Ухвалою від 24.01.2025 задоволено клопотання представника відповідача та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив, що ОСОБА_1 , є дружиною загиблого ІНФОРМАЦІЯ_3 під час захисту Батьківщини військовослужбовця старшого сержанта ОСОБА_4 .

Після загибелі ОСОБА_4 , позивачем була подано заяву на отримання одноразової грошової допомоги.

Відповідно витягу із протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 16.08.2024 року № 176/168, розглянувши подані документи, комісія дійшла висновку про призначення одноразової грошової допомоги: Дружині та сину ( ОСОБА_2 ) загиблого ІНФОРМАЦІЯ_3 у період дії воєнного стану старшого сержанта ОСОБА_4 в розмірі 2/3 частини 15000000 грн., в сумі 10000000 (десять мільйонів) грн. 00 коп. у рівних частинах кожному.

Незгода позивача із відповідним рішенням комісії Міністерства оборони України із розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних від 16.08.2024 року № 176/168 в частині не призначення їй частини одноразової грошової допомоги у розмірі 2 500 000 грн., зумовила її звернення до суду з даним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Відповідно до підп. 1 п. 2 ст. 16 Закону України № 2011-ХІІ від 20 грудня 1991 року "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі по тексту - Закон № 2011-ХІІ) одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.

Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України (ч. 9 ст. 16-3 Закону № 2011-ХІІ).

Відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 року Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану (далі по тексту - Постанова №168) встановлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору.

Отже, одноразова грошова допомога передбачена Постановою №168 розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Пунктом 2-1 Постанови №168 встановлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Відповідно до п.1.4 Порядку призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців Збройних Сил України в період дії воєнного стану затвердженого наказом Міністерства оборони України від 25 січня 2023 року № 45 (далі по тексту Порядок №45) особи, які мають право на отримання ОГД, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі (смерті) особи, зазначеної у пункті 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», що вказана у свідоцтві про смерть. Право осіб на отримання ОГД визначається станом на дату загибелі (смерті) військовослужбовця.

Відповідно до п. 1.5 Порядку №45 у разі відмови однієї або кількох осіб, які мають право на отримання ОГД, від її отримання або якщо зазначені особи протягом трьох років з дня виникнення у них такого права його не реалізували, їх частки розподіляються між іншими особами, які мають право на ОГД. Відмова засвідчується відповідно до Закону України «Про нотаріат» або міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Особам, які мають право на ОГД, виплата їх частки здійснюється незалежно від реалізації такого права іншими особами.

Відповідно до ст.16-1 Закону № 2011-ХІІ (в редакції станом на дату загибелі (смерті) військовослужбовця ІНФОРМАЦІЯ_3 ) у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).

Позивач посилалась на те, що у загиблого чоловіка, окрім ОСОБА_2 , є ще повнолітній син ОСОБА_3 , який, на її думку, не має права на отримання одноразової грошової допомоги, вважає, що їй мала б бути призначена одноразова грошова допомога в розмірі 7 500 000 грн.

Разом із тим, позивач не врахувала того, що приписами ст. 16-1 Закону № 2011-ХІІ передбачено, що у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають також утриманці загиблого (померлого).

Згідно вказаної норми утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31).

Незалежно від перебування на утриманні годувальника пенсія призначається: непрацездатним дітям; непрацездатним батькам і дружині (чоловікові), якщо вони після смерті годувальника втратили джерело засобів до існування, а також непрацездатним батькам і дружині (чоловікові) військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти в період проходження служби або пізніше внаслідок поранення, контузії, каліцтва чи захворювання, що мали місце під час служби.

Непрацездатними членами сім`ї вважаються діти, брати, сестри та онуки, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років.

Відповідно до ст. 31 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Отже, повнолітній син загиблого військовослужбовця може мати статус його утриманця, а тому за приписами п. 1.5 Порядку №45 може протягом трьох років вчинити дії щодо реалізації права на отримання одноразової грошової допомоги.

В даному ж випадку, як слідує із долучених до відзиву матеріалів, стосовно документів на призначення одноразової грошової допомоги, які були подані повнолітнім сином ОСОБА_3 , Комісією прийнято рішення про повернення їх на доопрацювання, що підтверджується протоколом Комісії №22/д від 16.08.2024. Підставою для повернення документів слугувала неможливість встановити, чи є повнолітній син загиблого військовослужбовця непрацездатним (особою з інвалідністю) і чи перебував на його утриманні.

У відповідності до пунктів 4.5, 4.6 Порядку №45, після прийняття головним розпорядником бюджетних коштів рішення щодо призначення ОГД (відмови у призначенні, повернення документів на доопрацювання - у разі коли документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю) Департамент соціального забезпечення не пізніше 3 робочих днів доводить його до фінансово-економічного управління ІНФОРМАЦІЯ_4 для інформування обласних (Київського міського, районних, міських) ТЦКСП, та, у разі її призначення,- готує проєкти розподілів відкритих асигнувань для виплати допомоги в порядку черговості відповідно до дати надходження документів з обласного (Київського міського) ТЦКСП.

Районні (міські) ТЦКСП, які здійснювали оформлення документів для призначення ОГД повідомляють заявників (з дотриманням вимог чинного законодавства щодо захисту персональних даних) про прийняте головним розпорядником коштів рішення щодо призначення ОГД (відмови у призначенні, повернення документів на доопрацювання).

Відповідно до п. 13 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою КМ України №975 від 25 грудня 2013, одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 4 цього Порядку, за наявності особистого розпорядження виплачується особі (особам), на користь якої (яких) складено особисте розпорядження, у розмірі частки, визначеної в особистому розпорядженні. У таких випадках розмір часток обраховується із суми, що залишилася після виплат особам, визначеним абзацом другим пункту 8 цього Порядку.

У разі відмови однієї з осіб, зазначених в особистому розпорядженні, від призначення та отримання одноразової грошової допомоги, а також у разі, коли одна з таких осіб у строк, встановлений пунктом 32 цього Порядку, не реалізувала своє право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, у рівних частках.

Із наведеного вище слідує, що позивач не буде позбавлена права отримати спірну частину одноразової грошової допомоги, якщо повнолітній син загиблого військовослужбовця протягом трьох років не підтвердить чи/або реалізує своє право на отримання спірної винагороди.

До того ж, в позовній заяві не наведеного жодних обставин, які б вказували на протиправність рішення відповідача щодо направлення документів ОСОБА_3 з метою підтвердження чи/або не підтвердження обставин того, чи є повнолітній син загиблого військовослужбовця непрацездатним (особою з інвалідністю) і чи перебував на його утриманні.

Таким чином, суд вважає, що у спірних правовідносинах відповідачем не порушено прав позивача, протилежного судовим розглядом не встановлено, а позивачем не доведено.

Окрім того, суд звертає увагу на те, що позивач фактично не погоджується із розміром призначеної їй одноразової грошової допомоги.

Разом із тим, саме рішення комісії Міністерства оборони України із розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних від 16.08.2024 року № 176/168, в частині призначення одноразової грошової допомоги в розмірі 5 000 000 грн. позивачем не оскаржується.

Поряд із цим, в межах даного позову позивачем заявлено вимоги щодо визнання протиправним та скасування рішення комісії Міністерства оборони України із розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних від 16.08.2024 року № 176/168 в частині не призначення ОСОБА_1 частини одноразової грошової допомоги у розмірі 2 500 000 грн.

Суд зазначає, що рішення суб`єкта владних, як об`єкт оскарження представляє собою виражений у встановлений законом формі правовий акт, у якому суб`єкт владних повноважень в передбаченому законом порядку та процедурою, реалізуючи публічно-владну управлінську функцію, впливає на права, свободи та інтереси осіб у публічно-правовій сфері.

Натомість, як вбачається із змісту рішення комісії Міністерства оборони України із розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних від 16.08.2024 року №176/168, ним не вирішувалось питання щодо не призначення позивачу одноразової грошової допомоги у розмірі 2 500 000 грн.

Оскаржуване рішення також не містить жодної відмови у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги у розмірі 2 500 000 грн.

Натомість, оскаржуваним рішенням від 16.08.2024 року № 176/168 позивачу вирішено призначити одноразову грошову допомогу в розмірі 5 000 000 грн.

Таким чином, у випадку незгоди із розміром призначеної одноразової грошової допомоги, остання не позбавлена можливості оскаржити відповідне рішення комісії Міністерства оборони України від 16.08.2024 року №176/168, в частині призначення їй одноразової грошової допомоги саме в розмірі 5 000 000 грн.

Із наведеного слідує, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту своїх прав, які, на думку позивача, порушено відповідачем, що є самостійною (в даному випадку додатковою) підставою для відмови в задоволенні позову з огляду на те, що в судовому процесі відсутній будь-який сенс у розрізі питання щодо можливості скасування рішення суб`єкта владних повноважень в частині питання, яке відповідним рішенням не вирішувалось.

Відсутність порушеного або оспорюваного права позивача є самостійною, і достатньою підставою для відмови у позові, незалежно від інших встановлених судом обставин (постанови Верховного Суду від 16.10.2020 у справі №910/12787/17, від 03.03.2020 у справі №910/6091/19, від 04.12.2019 у справі №910/15262/18).

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Враховуючи положення статті 139 КАС України, питання про розподіл судових витрат судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 (с. Дібрівка, Вінницька область, Хмільницький район, Вінницька область, РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: Міністерство оборони України (просп. Повітрофлотський, 6, м. Київ, )

Третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 )

Третя особа: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 )

Третя особа: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 )

Повний текст рішення складено 22.07.2025.

Суддя Поліщук Ірина Миколаївна