Справа № 592/5781/25
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2025-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2025 р.Справа № 592/5781/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: П`янової Я.В.,

Суддів: Русанової В.Б. , Жигилія С.П. ,

за участю секретаря судового засідання Колесник О.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 11.06.2025, головуючий суддя І інстанції: Косолап М.М., м. Суми, повний текст складено 11.06.25 у справі № 592/5781/25

за позовом ОСОБА_1

до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2

про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі також позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі також відповідачі), в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 31.03.2025 СУ№879/2025 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП з накладенням стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700,00 грн, а провадження у справі закрити.

Рішенням Ковпаківського районного суду Сумської області від 11 червня 2025 року позовну заяву залишено без задоволення.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального, процесуального права та неповно з`ясовані обставини справи,просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуване рішення, не врахував, що відповідачем було порушено процедуру направлення позивача на ВЛК, процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскаржувану постанову винесено за відсутності в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП

Відповідачі правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися.

Від позивача надійшло клопотання про долучення доказів, в якому він просить долучити до матеріалів справи в якості доказу копію відповіді ІНФОРМАЦІЯ_3 на адвокатський запит № 44.

Учасники справи були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Від ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні відповідно до приписів статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також КАС України).

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку, що підтверджується тимчасовим посвідченням, даними застосунку «Резерв+», які уточнив 02.07.2024. Рішенням призовної комісії Путивльського району Сумської області від 03.04.2017 визнаний непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатний в воєнний час (а.с. 16,19).

18.10.2022 постановою ВЛК позивач визнаний обмежено придатним до військової служби (а.с. 21, 22).

Згідно з витягом із Наказу Мінекономіки про бронювання військовозобов`язаного ОСОБА_1 надавалася відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації строком шість місяців до 20 січня 2024 (а.с. 23-24).

26.03.2025 о 09 год. 10 хв. ОСОБА_1 фактично затриманий на автодорозі поблизу села Новоселиця для складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, що підтверджується Протоколом АП318 №029912 від 26.03.2025. Звільнений 26.03.2025 о 10 год. 55 хв. з підстави складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення СУ №872/2025, тобто не протоколу, на підставі якого винесено оскаржувану постанову (а.с. 25-26).

26.03.2025 уповноваженим на складання протоколів помічником начальника центру з правової роботи лейтенантом юстиції ОСОБА_2 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 складено Протокол про адміністративне правопорушення СУ № 879/2025 відносно ОСОБА_1 за частиною 3 статті 210-1 КУпАП. У протоколі вказано, що 26.03.2025 о 12 год. 40 хв. виявлено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження військово-лікарської комісії (що підтверджується витягом із журналу, направленням на ВЛК, картки обстеження та медичного огляду, заявою про відмову від підпису від 26.03.2025 року) (а.с. 93-95).

Повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 31.03.2025 о 12-45 год. у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 , каб. № 104, з яким ОСОБА_1 ознайомлений під підпис.

26.03.2025 у Журналі направлень на військово-лікарську комісію, виданих резервістам та військовозобов`язаним для проходження медичного огляду ІНФОРМАЦІЯ_4 навпроти прізвища ОСОБА_1 у графі «Про отримання направлення на ВЛК» наявна відмітка «відмовився» (а.с. 95,96).

26.03.2025 ІНФОРМАЦІЯ_5 складено направлення №806 про направлення ОСОБА_1 для встановлення придатності до проходження військової служби за станом здоров`я, доказів отримання якого позивачем, відповідачами не надано (а.с. 123-124).

У письмовій заяві від 26.03.2025 на ім`я ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_1 зазначив: "відмовляюсь від ВЛК по причині - буде бронювання" (а.с. 96).

Картка обстеження та медичного огляду, окрім прізвища, ім`я по батькові військовозобов`язаного ОСОБА_1 інших відомостей не містить (а.с. 123-124).

Згідно з повісткою № 704 ІНФОРМАЦІЯ_4 на ім`я ОСОБА_1 останній повинен з`явитися до за адресою: м. Суми, вул. Янки Купала, 1, каб. 112, 26.03.2025 о 17-00 год, з метою проходження військово-лікарської комісії та визначення придатності на особливий період (а.с. 98 оборот).

Згідно з актом відмови від отримання повістки від 26.03.2025, у зв`язку з відмовою проходження ВЛК, ОСОБА_1 відмовився від отримання повістки про явку о 17-00 год. 26.03.2025, що було доведено (озвучено) о 12-40 год. 26.03.2025 (а.с. 99).

31.03.2025 ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 підполковником ОСОБА_3 прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення СУ № 879/2025, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн (а.с. 97-98).

За змістом зазначеної постанови виявлено, що ОСОБА_1 26.03.2025 відмовився від проходження військово-лікарської комісії (що підтверджується витягом із журналу та заявою ОСОБА_1 щодо мотивів відмови від проходження ВЛК від 26.03.2025), чим порушив абз. 4 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП в особливий період.

На підтвердження направлення оскаржуваної постанови відповідачами надано копію фіскального чеку про направлення рекомендованого листа від 31.03.2025, у якому зазначено отримувачем ОСОБА_1 , проте відсутня адреса, за якою направлено постанову (а.с. 98,126).

На звернення захисника Якименко О.І., Сумським РУП ГУНП в Сумській області повідомлено, що до статистичних даних інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» 29.03.2025 відомості відносно ОСОБА_1 внесені як особи, яка порушила законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію ІНФОРМАЦІЯ_6 через Єдиний електронний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг» (а.с. 48).

Скориставшись правом на оскарження постанови від 31.03.2025 СУ№879/2025 у судовому порядку, позивач звернувся до суду з позовом про її скасування та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем доведено належними, достатніми та допустимими доказами законність оскарженої постанови, яка винесена у межах повноважень відповідача, в порядку та спосіб визначений КУпАП, із дотриманням встановленої процедури та з урахуваннях усіх обставин справи.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, враховуючи таке.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з статтею 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі також КУпАП) ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію (у т.ч. передбачені статтями 210, 210-1 КУпАП).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно зі статтею 248 Кодексу України про адміністративні розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Відповідно до частини 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно зі статтею 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами частин другої та третьої статті 283 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Відповідно до абзацу 5 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Верховною Радою України 24.02.2022 прийнято Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-ІХ, яким затверджено указ Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні введено воєнний стан із 05 год 30 хв 24.02.2022 строком на 30 діб.

Строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався відповідними Указами Президента України та триває.

Згідно з Указом Президента України №65/2022 від 24.02.2022 оголошено про проведення загальної мобілізації.

Обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації передбачені ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Так, згідно з ч.1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» громадяни зобов`язані, зокрема, з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Відповідно до ч.3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (в редакції, чинній з 18.05.2024 згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11.04.2024 за № 3633-ІХ) під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися: військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях; резервісти, які проходять службу у військовому резерві, - до військових частин у строки, визначені командирами військових частин; військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку; військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом керівників відповідних підрозділів; особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту. У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Відповідно до п.1 ч. 10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Згідно з ч. 3 ст. 33 Закону України «Про військовий облік і військову службу» військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний.

Частиною 1 статті 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а частиною 3 цієї статті за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Пунктом 23 Постанови Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560 «Про затвердження порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», яка набрала чинності 18.05.2024 (далі Порядок), встановлено, що виклик громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки чи їх відділів, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ під час мобілізації здійснюється шляхом вручення (надсилання) повістки.

Відповідно до п. 34 Порядку повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ може бути надіслана зазначеними органами військового управління (органами) засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з повідомленням про вручення на адресу його місця проживання після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, у тому числі адреси місця проживання. У разі коли резервіст або військовозобов`язаний уточнив свої облікові дані після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, повістка може надсилатися на адресу місця проживання, зазначену резервістом або військовозобов`язаним під час уточнення облікових даних. У разі неуточнення протягом 60 днів резервістом або військовозобов`язаним своєї адреси місця проживання повістка може надсилатися на його адресу зареєстрованого/задекларованого місця проживання. Повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ надсилається адресату протягом 48 годин після підпису повістки відповідним керівником. При цьому день явки за викликом резервіста або військовозобов`язаного з населеного пункту, що є адміністративним центром області, визначається протягом семи діб, а з інших населених пунктів - протягом десяти діб від дня надсилання повістки засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення. Централізований друк повісток, які сформовані за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, та направлення їх військовозобов`язаним та резервістам засобами поштового зв`язку здійснюються Міноборони або державними підприємствами, які мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави (в поліграфічній галузі), на підставі відповідних договорів, укладених між Міноборони, призначеним оператором поштового зв`язку та/або державними підприємствами, які мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави (в поліграфічній галузі).

Згідно з п. 36 Порядку за адресою місця проживання або адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання резервісти та військовозобов`язані можуть бути оповіщені: представниками територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки особисто або засобами зв`язку.

Пунктом 41 Порядку передбачено, що належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є: у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних.

Відповідно до п.4 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування) затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2022 року № 265 особа може задекларувати/зареєструвати своє місце проживання (перебування) лише за однією адресою. У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює декларування/реєстрацію місця проживання (перебування) за однією з таких адрес за власним вибором. За адресою задекларованого/ зареєстрованого місця проживання (перебування) з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Судом установлено, що 26.03.2025 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_1 відмовився від проходження військово-лікарської комісії, зазначивши власноручно причину - буде бронювання.

Так, у Журналі направлень на військово-лікарську комісію, виданих резервістам та військовозобов`язаним для проходження медичного огляду ІНФОРМАЦІЯ_4 підпис ОСОБА_1 відсутній, проте з огляду на заяву позивача, відсутність його підпису у вказаному Журналі не свідчить про неповідомлення про обов`язок проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби.

Наказом Міністерства оборони України № 402 від 14.08.2008 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, яке визначає процедуру проведення військово-лікарської експертизи військово-лікарськими комісіями і поширюється зокрема і на військовозобов`язаних та резервістів (далі - Положення).

Згідно з пунктом 3.8 Розділу 3 Положення постанова ВЛК про ступінь придатності військовозобов`язаного до військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період дійсна протягом одного року з дня закінчення медичного огляду.

Отже, військовозобов`язані повинні один раз на рік проходити медичне обстеження, що є не правом, а встановлений законом обов`язок військовозобов`язаного, за порушення якого настає передбачена відповідальність.

Відповідачами доведено, що позивач належним чином повідомлений про час і місце розгляду протоколу про адміністративне правопорушення - 31.03.2025 о 12-45 год. у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 каб. № 104, що підтверджується підписом ОСОБА_1 у Протоколі про адміністративне правопорушення СУ №879/2025.

Так, 31.03.2025 ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 підполковником ОСОБА_3 прийнято оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення СУ № 879/2025 за відсутності позивача, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн за фактом того, що 26.03.2025 відмовився від проходження військово-лікарської комісії, чим порушив абз. 4 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» в особливий період.

Доказів на підтвердження поважності неприбуття о 12 год. 45 хв. 31.03.2025 для розгляду протоколу про адміністративне правопорушення позивачем не надано. Як і не надано суду доказів звернення позивача з 26.03.2025 по 31.03.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_7 та проходження там ВЛК.

Зазначене підтверджене і наданою представником позивача копією відповіді ІНФОРМАЦІЯ_3 на адвокатський запит № 44.

Вказані позивачем причини неприбуття - зайнятість на роботі та виконання трудових обов`язків належними доказами не підтверджені та не є поважними причинами, які перешкоджали б позивачу реалізувати своє право на учать у розгляді справи.

Щодо посилання позивача на відмову пройти медичний огляд через обмежену придатність, наявність захворювань, визначення іншої дати для проведення огляду з метою надання медичної документації, колегія суддів зазначає таке.

Абзацом 3 пункту 3.4 Розділу 3 Положення передбачено, що лікарі, які включаються до складу ВЛК із закладів охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, під час проведення медичного огляду ознайомлюються з медичними записами в ЕСОЗ та з іншими медичними документами, які надає військовозобов`язаний, що характеризують його стан здоров`я, а також вносять до ЕСОЗ відповідні медичні записи на підставі отриманої інформації.

У лікарів, які включені до складу ВЛК наявний доступ до ЕСОЗ для отримання необхідних медичних даних військовозобов`язаного, а необхідність надання військовозобов`язаним додаткових документів про стан його здоров`я має вирішуватись лікарями ВЛК та не може бути підставою для відмови від проходження медичного огляду.

У разі незгоди з рішенням ВЛК, таке рішення може бути оскаржене у встановленому законодавством порядку.

Будь-яких доказів, що ОСОБА_1 заявляв клопотання про перенесення проходження ВЛК на іншу дату, наявність у нього медичних документів про стан здоров`я суду не надано.

Складений уповноваженою особою протокол про адміністративне правопорушення від 26.03.2025 СУ №879/2025 та оскаржувана постанова від 31.03.2025 містять посилання на заяву позивача щодо мотивів відмови, яка досліджена судом, а тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість доводів позивача щодо відсутності доказів, що підтверджують його вину та посилання на них.

Судом установлено, що Протокол про адміністративне правопорушення СУ №879/2025 складено 26.03.2025 за фактом відмови ОСОБА_1 пройти військово-лікарську комісію, який виявлено о 12 год. 40 хв. 26.03.2025.

Повістка №704 ІНФОРМАЦІЯ_1 на ім`я ОСОБА_1 містила виклик до ІНФОРМАЦІЯ_1 26.03.2025 о 17-00 год. з метою проходження військово-лікарської комісії та визначення придатності на особливий період, тобто на інший час.

Згідно з абзацом 2 частини 6 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час перевірки документів уповноважений представник територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейський здійснює фото- і відеофіксацію процесу пред`явлення та перевірки документів із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації, а також може використовувати технічні прилади, засоби та спеціалізоване програмне забезпечення з доступом до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Наведеною нормою передбачено здійснення фото- і відеофіксацію процесу пред`явлення та перевірки документів із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації, а не під час вручення повістки про явку з метою проходження військово-лікарської комісії.

Отже, відповідні доводи позову та апеляційної скарги є також необґрунтованими.

Проаналізувавши надані суб`єктом владних повноважень докази суд установив, що ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 дійшов обґрунтованого висновку про порушення позивачем 26.03.2025 абз. 4 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Обставини, які викладені в оскаржуваній постанові про адміністративне правопорушення, підтверджені належними та допустимими доказами, які свідчать про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Отже, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що відповідачем доведено належними, достатніми та допустимими доказами законність оскарженої постанови, яка винесена у межах повноважень відповідача, в порядку та спосіб визначений КУпАП, із дотриманням встановленої процедури та з урахуваннях усіх обставин справи.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

У контексті оцінки доводів апеляційної скарги колегія суддів звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (пункт 58), згідно з якою принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, колегія суддів уважає, що ключові аргументи апеляційної скарги отримали достатню оцінку.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

З огляду на приписи ст. 139 КАС України у справі відсутні підстави для розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 139, 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 11.06.2025 у справі № 592/5781/25 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя Я.В. П`янова
Судді В.Б. Русанова С.П. Жигилій