Справа № 420/39953/24
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2025-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------
У Х В А Л А

21 липня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/39953/24

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача - Шляхтицького О.І.,

суддів - Федусика А.Г., Семенюка Г.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника Військової частини НОМЕР_1 про відвід судді Федусика Андрія Григоровича у справі № 420/39953/24 , -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні П`ятого апеляційного адміністративного суду перебуває справа за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 червня 2025 року у справі № 420/39953/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії.

П`ятий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 14.07.2025 відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 червня 2025 року у справі № 420/39953/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії.

17.07.2025 (18.07.2025 передано судді-доповідачу) до П`ятого апеляційного адміністративного суду надійшла заява від представника Військової частини НОМЕР_1 про відвід судді Федусика А.Г., який входить до складу колегії суддів по справі № 420/39953/24.

В обґрунтування заяви представник відповідача зазначив про те, що суддя Федусик Андрій Григорович мав спірні відносини з Військовою частиною НОМЕР_1 в справі № 420/33711/23, які виникли через рішення відмову в перетинанні державного кордону України, винесене посадовою особою в/ч НОМЕР_1 .

Наведене, на переконання представника відповідача, може вплинути на суб`єктивне ставлення судді до Військової частини НОМЕР_1 , що виходячи з п.4 ч.1. ст. 36 КАС України є підставою для його відводу.

Перевіривши заяву представника Військової частини НОМЕР_1 суд зазначає про таке.

Відповідно до частини третьої статті 39 КАС України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Згідно з частиною першою статті 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Отже, з огляду на нормативний зміст пункту 4 частини першої статті 36 КАС України відвід судді може бути заявлений й з інших підстав, відмінних від перелічених у пунктах 1, 2, 3, 5 частини першої цієї ж статті. У будь-якому разі оцінюватися має саме те, чи викликають певні обставини розумний сумнів у неупередженості або об`єктивності судді у стороннього спостерігача.

Метою запровадження інституту відводу судді (суддів) від розгляду справи є гарантування безсторонності суду, зокрема, з ціллю запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Суд наголошує на тому, що за правилами частини четвертої статті 36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Доводи заявника, що розгляд справи № 420/33711/23 може вплинути на суб`єктивне ставлення судді до Військової частини НОМЕР_1 є припущеннями та нічим об`єктивно не підтверджені.

Наявності інших підстав, передбачених статтею 36 та статтею 37 КАС України для відводу судді Федусика А.Г. не наведено.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) у рішенні по справі «Wettstein v. Switzerland» зазначив, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб`єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами (див. Рішення ЄСПЛ у справі «Wettstein v. Switzerland App. no. 33958/96, 21 December 2000, § 43; та у справі «Micallef v. Malta], § 93).

Заявником не доведено виконання суддею судової та консультативної функцій відносно однієї із сторін, та інших позасудових функцій в одній справі.

Не має у справі і даних, що суддя, перебуває у прямій чи опосередкованій службовій, фінансовій, політичній тощо залежності від сторони у справі (справа «Sigurdsson v. Iceland) .

Врахувавши наведене, суд вважає безпідставним посилання заявника на наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді.

Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Отже, існує презумпція неупередженості судді.

Суд вважає, що заява Військової частини НОМЕР_1 базується лише на суб`єктивних припущеннях.

Водночас, колегія суддів враховує , що представник Військової частини НОМЕР_1 вже заявляв відвід судді Федусику А.Г. у справі № 400/70/25 з тих самих підстав що і у цій справі.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у справі № 400/70/25 ухвалою від 09.07.2025 визнав необґрунтованою заяву представника військової частини НОМЕР_1 про відвід судді Федусика А.Г. у справі № 420/70/25. Передав справу № 420/70/25 на автоматизований розподіл, для вирішення заяви представника позивача іншим суддею, що не входить до складу колегії.

Також суддя інший суддя вирішуючи заяву представника позивача в порядку статті 31 КАС України ухвалою від 11.07.2025 у задоволенні заяви військової частини НОМЕР_1 про відвід судді Федусика А.Г.- відмовив.

Між тим, 09.07.2025 суддя Федусик А.Г. заявив заяву про самовідвід від розгляду справи № 420/70/25.

В обґрунтування заяви про самовідвід суддя зазначив, що обставини про які зазначає заявник мали місце, отже для того, щоб за суб`єктивним критерієм з боку стороннього спостерігача не виникали сумніви у неупередженості суду під час вирішення справи, з метою уникнення будь-якого сумніву у неупередженості з боку стороннього спостерігача, відповідно до пункту 4 частини 1 статті 36 КАС України, для уникнення сумнівів у неупередженості судді, є підстави для самовідводу від розгляду справи № 400/70/25. П`ятий апеляційний адміністративний суд з метою уникнення в учасників справи сумнівів стосовно неупередженості або об`єктивності судді ухвалою від 11.07.2025 заяву судді Федусика Андрія Григоровича про самовідвід від розгляду справи 420/70/25 - задовольнив.

Передав справу для визначення нового складу суду згідно ч. 1 ст. 31 КАС України.

Враховуючи наведені вище обставини, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на справу «П`єрсак проти Бельгії» (див.: Piersack v. Belgium judgment of 1 October 1982, Series A, No. 53, p. 30))у якій ЄСПЛ висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, її відсутність або, навпаки, наявність може бути перевірено різноманітними способами ЄСПЛ. У даному контексті, на думку ЄСПЛ, можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання даного судді у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Як зазначає Європейський суд з прав людини у рішенні від 24 травня 1989 року у «Справі Гаусшильдта», найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, заява № 11/1987/134/188, § 48).

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого легітимного сумніву з цього приводу (рішення від 24 травня 1989 року у «Справі Гаусшильдта» (Hauschildt Case), заява № 11/1987/134/188, § 46).

Підсумовуючи наведене вище, з урахуванням того, що Військова частина НОМЕР_1 у справі № 400/7025 вже заявляла відвід судді Федусику А.Г. з тих самих підстав що і у цій справі , водночас суддя Федусик А.Г. заявляв собі самовідвід у справі № 400/7025, а саме для того, щоби за суб`єктивним критерієм з боку стороннього спостерігача не виникали сумніви у неупередженості суду під час вирішення справи, колегія суддів з метою уникнення будь - якого сумніву у неупередженості з боку стороннього спостерігача, вважає за необхідне задовольнити заяву про відвід - частково.

Тобто заява Військової частини НОМЕР_1 про відвід підлягає частковому задоволенню не з мотивів які зазначені у заяві відповідача, а з урахуванням ідентичних підстав які мали місце у справі № 400/70/25 (див. ухвалу від 11.07.2025, якою задоволено самовідвід судді Федусика А.Г.).

Порядок вирішення заявленого відводу та самовідводу наведено у статті 40 КАС України, відповідно до якої питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Наслідки відводу (самовідводу) судді передбачено статтею 41 КАС України, згідно із частиною 2 якої у разі задоволення відводу (самовідводу) одному із суддів або всьому складу суду, якщо справа розглядається колегією суддів, адміністративна справа розглядається в тому самому адміністративному суді тим самим кількісним складом колегії суддів без участі відведеного судді або іншим складом суддів, який визначається в порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, з метою уникнення в учасників цієї справи сумнівів стосовно неупередженості або об`єктивності судді Федусика А.Г., колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення заяви Військової частини НОМЕР_1 та відведення судді Федусика А.Г. від участі від розгляду справи № 420/39953/24.

Керуючись статтями 36, 40, 243, 248, 256 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву представника Військової частини НОМЕР_1 про відвід судді Федусика Андрія Григоровича від розгляду справи № 420/39953/24 - задовольнити частково.

Відвести суддю Федусика Андрія Григоровича від розгляду справи № 420/39953/24.

Передати справу для визначення нового складу суду згідно ч. 1 ст. 31 КАС України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.І. Шляхтицький
Судді А.Г. Федусик Г.В. Семенюк