Справа № 990/196/23
Суддя: Шевцова Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

21 липня 2025 року

м. Київ

справа № 990/196/23

провадження № 11-273 за 25

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача Шевцової Н. В.,

суддів Банаська О. О., Булейко О. Л., Воробйової І. А., Губської О. А., Ємця А. А., Короля В. В., Кривенди О. В., Мартєва С. Ю., Пількова К. М., Стрелець Т. Г., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., Усенко Є. А.

перевірила матеріали заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.04.2025та ухвали Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 16.06.2025 у справі № 990/196/23 за позовом ОСОБА_1 до держави України в особі Державної казначейської служби України, Верховного Суду України про відшкодування шкоди, встановлення факту та визнання протиправними дії,

УСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду (далі - Касаційний адміністративний суд) як суду першої інстанції з позовом до держави України в особі Державної казначейської служби України, Верховного Суду України, у якому просив:

- встановити право на переведення позивача з пенсії по інвалідності на пенсію за втратою годувальника з дня смерті годувальника;

- встановити чи відповідає стаття 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" статям 22, 24 Конституції України в частині обмеження вікового цензу для повнолітніх непрацездатних дітей, що підлягають утриманню працездатними батьками;

- встановити право позивача на отримання пенсії у розмірі не нижче реального прожиткового мінімуму , що становить 6500,00 грн.;

- визнати факт порушення державою Конституції України шляхом незабезпечення належних соціальних гарантій;

- встановити факт відсутності в Україні шкіл "російською мовою; встановити, що у м. Києві відсутні інститути з викладанням предметів на російській мові; встановити факт заборони брати на роботу російськомовних; встановити факт порушення статті 10 Конституції України та гоніння до людей за національною ознакою; визнати в Україні нацизм та визнати позивача постраждалим від нацизму";

- визнати, що Держава порушила гарантії позивача на суд, на правову допомогу;

- встановити, що суд не призначив позивачеві безкоштовну первинну та вторинну правову допомогу;

- встановити факт відсутності у позивача обов`язку мати в наявності айфон або телефон;

- встановити факт, що банки України, суди України, МОЗ України не звільняються від сплати платних послуг;

- здійснити аналіз дії та бездіяльності судових органів в частині відмов у задоволенні позовів позивача;

- відшкодувати шкоду внаслідок тривалого не розгляду справи позивача;

- визнати приписи статей 36 та 160 КАСУ такими, що втратили чинність через неконституційність та такими, що порушують саму систему правосуддя;

- встановити факт, що ухвала від 22.08.2023 №990/157/23 не містить адреси суду і судді тощо.

05.09.2023 ухвалою Касаційного адміністративного суду позовну заяву ОСОБА_1 передано за підсудністю до Київського окружного адміністративного суду.

19.10.2023 ухвалою Київського окружного адміністративного суду позовну заяву ОСОБА_1 повернуто на підставі пункту 6 частини четвертої статті 169 КАС України у зв`язку з тим, що позивачем було порушено правила об`єднання позовних вимог.

Не погоджуючись із ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 19.10.2023, ОСОБА_1 звернувся із апеляційною скаргою до Касаційного адміністративного суду.

08.02.2024 ухвалою Касаційного адміністративного суду матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 19.10.2023 у справі №990/196/23 передано до Шостого апеляційного адміністративного суду.

01.04.2025 постановою Шостого апеляційного адміністративного судуапеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 19.10.2023 залишено без змін

09.04.2025 до Касаційного адміністративного суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах подана касаційна скарга, яка не відповідала вимогам частини другої статті 330 КАС України.

14.05.2025 ухвалою Касаційного адміністративного суду касаційну скаргу позивача залишено без руху та встановлено строк у десять днів з дня вручення копії ухвали для усунення недоліків касаційної скарги.

16.06.2025 ухвалою Касаційного адміністративного суду касаційну скаргу ОСОБА_1 повернуто особі, яка її подала.

27.06.2025 до Великої Палати Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.04.2025 та ухвали Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 16.06.2025 у справі № 990/196/23.

Крім цього, ОСОБА_1 просить визнати протиправною бездіяльність Президента України, Верховної Ради України, Пенсійного фонду України, яка полягає у невиплаті заявнику належної пенсії, незверненні до Конституційного Суду та створенні дискримінаційних умов доступу до послуг.

Перевіривши матеріали заяви, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про відмову в її прийнятті з огляду на таке.

Відповідно до частини другої статті 6 і частини другої статті 19 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України та зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Провадження в адміністративних судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 КАС України).

У КАС України чітко визначено випадки, коли перегляд судових рішень (залежно від категорії справи) здійснює саме Велика Палата Верховного Суду, а також підстави такого перегляду в окремих випадках.

Відповідно до частини третьої статті 292 КАС України Велика Палата Верховного Суду переглядає в апеляційному порядку судові рішення Верховного Суду, ухвалені ним як судом першої інстанції.

Згідно із частиною четвертою статті 22 КАС України Верховному Суду як суду першої інстанції підсудні справи щодо встановлення Центральною виборчою комісією результатів виборів або всеукраїнського референдуму, справи за позовом про дострокове припинення повноважень народного депутата України, а також справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, рішень, дій чи бездіяльності органів, які обирають (призначають), звільняють членів Вищої ради правосуддя, щодо питань обрання (призначення) на посади членів Вищої ради правосуддя, звільнення їх з таких посад, оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів призначення суддів Конституційного Суду України у процесі конкурсного відбору кандидатів на посаду судді Конституційного Суду України, а також Дорадчої групи експертів щодо оцінювання таких кандидатів на посаду судді Конституційного Суду України, бездіяльності Кабінету Міністрів України щодо невнесення до Верховної Ради України законопроєкту на виконання (реалізацію) рішення Українського народу про підтримку питання загальнодержавного значення на всеукраїнському референдумі за народною ініціативою.

Таким чином, Велика Палата Верховного Суду може переглядати в апеляційному порядку виключно судові рішення Верховного Суду, ухвалені ним лише як судом першої інстанції в зазначених вище справах.

Відповідно до частини першої статті 24 КАС України Верховний Суд переглядає судові рішення місцевих та апеляційних адміністративних судів у касаційному порядку як суд касаційної інстанції.

Касаційний перегляд судових рішень Велика Палата Верховного Суду може здійснювати лише за визначених статтями 346 та 347 КАС України передумов.

Підстави для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду передбачені статтею 346 КАС України. Зокрема, частинами третьою - шостою цієї статті встановлено, що суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів, палати або об`єднаної палати, передає справу на розгляд Великої Палати, якщо така колегія (палата, об`єднана палата) вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів (палати, об`єднаної палати) іншого касаційного суду; суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів, палати або об`єднаної палати, передає справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо така колегія (палата, об`єднана палата) вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Великої Палати; суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії або палати, має право передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо дійде висновку, що справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики; справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб`єктної юрисдикції, крім випадків, якщо: учасник справи, який оскаржує судове рішення, брав участь у розгляді справи в судах першої чи апеляційної інстанції і не заявляв про порушення правил предметної чи суб`єктної юрисдикції; учасник справи, який оскаржує судове рішення, не обґрунтував порушення судом правил предметної чи суб`єктної юрисдикції наявністю судових рішень Верховного Суду у складі колегії суддів (палати, об`єднаної палати) іншого касаційного суду у справі з подібною підставою та предметом позову у подібних правовідносинах; Велика Палата Верховного Суду вже викладала у своїй постанові висновок щодо питання предметної чи суб`єктної юрисдикції спору у подібних правовідносинах.

Порядок передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду визначений статтею 347 КАС України.

За змістом частин першої та четвертої цієї статті питання про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи. Про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду суд постановляє ухвалу із викладенням мотивів необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у рішенні, визначеному в частинах першій - четвертій статті 346 КАС України, або з обґрунтуванням підстав, визначених у частинах п`ятій або шостій статті 346 цього Кодексу.

Отже, підстави і порядок передачі справ на розгляд Великої Палати Верховного Суду та перегляду ухвалених у цих справах судових рішень, установлені статтями 346 та 347 КАС України, є вичерпними.

Виходячи з наведеного обов`язковою передумовою для розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи за касаційною скаргою її учасника є постановлення судом касаційної інстанції з власної ініціативи чи за клопотанням учасника справи ухвали про її передачу до Великої Палати Верховного Суду з обґрунтуванням підстав, визначених у статті 346 КАС України.

З матеріалів скарги та з Єдиного державного реєстру судових рішень убачається, що Касаційний адміністративний суд ухвалу про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду не постановляв.

У своїй заяві ОСОБА_1 висловлює незгоду з постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.04.2025 року, якою апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 19.10.2023 залишено без змін.

Крім цього, ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Касаційного адміністративного суду від 16.06.2025 у справі №990/196/23.

Ухвалою Касаційного адміністративного суду від 16.06.2025 у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про продовження строку для усунення недоліків касаційної скарги відмовлено.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 у справі № 990/196/23 за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна, Казначейство України, Верховний суд України про відшкодування шкоди, встановлення факту та визнання протиправними дії повернуто особі, яка її подала.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про продовження строку для усунення недоліків касаційної скарги, Касаційний адміністративний суд виходив з того, що скаржник не навів обґрунтованих причин, які б унеможливлювали усунення в установлені строки недоліків касаційної скарги, що полягали виключно у незазначені судових рішень, які оскаржуються.

Касаційний адміністративний суд виснував, що протягом встановленого судом строку недоліки касаційної скарги не були усунуті, а тому касаційна скарга підлягає поверненню заявникові.

Нормами КАС України не передбачено можливості оскарження до Великої Палати Верховного Суду судових рішень, ухвалених Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду як судом касаційної інстанції, у тому числі ухвали про повернення касаційної скарги, оскільки за приписами частини п`ятої статті 355 КАС України судові рішення суду касаційної інстанції є остаточними й оскарженню не підлягають.

Можливість повторного оскарження в касаційному порядку рішення суду апеляційної інстанції до Великої Палати Верховного Суду чинним процесуальним законодавством не передбачена.

Ураховуючи викладене, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про відмову у прийнятті до розгляду заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 квітня 2025 рокута ухвали Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 16 червня 2025 року у справі № 990/196/23.

Крім того, 30.06.2025 до Великої Палати надійшла заява ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову.

ОСОБА_1 просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом зобов`язання Центру з надання безоплатної вторинної правничої допомоги призначити йому представника (адвоката) для надання кваліфікованої правничої допомоги у всіх пов`язаних справах, що перебувають у провадженні судів, а саме: у Великій Палаті Верховного Суду (12 справ), у Верховному Суді (20 справ), у Київському окружному адміністративному суді (10 справ), у Конституційному суді.

Велика Палата вважає, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно з приписами частини першої - третьої статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову (частина перша).

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю (частина друга).

Ухвалу про забезпечення позову постановляє суд першої інстанції, а якщо розпочато апеляційне провадження, то таку ухвалу може постановити суд апеляційної інстанції (частина третя).

Положеннями частини першої статті 151 КАС України врегульовано, що позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Згідно з приписами частини першої статті 152 КАС України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна містити, зокрема, предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Водночас, зі змісту заяви скаржника не вбачається, який вид забезпечення позову, передбачений у частині першій статті 151 КАС України, він просить вжити, а заява не містить належного обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Відповідно до частини сьомої статті 154 КАС України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 152 цього Кодексу повертає її заявнику без розгляду, про що постановляє ухвалу.

Керуючись статтями 22, 24, 292, 346, 347, 355 КАС України, Велика Палата Верховного Суду

УХВАЛИЛА:

Повернути без розгляду заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову у справі № 990/196/23.

Відмовити у прийнятті до розгляду заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.04.2025та ухвали Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 16.06.2025 у справі № 990/196/23 за позовом ОСОБА_1 до держави України в особі Державної казначейської служби України, Верховного Суду України про відшкодування шкоди, встановлення факту та визнання протиправними дії.

Копію цієї ухвали разом з заявою та доданими до неї матеріалами повернути скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає

Суддя-доповідач Н. В. Шевцова

Судді: О. О. Банасько О. Л. Булейко І. А. Воробйова О. А. Губська А. А. Ємець В. В. Король О. В. КривендаС. Ю. Мартєв К. М. Пільков Т. Г. Стрелець О. С. Ткачук В. Ю. Уркевич Є. А. Усенко