Справа № 240/19757/24
Суддя: Токарева Марія Сергіївна
Дата ухвалення: 2025-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2025 року м. Житомир справа № 240/19757/24

категорія 106030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Токаревої М.С., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління національної поліції України в Житомирській області, в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність ГУНП в Житомирській області щодо нездійснення нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні щорічних відпусток при звільненні за 1994 рік - 30 діб; 1995 рік - 30 діб; 1996 рік - 30 діб; 1997 рік - 30 діб; 2000 рік - 30 діб; 2002 рік - 20 діб; за 2004 рік - 25 діб; 2005 рік -35 діб: 2006 рік - 35 діб; 2007 рік - 35 діб; за 2008 рік - 40 діб; 2009 рік - 40 діб; за 2010 рік - 40 діб;

- зобов`язати ГУНП в Житомирській область нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за невикористані дні щорічних відпусток при звільненні за 1994 рік - 30 діб; 1995 рік - 30 діб; 1996 рік - 30 діб; 1997 рік 30 діб; 2000рік - 30 діб; 2002 рік - 20 діб; за 2004 рік - 25 діб; 2005 рік -35 діб; 2006 рік - 35 діб; 2007 рік - 35 діб; за 2008 рік - 40 діб; 2009 рік - 40 діб; за 2010 рік - 40 діб виходячи із грошового забезпечення станом на день звільнення зі служби - 30.12.2010 з урахуванням індексації.

В обґрунтування вимог позивач зазначив, що з 14.08.1994 по 30.12.2010 проходив службу в органах внутрішніх справ України та не використав у повному обсязі щорічні відпустки, на які мав право, при цьому під час звільнення грошову компенсацію за всі невикористані дні таких відпусток не отримав.

Ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Від представника Головного управління Національної поліції в Житомирській області до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки позивач просить нарахувати і сплатити йому грошову компенсацію за невикористані дні чергових відпусток, у тому числі і після закінчення терміну зберігання документів, які підтверджують факт вибуття або не вибуття його у відпустки. Оскільки у відповідача відсутні відомості про кількість днів відпустки, які підлягають компенсації за 1994-1995, 2006-2010 роки (що дає підстави вважати, що позивачем відпустку використано).

До суду від представника відповідача надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, у зв`язку з пропущенням строків звернення до суду.

Ухвалою суду у задоволенні клопотання Головного управління Національної поліції України в Житомирській області про залишення позовної заяви без розгляду відмовлено.

Положенням ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, оцінивши наведені сторонами доводи, судом встановлено наступне.

За змістом позовної заяви, що не оспорюється ГУ НП в Житомирській області, позивач з 14.08.1994 по 30.12.2010 проходив службу в органах внутрішніх справ України.

Наказом Управління міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області від 29.12.2010 №490 о/с позивача звільнено зі служби в поліції за власним бажанням.

При звільненні зі служби позивачу не було виплачено компенсацію за невикористані відпустки за період з 1994-2010 роки.

22.08.2024 до ГУНП в Житомирській області Зеленським І.В. було направлено запит

про надання довідки про невикористані відпустки під час проходження служби за

період з 14.08.1994 по 30.12.2010 роки, а також проведення нарахування та виплату

компенсації за невідбуті щорічні відпустки за час проходження служби за вказаний

період виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення зі служби з

урахуванням індексації.

04.09.2024 ГУНП в Житомирській області було надано довідку про те, що за період

11.08.1994 - 30.12.2010 роки використано чергові відпустки за наступні роки:

за 1994 рік - інформація відсутня; ( мав право на 30 діб щорічної відпустки);

за 1995 рік - інформація відсутня; ( мав право на 30 діб щорічної відпустки);

за 1996 рік - не використовував; (мав право на 30 діб щорічної відпустки); ( фонд 71 опис 2 справа 26);

за 1997 рік - не використовував; ( мав право на 30 діб щорічної відпустки); ( фонд 71 опис 2 справа 27);

за 1998 рік - використано 30 діб; ( мав право на 30 діб щорічної відпустки); ( наказ Володарсько-Волинського РВ від 19.08.1998 № 106 о/с; ( фонд 71 опис 2 справа 27);

за 1999 рік - використано 30 діб; ( мав право на 30 діб щорічної відпустки); ( наказ Володарсько-Волинського РВ від 15.12.1999 № 121 о/с; ( фонд 71 опис 2 справа 28);

за 2000 рік - не використовував; (мав право на 30 діб щорічної відпустки); ( фонд 71 опис 2 справа 28);

за 2001 рік - використано 30 діб; ( мав право на 30 діб щорічної відпустки); наказ Володарсько-Волинського РВ від 14.11.2001 № 121 о/с; (фонд 71 опис 2 справа 29);

за 2002 рік - використано 10 діб короткострокова; ( мав право на 30 діб щорічної відпустки);(наказ Володарсько-Волинського РВ від 29.08.2002 № 76 о/с; (фонд 71 опис

2 справа 30);.

за 2003 рік - використано 35 діб; ( мав право на 35 діб щорічної відпустки);( наказ Володарсько-Волинського РВ від 22.04.2003 № 38 о/с; ( фонд 71 опис 2 справа 30);

за 2004 рік - використано 10 діб короткострокова; ( мав право на 35 діб щорічної відпустки); (наказ Володарсько-Волинського РВ від 23.08.2004 №167 о/с; ( фонд 71 опис 2 справа 31);

за 2005 рік - не використовував; ( мав право на 35 діб щорічної відпустки); ( фонд 71 опис 2 справа 33);

за 2006 рік - інформація відсутня; ( мав право на 35 діб щорічної відпустки);

за 2007 рік - інформація відсутня; ( мав право на 35 діб щорічної відпустки);

за 2008 рік - інформація відсутня; ( мав право на 40 діб щорічної відпустки); за 2009 рік - інформація відсутня; ( мав право на 40 діб щорічної відпустки);

за 2010 рік - інформація відсутня; ( мав право на 40 діб щорічної відпустки);

за 2011 рік - інформація відсутня; (мав право на 40 діб щорічної відпустки).

Бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати вказаних виплат позивач вважає протиправною, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Цією ж статтею передбачено, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до статті 45 Конституції України кожен, хто працює, має право на відпочинок. Це право забезпечується наданням днів щотижневого відпочинку, а також оплачуваної щорічної відпустки, встановленням скороченого робочого дня щодо окремих професій і виробництв, скороченої тривалості роботи у нічний час.

Максимальна тривалість робочого часу, мінімальна тривалість відпочинку та оплачуваної щорічної відпустки, вихідні та святкові дні, а також інші умови здійснення цього права визначаються законом.

За правилами статті 4 Закону України "Про відпустки" від 15.11.1996 №504/96-ВР (далі - Закон №504/96-ВР) установлюються такі види відпусток: 1) щорічні відпустки: основна відпустка (стаття 6 цього Закону); додаткова відпустка за роботу із шкідливими та важкими умовами праці (стаття 7 цього Закону); додаткова відпустка за особливий характер праці (стаття 8 цього Закону); інші додаткові відпустки, передбачені законодавством; 2) додаткові відпустки у зв`язку з навчанням (статті 13, 14 і 15 цього Закону); 3) творча відпустка (стаття 16 цього Закону); 3-1) відпустка для підготовки та участі в змаганнях (стаття 16-1 цього Закону); 4) соціальні відпустки: відпустка у зв`язку з вагітністю та пологами (стаття 17 цього Закону); відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (стаття 18 цього Закону); відпустка у зв`язку з усиновленням дитини (стаття 18-1 цього Закону); додаткова відпустка працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину-особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи (стаття 19 цього Закону); відпустка при народженні дитини (стаття 19-1 цього Закону); 5) відпустки без збереження заробітної плати (статті 25, 26 цього Закону). Законодавством, колективним договором, угодою та трудовим договором можуть установлюватись інші види відпусток.

У разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки (ч.1 ст. 24 Закону №504/96-ВР).

Аналогічні положення містяться в частині першій статті 83 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП).

Згідно ст.1 Закону України "Про міліцію" №565-XII від 20.12.1990 (далі - Закон №565-XII, чинного на момент проходження служби позивачем) міліція в Україні - державний озброєний орган виконавчої влади, який захищає життя, здоров`я, права і свободи громадян, власність, природне середовище, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань.

Частинами 1-2 ст.18 Закону №565-XII передбачено, що порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затверджуваним Кабінетом Міністрів України. Особи, прийняті на службу до міліції, в тому числі слухачі й курсанти вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України, які перебувають на військовому обліку військовозобов`язаних, на час служби знімаються з нього і перебувають у кадрах Міністерства внутрішніх справ України.

Форми і розміри грошового забезпечення працівників міліції встановлюються Кабінетом Міністрів України і повинні забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування якісного особового складу міліції, диференційовано враховувати характер і умови роботи, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності і компенсувати їх фізичні та інтелектуальні затрати (ч.1 ст.19 Закону №565-XII).

Працівники міліції перебувають під захистом держави, що здійснюється в порядку і випадках, передбачених законом (ст.21 Закону №565-XII).

Держава гарантує працівникам міліції соціальний захист (ч.1 ст.22 Закону №565-XII).

Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР №114 від 29.07.1991 (далі - Положення №114).

Відповідно до п.52 Положення №114 чергова відпустка надається особі рядового або начальницького складу, як правило, до кінця робочого року. Особам рядового і начальницького складу, які захворіли під час чергової відпустки, вона після одужання продовжується на число невикористаних днів. Продовження відпустки здійснюється начальником, який надав її, на підставі відповідного документа, засвідченого лікарем і начальником (головним лікарем) лікувального закладу.

За бажанням осіб рядового і начальницького складу, невикористана частина відпустки може бути приєднана до чергової відпустки на наступний рік (п.п.3 п.55 Положення №114).

Аналіз викладених норм, дає підстави для висновку, що відповідно до положень Закону №№565-XII та Положення №114 міліціонерам, які звільняються зі служби в органах внутрішніх справ, виплачується грошова компенсація за всі невикористані під час проходження служби дні, зокрема, щорічних основної та додаткової оплачуваних відпусток.

Отже, судом встановлено, що під час проходження служби як в органах внутрішніх справ України на позивача розповсюджувались всі права і гарантії, передбачені законодавством щодо нарахування та виплати грошового забезпечення міліціонера (поліцейського), а також усіх видів відпусток відповідно до законодавства про відпустки.

Отже, у випадку звільнення зі служби, позивачу має бути виплачена компенсація за всі невикористані ним дні як основної, так і додаткової відпустки.

Згідно довідки Управління кадрового забезпечення ГУНП в Житомирській області від 04.09.2024 №101/12/01-2024 за період 11.08.1994-30.12.2010 Зеленським Ігорем Вікторовичем використано чергові щорічні відпустки:

- за 1994 рік - інформація відсутня; ( мав право на 30 діб щорічної відпустки);

- за 1995 рік - інформація відсутня; ( мав право на 30 діб щорічної відпустки);

- за 1996 рік - не використовував; (мав право на 30 діб щорічної відпустки); ( фонд 71 опис 2 справа 26);

- за 1997 рік - не використовував; ( мав право на 30 діб щорічної відпустки); ( фонд 71 опис 2 справа 27);

- за 1998 рік - використано 30 діб; ( мав право на 30 діб щорічної відпустки); ( наказ Володарсько-Волинського РВ від 19.08.1998 № 106 о/с; ( фонд 71 опис 2 справа 27);

- за 1999 рік - використано 30 діб; ( мав право на 30 діб щорічної відпустки); ( наказ Володарсько-Волинського РВ від 15.12.1999 № 121 о/с; ( фонд 71 опис 2 справа 28);

- за 2000 рік - не використовував; (мав право на 30 діб щорічної відпустки); ( фонд 71 опис 2 справа 28);

- за 2001 рік - використано 30 діб; ( мав право на 30 діб щорічної відпустки); наказ Володарсько-Волинського РВ від 14.11.2001 № 121 о/с; (фонд 71 опис 2 справа 29);

- за 2002 рік - використано 10 діб короткострокова; ( мав право на 30 діб щорічної відпустки);(наказ Володарсько-Волинського РВ від 29.08.2002 № 76 о/с; (фонд 71 опис

2 справа 30);.

- за 2003 рік - використано 35 діб; ( мав право на 35 діб щорічної відпустки);( наказ Володарсько-Волинського РВ від 22.04.2003 № 38 о/с; ( фонд 71 опис 2 справа 30);

- за 2004 рік - використано 10 діб короткострокова; ( мав право на 35 діб щорічної відпустки); (наказ Володарсько-Волинського РВ від 23.08.2004 №167 о/с; ( фонд 71 опис 2 справа 31);

- за 2005 рік - не використовував; ( мав право на 35 діб щорічної відпустки); ( фонд 71 опис 2 справа 33);

- за 2006 рік - інформація відсутня; ( мав право на 35 діб щорічної відпустки);

- за 2007 рік - інформація відсутня; ( мав право на 35 діб щорічної відпустки);

- за 2008 рік - інформація відсутня; ( мав право на 40 діб щорічної відпустки); за 2009 рік - інформація відсутня; ( мав право на 40 діб щорічної відпустки);

- за 2010 рік - інформація відсутня; ( мав право на 40 діб щорічної відпустки);

- за 2011 рік - інформація відсутня; (мав право на 40 діб щорічної відпустки).

Тобто під час проходження служби позивач не використав у повному обсязі своє соціальне право на належний відпочинок - відпустки, втім відомості про нарахування йому під час звільнення компенсації за усі невикористані дні таких відпусток матеріали справи не містять.

Отже, матеріалами справи підтверджено, що позивач при звільненні зі служби в поліції мав право на отримання грошової компенсації за невикористані дні щорічної та додаткової відпусток за: 1996 - 30 діб, 1997 рік - 30діб, 2000 рік - 30 діб, 2002 рік - 20 діб,2004 рік - 25 діб, 2005 рік - 35 діб.

Щодо періоду 1994-1995 роки,2006-2010 роки суд зазначає наступне.

Із змісту довідки Управління кадрового забезпечення ГУНП в Житомирській області від 04.09.2024 №101/12/01-2024 встановлено, що за період 1994-1995, 2006-2010 роки інформація про використання відпустки ОСОБА_1 відсутня.

В свою чергу, відповідачем зазначено, що відповідно до переліку типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.04.2012 №578/5, термін зберігання документів (графіків, заяв, відомостей) про надання та використання щорічних, творчих, соціальних відпусток, відпусток без збереження заробітної плати, додаткових відпусток у зв`язку із навчанням - 1 рік, накази про надання щорічних оплачуваних відпусток - 5 років.

Переглядом наказів Володарськ-Волинського РВ УМВС України в Житомирській області за період 1994-2010, які були передані на зберігання до ВРТЗІ ГУНП в Житомирській області, а саме архівні справи №№24-37 опис 2 фонд 71, встановлено наявність наказів щодо надання щорічних відпусток у справах 26-33, а також відсутність наказів щодо надання щорічних відпусток у справах 24-25,34-37. У зв`язку із чим, підтвердити можливо лише використання відпусток за період проходження служби з 1996 по 2005 роки. Підтвердити чи спростувати факт використання щорічних відпусток за інші роки не представляється можливим.

При цьому, суд зазначає, що у відповідності до п.16 ст.1 частини 1 Переліку типових документів, що утворюються в діяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, інших підприємств, установ та організацій, із зазначенням строків зберігання документів, затвердженого наказом Головного архівного управління при Кабінеті Міністрів України 20.07.98 №41 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 вересня 1998 р. за №576/3016 (який був чинним до 01.01.2013 року) (далі за текстом - Порядок №41), накази, розпорядження міністерств, інших центральних та місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій про надання відпусток зберігаються 5 років.

Відповідно до п.2.9 Порядку №41 обчислення строків зберігання документів проводиться з 1 січня року, який йде за роком завершення їх діловодством. Наприклад, обчислення строку зберігання справ, завершених діловодством у 1998 році, починається з 1 січня 1999 року.

Згідно Переліку типових документів, що утворюються в діяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, інших підприємств, установ та організацій, із зазначенням строків зберігання документів, затвердженого наказом Мінюсту 12.04.2012 року №578/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 квітня 2012 року за №571/20884 (далі за текстом - Порядок №578/5), строк зберігання, зокрема наказів, про надання відпусток не змінився та становить і наразі 5 років. Обчислення таких строків, відповідно до п.2.10 Порядку №578/5 також здійснюється з 01 січня року, який іде за роком завершення їх діловодством.

Суд зауважує, що позивач, звільнившись в грудні 2010 року, мав знати про невиплату йому компенсації за невикористані у спірний період чергові відпустки та своєчасно звернутись до роботодавця із відповідним запитом про отримання підтверджуючої інформації.

При цьому, позивач просить нарахувати та сплатити йому грошову компенсацію за невикористані дні чергових відпусток, у тому числі після закінчення терміну зберігання документів, які підтверджують факт вибуття або не вибуття позивача у відпустки.

Суд вважає, що у разі відсутності (у зв`язку із закінченням терміну зберігання) у відповідача доказів, які можуть підтвердити правомірність позовних вимог, позивач має самостійно надати докази на обґрунтування позову. Наведене випливає зі змісту ч.1 ст.77 КАС України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Разом з тим, згідно довідки Управління кадрового забезпечення ГУНП в Житомирській області від 04.09.2024 №101/12/01-2024, відомості про кількість днів відпустки, які підлягають компенсації за 1994,1995, 2006, 2007, 2008, 2009, 2010 роки - відсутні, що дає підстави стверджувати, про те, що на момент звільнення позивачем відпустку використано.

Зважаючи на викладене, суд вважає безпідставними твердження позивача щодо наявності у нього права на отримання компенсації за невикористані дні відпустки, а відтак відсутня протиправна бездіяльність щодо не нарахування та не виплати компенсації за невикористані дні відпустки за період з 1994,1995, 2006, 2007, 2008, 2009, 2010 роки.

З приводу тверджень представника відповідача про те, ГУНП не являється правонаступником УМВС України в Житомирській області, суд вважає за необхідне зауважити, що згідно з висновками, зробленими Верховним Судом у постанові від 17.05.2023 у справі №240/11052/20, правонаступником прав та обов`язків ліквідованого УМВС України в Житомирській області, ураховуючи правовий статус, обсяг повноважень і принцип територіальності, є територіальний орган Національної поліції, а саме ГУНП в Житомирській області, а тому такі твердження не є слушними та не заслуговують на увагу.

Щодо позовної вимоги про виплату компенсації за невикористані дні відпусток враховуючи індексацію грошового забезпечення, суд вважає за необхідне вказати наступне.

Відповідно до ч. 6 ст. 95 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП), заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку.

Згідно зі ст.1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" №1282-XII від 03.07.1991 року (далі - Закон №1282-ХІІ) індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення трудових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

За змістом ст. 2 Закону №1282-ХІІ індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Відповідно до ст. 4 Закону №1282-ХІІ індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка (з 01.01.2016 - 103 відсотка).

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

Таким чином, законом визначено, що грошове забезпечення, як грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, підлягають індексації в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка (з 01.01.2016 - 103 відсотка).

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, що поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників визначає Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003, з наступними змінами та доповненнями (далі - Порядок №1078).

Відповідно до п. 2 Порядку №1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

В силу положень ч. 2 ст. 8 Закону №1282-ХІІ за наявності підстав, визначених цим Законом, право населення на реалізацію зазначених гарантій не залежить від прийняття рішень відповідними органами.

Конституційне поняття "Закон України", на відміну від поняття "законодавство України", не підлягає розширеному тлумаченню, це - нормативно-правовий акт, прийнятий Верховною Радою України в межах повноважень. Зміни до закону вносяться за відповідно встановленою процедурою Верховною Радою України шляхом прийняття закону про внесення змін. Нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України є підзаконними, а тому не можуть обмежувати права громадян, які встановлено законами.

З огляду на викладене, суд вважає, що грошове забезпечення позивача під час проходження служби підлягало індексації, що у свою чергу не позбавляють обов`язку її врахувати під час нарахування компенсації за невикористані дні відпустки.

При цьому, індексація має проводитися за наявності на це відповідних підстав, що визначені чинним законодавством.

З огляду на встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про протиправну бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу грошової компенсації за всі невикористані дні відпусток, при звільненні за період з 1996 - 30 діб, 1997 рік - 30діб, 2000 рік - 30 діб, 2002 рік - 20 діб,2004 рік - 25 діб, 2005 рік - 35 діб, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення зі служби в органах внутрішніх справ та з урахуванням індексації.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Зважаючи на відсутність документально підтверджених судових витрат, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись ст.ст.77, 139, 243, 246, 255, 293, 295, 297 КАС України, суд -

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Житомирській області (Старий бульвар, 5/37,м. Житомир,Житомирська обл., Житомирський р-н,10008. РНОКПП/) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Житомирській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошове забезпечення у вигляді компенсації за невикористану частину щорічної відпустки за 1996 - 30 діб, за 1997 рік - 30діб, за 2000 рік - 30 діб, за 2002 рік - 20 діб, за 2004 рік - 25 діб, з 2005 рік - 35 діб, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення зі служби в органах внутрішніх справ та з урахуванням індексації.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Житомирській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошового забезпечення у вигляді компенсації за невикористану частину щорічної та додаткової відпусток за 1996 - 30 діб, за 1997 рік - 30діб, за 2000 рік - 30 діб, за 2002 рік - 20 діб, за 2004 рік - 25 діб, з 2005 рік - 35 діб, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення зі служби в органах внутрішніх справ та з урахуванням індексації.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.С. Токарева

22.07.25