Справа № 440/7885/25
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2025-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2025 року м. ПолтаваСправа №440/7885/25

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Супруна Є.Б., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу №440/7885/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду у Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

06.06.2025 адвокат Остапенко Ірина Олександрівна, здійснюючи на підставі ордеру серії ВІ №1307633 від 06.06.2025 представництво інтересів ОСОБА_1 , звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду у Полтавській області (надалі - ГУПФ), в якому просить суд визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у непризначенні пенсії за віком позивачу із застосуванням показника середньої заробітної плати в середньому на одну застраховану особу по Україні, з якої сплачені страхові внески за 2022- 2024 роки, у розмірі 15057,09 грн, починаючи з 21.02.2025, зобов`язавши ГУПФ призначити та провести виплату пенсії за віком ОСОБА_1 із застосуванням показника середньої заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески за три календарні роки, що передують року зверненню за призначенням пенсії за 2022- 2024 роки з 21.02.2025 відповідно до ст. 40 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та з урахуванням раніше проведених виплат.

В якості підстави для звернення до суду заявниця вказує на протиправну, як на її думку, поведінку відповідача, який при обчисленні пенсії за віком з 21.02.2025 протиправно застосував показник середньої заробітної плати по Україні за 2014 - 2016 роки замість показника 2022 - 2024 років.

Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 16.06.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

У наданому до суду відзиві на позов представник ГУПФ просить у задоволенні позовних вимог відмовити. Повідомляє, що позивач перебуває на обліку в ГУПФ, де з 22.06.2010 отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення". На підставі заяви від 21.02.2025 позивача переведено на пенсію за віком згідно із Законом №1058. Розрахунок пенсії з 21.02.2025 здійснено із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, у розмірі 7994,47 грн. Законом України від 03.10.2017 №2148-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" внесено зміни до Закону №1058, згідно з якими з 01.10.2017 для раніше призначених пенсій застосовується середня заробітна плата (доход) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки (3764,40 грн). Тож правових підстав для застосування показника середньої заробітної плати за 2022 - 2024 роки при переведенні позивача у 2025 році на пенсію за віком немає, оскільки це суперечить статті 45 Закону №1058.

У відзиві представник відповідача просив ще й залучити до участі у розгляді справи як співвідповідача ГУПФ в Харківській області, оскільки саме зазначений територіальний орган прийняв рішення про перерахунок пенсії від 28.03.2025 №85.

Однак суд одразу ж вказує, що позивач рішення ГУПФ в Харківській області від 28.03.2025 №85 не оскаржує, ОСОБА_1 перебуває на обліку як пенсіонер саме у ГУПФ в Полтавській області, до якого і звертався за роз`ясненням з приводу обрахунку пенсії за віком. Відтак підстави для залучення ГУПФ в Харківській області відсутні.

Розгляд справи здійснюється судом в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку у ГУПФ, де з 22.06.2010 отримував пенсію за вислугу років на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення" (а.с. 42-47).

21.02.2025 позивач звернувся до ГУПФ із заявою, в якій висловив бажання перейти на пенсію за віком (а.с. 59-60), у зв`язку з чим його переведено на пенсію за віком з 21.02.2025. Розгляд заяви позивача від 21.02.2025 було розглянуто за принципом екстериторіальності ГУПФ в Харківській області (як повідомив відповідач).

У подальшому, 04.04.2025 позивач звернувся до ГУПФ із запитом щодо отримання інформації, у т.ч. про застосований при розрахунку розміру пенсії за віком показник середньої заробітної плати (а.с. 27).

У відповідь листом ГУПФ від 01.05.2025 №7696-6159/Т-02/8-1600/25 позивача поінформовано про те, що право на призначення пенсії було використано ним у 2010 році, тому для застосування при переведенні на пенсію за віком показника середньої заробітної плати в Україні за 2022 - 2024 роки, який враховується при призначенні пенсії у 2025 році, відсутні підстави.

Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність ГУПФ щодо непризначення пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачено страхові внески, за останні три роки (2022 - 2024) з 21.02.2025, через представника звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи позов по суті, суд виходить з наступного.

Принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначає Закон України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (надалі - Закон №1058-ІV).

Статтею 9 Закону №1058-ІV визначено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Статтею 10 цього ж Закону передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Частиною третьою статті 45 Закону №1058-ІV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Подібні правовідносини вже були предметом розгляду у Верховному Суді.

Зокрема, у постанові від 16.06.2020 (справа №127/7522/17) Верховний Суд зазначив, що за змістом частини третьої статті 45 Закону №1058-ІV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви, на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Таким чином, лише при переведенні з одного виду пенсії на інший можуть застосовуватись норми частини третьої статті 45 Закону №1058-ІV щодо застосування показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Також зазначені висновки Верховного Суду узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду України, який у постанові від 29.11.2016 у справі №133/476/15-а (№21-6331а15) обґрунтовано зазначив, що у випадку призначення особі пенсії за вислугу років відповідно до Закону №1788-ХІІ, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а в подальшому при виявленні такою особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV, має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення згідно з частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV.

Зазначена правова позиція Верховного Суду України була підтримана і Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 31.10.2018 у справі №876/5312/17.

У цій справі судом встановлено, що позивачу з 22.06.2010 було призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону №1788-ХІІ, а за призначенням пенсії за віком відповідно до Закону №1058-ІV він звернувся вперше 21.02.2025.

З огляду на викладене вище суд приходить висновку про наявність у позивача права на нарахування та виплату територіальним органом Пенсійного фонду України пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням такої пенсії, а саме: за 2022-2024 роки.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про те, що відповідач безпідставно відмовив позивачу у застосуванні при обчисленні пенсії згідно із Законом №1058-IV середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2022, 2023 та 2024 роки, тобто показника середньої заробітної плати, який має враховуватися за три останні календарні роки, що передують року призначення пенсії за Законом №1058-IV.

Як встановлено судом вище, позивач вже отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 21.02.2025 у ГУПФ.

Відтак позовна вимога щодо зобов`язання ГУПФ призначити з 21.02.2025 ОСОБА_1 пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати України за 2022 - 2024 роки задоволенню не підлягає.

Натомість суд, обираючи належний спосіб відновлення порушеного права позивача, вважає за необхідне визнати протиправними дії ГУПФ щодо відмови у застосуванні при обчисленні пенсії за віком ОСОБА_1 з 21.02.2025 показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2022 - 2024 роки, у зв`язку з чим зобов`язує ГУПФ здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2022 - 2024 роки, починаючи з 21.02.2025.

Відтак позов у цілому слід задовольнити частково.

У такому разі, за правилом ч. 3 ст. 139 КАС України, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача слід стягнути половину від сплаченого судового збору у розмірі 968,96 грн, тобто 484,48 грн.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 у справі №440/7885/25 - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови у застосуванні при обчисленні пенсії за віком ОСОБА_1 з 21.02.2025 показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2022 - 2024 роки.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до частини другої статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2022 - 2024 роки, починаючи з 21.02.2025.

В решті вимог - позов залишити без задоволення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області частину судових витрат, що пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 484 (чотириста вісімдесят чотири) грн 48 коп.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (; вул. Гоголя, 34, м. Полтава, 36000).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду впродовж тридцяти днів з моменту його підписання.

Суддя Є.Б. Супрун