Справа № 199/5675/24
Суддя: Марченко Н. Ю.
Дата ухвалення: 2025-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 199/5675/24
Провадження № 2-а/202/12/2025
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2025 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпра в складі головуючої судді Марченко Н.Ю. за участю секретаря судового засідання Шульги А.О., представника позивача Григоренка В.О., представника відповідача Губського В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Південно-Східного міжрегіонального управління державної служби з питань праці про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2024 року позивач в особі свого представника адвоката Григоренка В.О. звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська з адміністративним позовом до Південно-Східного міжрегіонального управління державної служби з питань праці про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 22 липня 2024 року зазначену адміністративну справу було направлено за підсудністю до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська.

Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 29 листопада 2024 року позову заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постановою інспекторів праці Південно-Східного міжрегіонального управління державної служби з питань праці Козачок Ю.В., Рашевська Н.О. від 10.07.2024 р. № ПС/ДН/22268/0242/П/ПТ його, ОСОБА_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн. за ст. 188-6 КУпАП, а саме за невиконання законних вимог посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, або його територіальних органів щодо усунення порушень законодавства про працю, зайнятість населення та загальнообов?язкове державне соціальне страхування або недопущення посадових осіб цих органів до здійснення заходів державного нагляду (контролю), підстави яких визначені законом.

Вважає, що зазначена постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є незаконною.

Позивач звертає увагу, що 13 травня 2024 року інспекторами праці Південно-Східного міжрегіонального управління державної служби з питань праці Козачок Ю.В., Рашевською Н.О. проведений позаплановий захід державного нагляду щодо додержання вимог законодавства у сфері праці ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ ВІН ПРОФІТ», за результатами якого складений акт від 13.05.2024 року № ПС/ДН/15979/0242.

На підставі цього акта 13 травня 2024 року зазначеними інспекторами праці складений припис ПС/ДН/15979/0242/П, яким зобов?язано керівника ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ ВІН ПРОФІІ» усунути порушення/забезпечити додержання норм законодавства про працю, а саме:

- ч. 1 ст. 21 КЗпП, згідно з якою трудовим договором є угода між працівником роботодавцем (роботодавцем - фізичною особою), за якою працівник зобов?язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець (роботодавець - фізична особа) зобов?язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Трудовим договором можуть встановлюватися умови щодо виконання робіт, які вимагають професійної та/або часткової професійної кваліфікації, а також умови щодо виконання робіт, які не потребують наявності у особи професійної або часткової професійної кваліфікації;

- ??ч. 4 ст. 24 КЗпП, згідно з якою працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи роботодавця, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов?язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України;

- ч. 1 ст. 10 Закону України від 15.03.2022 р. N? 2136-1X «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», згідно якої заробітна плата виплачується працівнику на умовах, визначених трудовим договором.

Також зазначеними інспекторами праці було складено протокол про адміністративне правопорушення щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 41 КУпАП.

Ha виконання зазначеного припису № ПС/ДН/15979/0242/П підприємством був здійснений відповідний комплекс заходів, а саме з усіма фізичними особами, з якими раніше підприємством було укладено договори цивільно-правового характеру, і які виявили бажання працевлаштуватися на постійній основі, припинені цивільно-правові відносини, та укладені трудові договори.

Так, було укладено трудові договори з наступними особами: ?? ОСОБА_2 комірник, ? ОСОБА_3 - оператором автоматичних та напівавтоматичних ліній верстатів та установок, ? ОСОБА_4 - укладальник-пакувальник; ?? ОСОБА_5 - укладальник-пакувальник, ? ОСОБА_6 - водій навантажувача, ? ОСОБА_7 - оператором автоматичних та напівавтоматичних ліній верстатів та установок, ?? ОСОБА_8 - оператор автоматичних та напівавтоматичних ліній верстатів та установок, ?? ОСОБА_9 - укладальник-пакувальник, ? ОСОБА_10 - укладальник-пакувальник.

Відповідно до вимог чинного законодавства до податкових органів були направлені повідомлення про прийняття працівника на роботу.

Інші особи, з якими раніше підприємством було укладено договори цивільно-правового характеру, і які не виявили бажання працевлаштуватися на постійну основу, а також ті, які виконали умови по договорам цивільно-правового характеру і для них відсутні пропозиції від підприємства щодо виконання в майбутньому певного обсягу послуг, були розраховані в межах умов цивільно-правових договорів зі сплатою всіх податків до бюджету.

10 липня 2024 року інспекторами праці Південно-Східного міжрегіонального управління державної служби з питань праці Козачок Ю.В., Рашевській Н.О. проведений позаплановий захід державного нагляду щодо додержання вимог законодавства у сфері праці ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ ВІН ПРОФІТ», за результатами якого складений акт від 10.07.2024 року № ПС/ДН/22268/0242.

Як зазначено в акті, ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ ВІН ПРОФІТ» не виконаний припис, а саме не працевлаштовані шість осіб із переліку осіб, зазначених вище.

Однак позивач зауважує, що правові засади і гарантії здійснення громадянами України права розпоряджатися своїми здібностями до продуктивної і творчої праці визначає Кодекс законів про працю України. Жодною нормою цього кодексу не передбачено примусове працевлаштування осіб без їх згоди.

Саме тому працевлаштовані були тільки ті особи, які виявили бажання працевлаштуватись на підприємстві.

Південно-Східним міжрегіональним управлінням державної служби питань праці не надано жодного доказу на підтвердження своєї позиції щодо порушення ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ ВІН ПРОФІТ» вимог чинного трудового законодавства.

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська у справі № 199/4477/24 провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно нього, ОСОБА_1 , за ч. 3 ст. 41 КУпАП було закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв?язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Отже, позивач вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-6 КУпАП.

За цих підстав позивач просить скасувати постанову інспекторів праці Південно-східного міжрегіонального управління державної служби з питань праці Козачок Ю.В., Рашевської Н.О. від 10.07.2024 р. № ПС/ДН/22268/0242/П/ПТ, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 850,0 грн. за ст. 188-6 КУпАП, та провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

На адміністративний позов ОСОБА_1 представником Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці Губським В.О. був поданий відзив, в якому він позов не визнав, посилаючись на те, що за змістом ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угодою між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачене законодавством, колективним договором або угодою сторін.

Представник відповідача звертає увагу, що трудовий договір - це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов`язаний виконувати роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється.

Позивач від дати першої перевірки і на час винесення постанови не звільнив жодного працівника, а навпаки деяких оформив по безстроковому трудовому договору, з деякими підписав нові договори.

Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва.

Взаємовідносини фізичної особи і роботодавця можуть виникати як на підставі трудового, так і на підставі цивільно-правового договору. При цьому сторони цивільно-правової угоди укладають договір в письмовій формі згідно з вимогами ст. 208 Цивільного кодексу України.

Загальне визначення цивільно-правового договору наведено у ст. 626 Цивільного кодексу України. Так, вказаною нормою встановлено, що договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Надані позивачем договори фактично є договорами підряду.

Положеннями ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

За змістом ч. 2 ст. 837 Цивільного кодексу України договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до ч. 1 ст. 839 Цивільного кодексу України підрядник зобов`язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором.

Такі угоди застосовуються для виконання конкретної роботи, що спрямована на одержання результатів праці, і у разі досягнення зазначеної мети вважаються виконаними і дія їх припиняється.

Основною ознакою, що відрізняє цивільні відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату.

При цьому виконавець, який працює за цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, хоча і може бути з ними ознайомлений, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик, працівник не зараховується до штату установи (організації), не вноситься запис до трудової книжки та не видається розпорядчий документ про прийом його на роботу на певну посаду.

Якби в даному випадку працівники, які працювали за цивільно-правовим договором, виконували б роботу на власний ризик, не підпорядковуючись правилам внутрішнього трудового розпорядку, робота позивача була б паралізована.

Також представником відповідача зазначено, що Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровська було винесена постанова, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення № 199/4477/24 закрито.

Разом із тим, на думку представника відповідача, зазначена постанова суду не має преюдиційного значення при розгляді цієї адміністративної справи.

Південно-Східне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці не приймало участь у справі № 199/4477/24, було позбавлено можливості використовувати усі свої процесуальні права, у тому числі надавати клопотання, приймати участь у справі, оскаржити постанову суду.

Звертає увагу, що згідно з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 20 квітня 2021 року у справі № 817/1269/17, преюдиція під час встановлення та перевірки обставин справи не має абсолютного характеру, оскільки відповідно до статті 2 КАС України однією з засад адміністративного судочинства є офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

Отже, просить у позовних вимогах ОСОБА_1 відмовити.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Григоренко В.О. позов підтримав.

В свою чергу, представник відповідача Південно-Східного міжрегіонального управління державної служби з питань праці Губський В.О. позов не визнав з підстав, наведених у відзиві на позов.

Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Судом установлено, що постановою головних державних інспекторів відділу з питань праці центрального регіону управління інспекційної діяльності у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці Рашевської Н.О. та Козачок Ю.В. від 10 липня 2024 року № ПС/ДН/22268/0242/П/ПТ ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 188-6 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн.

Відповідно до зазначеної постанови ОСОБА_1 , керівник Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім ВІН ПРОФІТ», будучи відповідальним за додержання законодавства про працю, допустив невиконання законних вимог інспектора праці у строк до 10.06.2024, що визначені у приписі від 13 травня 2024 року № ПС/ДН/15979/0242/П, а саме пунктом 1 припису про усунення виявлених порушень законодавства про працю від 13.05.2024 його було зобов`язано усунути порушення вимог ч. 1 ст. 21 КЗпП щодо використання праці працівників без укладення трудових договорів.

Так, під час проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) у формі перевірки ТОВ «ТД ВІН ПРОФІТ», 10.05.2024 було зафіксовано засобом відеотехніки за адресою місцезнаходження: м. Дніпро вул. Артільна, 10 працівників, які здійснювали експлуатацію та обслуговування пакувальних, намотувальних та обрізних механізмів устаткування, здійснювали пакування готової продукції на лінії флоу-пака ТОВ «ТД ВІН ПРОФІТ», тобто виконували роботи підвищеної небезпеки, які можуть здійснюватися виключно працівниками такого роботодавця, зокрема: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ? ?? ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 . Документів, підтверджуючих офіційне працевлаштування, не надано.

Отже, під час проведення перевірки виконання припису від 13.05.2024 № ПС/ДН/15979/0242/П щодо усунення порушень використання праці працівників без укладення трудових договорів, виявлених під час перевірки, що зафіксовано актом від 13.05.2024 № ПС/ДН/15979/0242, встановлено, що керівником ТОВ «ТД ВІН ПРОФІТ» не було укладено трудових відносин з шістьма працівниками, а саме ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 з періоду їхнього фактичного допуску до виконання робіт у ТОВ «ТД ВІН ПРОФІТ», чим порушено вимоги ч. 1 ст. 21 КЗпП.

Пунктом 2 припису про усунення виявлених порушень законодавства про працю від 13.05.2024 № ПС/ДН/15979/0242/П керівника ТОВ «ТД ВІН ПРОФІТ» ОСОБА_1 було зобов`язано усунути порушення вимог ч. 4 ст. 24 КЗпП в частині допущення до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням роботодавця, та не повідомлення Державної податкової служби про прийняття працівника на роботу.

Під час перевірки встановлено, що керівником ТОВ «ТД ВІН ПРОФІТ», який наділений правом прийняття на роботу та звільнення найманих працівників та на якого покладено обов`язки дотримання законодавства про працю, у строк до 10.06.2024 не укладено трудові договори з шістьма працівниками за період роботи: ОСОБА_2 з 10.05.2024 до 28.05.2024; ОСОБА_3 з 23.03.2023 до 27.05.2024; ОСОБА_14 з 10.05.2024 до 05.06.2024; ОСОБА_11 з 10.05.2024 до фактичного часу виконання робіт; ОСОБА_12 протягом декількох місяців по фактичний час виконання робіт; ОСОБА_13 з 10.05.2024 по фактичний час виконання робіт.

Отже, фактично допустив шість осіб до виконання робіт без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу та повідомленням центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, чим порушено вимог частини 4 статті 24 КЗпП України.

Відповідно до зазначеного п. 2 Припису про усунення виявлених порушень законодавства про працю від 13.05.2024 № ПС/ДН/15979/0242/П не виконано, що є правопорушенням, передбаченим статтею 188-6 КУпАП.

Не погодившись із вказаною постановою, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

При вирішенні адміністративного спору суд виходить із того, що згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Згідно зі статтею 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Статтею 188-6 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за невиконання законних вимог посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, або його територіальних органів щодо усунення порушень законодавства про працю, зайнятість населення та загальнообов`язкове державне соціальне страхування або недопущення посадових осіб цих органів до здійснення заходів державного нагляду (контролю), підстави яких визначені законом, що тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В своїй постанові про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за статтею 188-6 КУпАП відповідач посилається на невиконання позивачем як керівником ТОВ «ТД ВІН ПРОФІТ» законних вимог інспектора праці у строк до 10.06.2024, що містять у приписі від 13 травня 2024 року № ПС/ДН/15979/0242/П, а саме порушень ч. 1 ст. 21 КЗпП України та ч. 4 ст. 24 КЗпП, зокрема, що позивачем не були оформлені трудові відносини із шістьма працівниками, а саме ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , з періоду їхнього фактичного допуску до виконання робіт у ТОВ «ТД ВІН ПРОФІТ», а також допущено працівників до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням роботодавця, та не повідомлено державну податкову службу про прийняття працівника на роботу.

Водночас суд звертає увагу, що згідно з ч. 1 ст. 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і роботодавцем (роботодавцем - фізичною особою), за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець (роботодавець - фізична особа) зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до частини 4 статті 24 КЗпП, згідно з якою працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням роботодавця, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

В даному випадку приписом від 13.05.2024 року позивачу був установлений строк для усунення виявлених під час перевірки порушень (фактично для оформлення працівників) до 10.06.2024 року.

Як установлено під час судового розгляду, троє з осіб, зазначених у приписі, а саме ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 були працевлаштовані позивачем у встановлений строк, про що надані копії відповідних трудових договорів, а ще троє, як пояснив представник позивача, не виявили бажання укласти трудові договори і цивільно-правові договори щодо надання послуг з ними були припинені ( ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ).

Суд також ураховує, що відповідно до частини 6 статті 77 КУпАП постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрали законної сили, є обов`язковою для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Суд бере до уваги, що постановою Амур-Нижньодніпровського суду міста Дніпропетровська від 20.06.2024 року у справі № 199/4477/24, яка набрала законної сили 02.07.2024 року, стосовно ОСОБА_1 було закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 41 КУпАП (порушення законодавства про працю) на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

При цьому суд виходив із того, що цивільно-правові договори, які були укладенні між ТОВ «ТД ВІН ПРОФІТ» та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ??? ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , не мають ознак трудових функцій, так як трудовий договір - це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов`язаний виконувати не якусь індивідуально-визначену роботу, а роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється. Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт.

Так, перевіряючи цивільно-правові договори, суд установив, що їх предметом є виконання обумовленої договором роботи, результати якої передаються замовнику за актом приймання передачі, тобто саме кінцевий результат, а не процес праці, оплата за роботи проводилася поетапно, на підставі актів приймання-передачі робіт. Цими ж актами приймання-передачі виконаної роботи підтверджується, що роботи виконані у певний період та не мали системного характеру, тобто праця за цими договорами є юридично самостійною та не здійснювалась у межах господарської діяльності ТОВ «Торговий ДІМ ВІН ПРОФІТ» з систематичним виконанням трудових функцій.

Отже, суд дійшов висновку, що наявність укладених цивільно-правових договорів між ТОВ «Торговий ДІМ ВІН ПРОФІТ» та вищевказаними особами не може свідчити про те, що такими особами здійснювалися на користь підприємства роботи, які мали трудові функції.

Зважаючи на те, що в даному випадку йдеться про одну й ту саму подію і судом встановлено ту обставину, що працівники позивача не виконували трудові функції, в зв`язку з чим укладення з ними трудового договору не було обов`язковим, суд вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення від 20.06.2024 у справі № 199/4477/24 має преюдиційне значення при вирішенні цієї адміністративної справи.

Також судом ураховується, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2024 року у справі № 160/25480/24, яке залишена без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2025 року, задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ ВІН ПРОФІТ» до Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці та визнано протиправною та скасовано постанову Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 21.08.2024 року № ПС/ДН/22268/0242/ТД-ФС, а саме не працевлаштування ОСОБА_2 з 10.05.2024 року по 28.05.2024 року, ОСОБА_3 з 23.03.2023 року по 26.05.2024 року, ОСОБА_5 з 10.05.2024 року по 04.06.2024 року, ОСОБА_11 з 10.05.2024 року по фактичний час виконання робіт, ОСОБА_12 протягом декількох місяців по фактичний час виконання робіт; ОСОБА_13 з 10.05.2024 року по фактичний час виконання робіт.

Приймаючи вказане рішення, суд виходив із того, що позивачем не були порушенні ч. 1 ст. 21, ч. 4 ст. 24 КЗпП України та відповідно відсутні підстави вважати, що ним не були виконані вимоги припису від 13.05.2024, який по суті є необґрунтованим.

Таким чином позивач виконав вимоги припису в повному обсязі та у встановлений строк, так як усі шість працівників, щодо яких відповідач висунув зауваження, перестали перебувати у статусі неоформлених працівників, чим порушувалися вимоги законодавства згідно висновків відповідача. Так, троє з них припинили працювати, а з трьома іншими укладені трудові договори, при цьому такі припинення праці та укладення трудових договорів здійснені у строк, встановлений приписом.

Суд вважає, що відповідач, приймаючи рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 188-6 КУпАП, не дотримався положень закону щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Доводи представника відповідача, викладені у відзиві на позов, фактично зводяться до незгоди з рішеннями судів, якими встановлена неправомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ту ж саму подію.

Згідно з пунктом 3 частини 3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення .

Отже, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що постанову у справі про адміністративне правопорушення № ПС/ДН/22268/0242/П/ПТ від 10 липня 2024 року, яка винесена інспекторами праці Південно-східного міжрегіонального управління державної служби з питань праці Козачок Ю.В. і Рашевською Н.О. та якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 188-6 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 850 грн., необхідно скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП.

При вирішенні питання про розподіл судових втрат, суд виходить із положень ч. 1 ст. 132 КАС України, згідно з якою судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 1 статті 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з цим адміністративним позовом позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Отже, оскільки адміністративний позов задоволено, то з відповідача на користь позивача слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань понесені витрати по сплаті судового збору у вказаному розмірі.

Керуючись ст. 243-246, 250, 271, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (1988 року народження, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Південно-Східного міжрегіонального управління державної служби з питань праці (, місцезнаходження: 49064, м. Дніпро, вул. Коксохімічна, буд. 1) про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення № ПС/ДН/22268/0242/П/ПТ від 10 липня 2024 року, яка винесена інспекторами праці Південно-Східного міжрегіонального управління державної служби з питань праці Козачок Ю.В. і Рашевською Н.О., про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 188-6 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 850 грн.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за статтею 188-6 КУпАП закрити на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП.

Стягнути з Південно-Східного міжрегіонального управління державної служби з питань праці за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складання.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 18 липня 2025 року.

Суддя Наталія Марченко