Справа № 460/11906/25
Суддя: О.В. Поліщук
Дата ухвалення: 2025-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
Суддя Рівненського окружного адміністративного суду Поліщук О.В., перевіривши виконання вимог статті 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Автосмарт" до Рівненської митниці про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій,
До Рівненського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Автосмарт" (далі - позивач) до Рівненської митниці (далі - відповідач) про:
визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів № UA204080/2025/000004/1 від 27.05.2025, № UA204000/2024/000125/2 від 24.12.2024, № UA204000/2024/000120/2 від 18.12.2024, № UA204000/2024/000116/2 від 09.12.2024, № UA204080/2025/000001/1 від 28.02.2025, № UA204000/2025/000005/2 від 18.02.2025, № UA204080/2025/000005/1 від 27.05.2025;
визнання протиправними та скасування картки відмови у прийнятті декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA204080/2025/000193 від 27.05.2025, № UA204080/2024/000440 від 24.12.2024, № UA204080/2024/000431 від 18.12.2024, № UA204080/2024/000413 від 09.12.2024, № UA204080/2025/000100 від 28.02.2025, № UA204080/2025/000073 від 18.02.2025, № UA204080/2025/000194 від 27.05.2025.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.
Перевіривши матеріали позовної заяви на предмет дотримання вимог встановлених процесуальним законом, суд дійшов висновку, що зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху з таких підстав.
Згідно з вимогами частини четвертої статті 161 КАС України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
Статтею 94 КАС України визначено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом.
Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством (частина четверта статті 94 КАС України).
У відповідності до статті 10 Конституції України, державною мовою в Україні є українська мова. Вказана норма кореспондується зі статтею 12 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", відповідно до якої судочинство і діловодство в судах України проводяться державною мовою. Суди забезпечують рівність прав громадян у судовому процесі за мовною ознакою. Суди використовують державну мову в процесі судочинства та гарантують право громадян на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють.
Відповідно до частини першої та другої статті 15 КАС України, судочинство і діловодство в адміністративних судах провадиться державною мовою, суди забезпечують рівність прав учасників судового процесу за мовною ознакою.
За приписами частини третьої статті 15 КАС України суди використовують державну мову в процесі судочинства та гарантують право учасників судового процесу на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють.
Учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача, в порядку, встановленому цим Кодексом (частина четверта статті 15 КАС України).
Конституційний Суд України у своєму Рішенні № 8-рп/2008 від 22.04.2008 зазначив, що державною мовою здійснюються ведення судового процесу, складання судових документів та інші процесуальні дії і відносини, що встановлюються між судом та іншими суб`єктами на всіх стадіях розгляду і вирішення адміністративних та цивільних справ.
Абзацом четвертим пункту 8 Розділу І Інструкції з діловодства в місцевих та адміністративних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації від 20.08.2019 № 814, передбачено, що у діловодстві суду можуть використовуватися вхідні документи, викладені іноземною мовою, забезпечені офіційним перекладом відповідно до вимог чинного законодавства.
Відповідно до статті 79 Закону України "Про нотаріат", нотаріус засвідчує вірність перекладу документа з однієї мови на іншу, якщо він знає відповідні мови. Якщо нотаріус не знає відповідних мов, переклад документа може бути зроблено перекладачем, справжність підпису якого засвідчує нотаріус.
Враховуючи наведене, суд зазначає, що при зверненні до суду із позовною заявою позивачем разом із документами, які виготовлені на іноземній мові, повинні бути подані належним чином (нотаріально) засвідчені переклади на державну мову.
Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду з даним позовом на підтвердження обставин та доводів викладених у ньому подано письмові докази, частина яких викладені іноземною мовою та не перекладені українською мовою. Суд звертає увагу позивача на необхідність офіційного перекладу доданих до позовної заяви документів (доказів), що викладені іноземною мовою.
Також, суд враховує, що загальні норми процедури судового оскарження в рамках розгляду публічно-правових спорів регулюються КАС України.
Частиною першою статті 122 КАС України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Згідно з абзацом першим частини другої статті 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Отже, зазначена норма встановлює загальний строк звернення до адміністративного суду у публічно-правових спорах. Водночас, вона передбачає можливість встановлення строків звернення до адміністративного суду іншими законами.
З матеріалів справи слідує, що позовні вимоги у даному спорі стосуються правомірності рішення митного органу про коригування митної вартості товару.
Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності органів доходів і зборів, їх посадових осіб та інших працівників і відповідальність визначена главою 4 МК України.
Частиною першою статті 24 МК України передбачено, що кожна особа має право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів доходів і зборів, їх посадових осіб та інших працівників, якщо вважає, що цими рішеннями, діями або бездіяльністю порушено її права, свободи чи інтереси.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 24 МК України, предметом оскарження є рішення - окремі акти, якими органи доходів і зборів або їх посадові особи приймають рішення з питань, передбачених законодавством України з питань державної митної справи, а також задовольняють скарги, заяви, клопотання конкретних фізичних чи юридичних осіб або відмовляють у їх задоволенні.
Як слідує зі змісту частини третьої статті 24 МК України, правила глави 4 застосовуються у всіх випадках оскарження рішень, дій або бездіяльності органів доходів і зборів, їх посадових осіб та інших працівників, крім оскарження постанов по справах про порушення митних правил та випадків, коли законом встановлено інший порядок оскарження зазначених рішень, дій чи бездіяльності.
Згідно частини першої статті 29 МК України, рішення, дії або бездіяльність органів доходів і зборів або їх посадових осіб можуть бути оскаржені безпосередньо до суду в порядку, визначеному законом.
Так, за приписами частини пятої статті 24 МК України оскарження податкових повідомлень-рішень органів доходів і зборів здійснюється у порядку, встановленому Податковим кодексом України.
За приписами статей 56 та 102 Податкового кодексу України з урахуванням строків давності платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання у будь-який момент після отримання такого рішення. Платник податків може звертатися до суду з вимогою щодо протиправності рішення контролюючого органу протягом 1095 днів з моменту отримання такого рішення.
Своєю чергою Верховний Суд неодноразово акцентував увагу на тому, що даними статтями врегульовано питання застосування спеціальних строків давності у разі визначення податкових зобов`язань. Тобто, строк у 1095 днів може застосовуватись у випадку, коли суб`єктом звернення є платник податку та стосується таке звернення оскарження рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання.
За визначенням, що міститься у підпункті 14.1.39 пункті 14.1 статті 14 ПК України, грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.
Поряд із цим, рішення про коригування митної вартості товарів не є тотожним податковому повідомленню-рішенню, оскільки рішення про коригування митної вартості товарів лише встановлює результати здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 54 та 55 МК України, а податкове повідомлення-рішення приймається на інших підставах, створює інші правові наслідки та містить податкове зобов`язання для платника податків.
Відтак, ані норми податкового, ані норми митного законодавства не встановлюють спеціальних строків звернення до суду з приводу оскарження рішення про коригування митної вартості товарів, а тому в даному випадку застосуванню підлягають положення частини другої статті 122 КАС України, якими передбачено шестимісячний строк звернення до суду з позовом.
Згідно з матеріалами адміністративного позову, позивач оскаржує рішення про коригування митної вартості товарів № UA204080/2025/000004/1 від 27.05.2025, № UA204000/2024/000125/2 від 24.12.2024, № UA204000/2024/000120/2 від 18.12.2024, № UA204000/2024/000116/2 від 09.12.2024, № UA204080/2025/000001/1 від 28.02.2025, № UA204000/2025/000005/2 від 18.02.2025, № UA204080/2025/000005/1 від 27.05.2025, а також картки відмови у прийнятті декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA204080/2025/000193 від 27.05.2025, № UA204080/2024/000440 від 24.12.2024, № UA204080/2024/000431 від 18.12.2024, № UA204080/2024/000413 від 09.12.2024, № UA204080/2025/000100 від 28.02.2025, № UA204080/2025/000073 від 18.02.2025, № UA204080/2025/000194 від 27.05.2025.
До суду з цим позовом позивач звернувся шляхом його подання через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС 14.07.2025.
Відтак, в частині оскарження рішень про коригування митної вартості товарів № UA204000/2024/000125/2 від 24.12.2024, № UA204000/2024/000120/2 від 18.12.2024, № UA204000/2024/000116/2 від 09.12.2024 та карток відмови у прийнятті декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA204080/2024/000440 від 24.12.2024, № UA204080/2024/000431 від 18.12.2024, № UA204080/2024/000413 від 09.12.2024 позивачем пропущений шестимісячний строк звернення до суду, встановлений частиною другою статті 122 КАС України.
При цьому, заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду в названій вище частині позовних вимог та докази поважності причин його пропуску представником позивача до позову не додано.
За правилами частини першої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Відповідно до частини другої статті 169 КАС України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Оскільки позовна заява не відповідає зазначеним вище вимогам, встановленим статтями 160, 161 КАС України, її належить залишити без руху, встановивши позивачу строк для усунення недоліків - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Позивачу слід усунути недоліки позовної заяви шляхом надання суду:
належним чином (нотаріально) засвідчених перекладів на державну мову усіх документів, доданих до позовної заяви, що складені іноземною мовою;
заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду з цим позовом в частині позовних вимог щодо оскарження рішень про коригування митної вартості товарів № UA204000/2024/000125/2 від 24.12.2024, № UA204000/2024/000120/2 від 18.12.2024, № UA204000/2024/000116/2 від 09.12.2024 та карток відмови у прийнятті декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA204080/2024/000440 від 24.12.2024, № UA204080/2024/000431 від 18.12.2024, № UA204080/2024/000413 від 09.12.2024, із зазначенням підстав для його поновлення за весь період пропуску, а також доказів поважності причин його пропуску.
Керуючись статтею 169 КАС України, суддя
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Автосмарт" до Рівненської митниці про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій залишити без руху.
Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви тривалістю не більше 10 днів з дня вручення даної ухвали.
Роз`яснити позивачу, що відповідно до пункту першого частини четвертої статті 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та окремо не оскаржується.

Суддя Ольга ПОЛІЩУК