Справа № 200/118/25
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2025-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2025 року справа №200/118/25

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 лютого 2025 року (повне судове рішення складено 24 лютого 2025 року) у справі № 200/118/25 (суддя в І інстанції Зінченко О.В.) за позовом Приватного акціонерного товариства Мега-ресурс до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкової вимоги та рішення,

УСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство Мега-ресурс (далі ПрАТ Мега-ресурс, Товариство) звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Донецькій області (далі - Управління), в якому просило:

- визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Головного управління ДПС у Донецькій області від 23 грудня 2024 року №0-0599;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Донецькій області №429/05-99-13-02-20/30791770 від 23.12.2024 про опис майна у податкову заставу.

В обґрунтування позовних вимог зазначило, що відповідачем прийнято податкову вимогу від 23 грудня 2024 року №0-0599 та рішення №429/05-99-13-02-20/30791770 від 23.12.2024 про опис майна у податкову заставу у зв`язку з несплатою позивачем штрафних санкцій, визначених податковим повідомленням-рішенням від 31.07.2024 №3147/05-99-04-09/30791770.

Разом з цим, при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/ або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Позивач вживає дії по оскарженню податкового повідомлення-рішення від 31.07.2024 №3147/05-99-04-09/30791770 в судовому порядку, отже, на думку позивача, відсутні підстави вважати узгодженим грошове зобов`язання по сплаті штрафних санкцій в сумі 227746,04 грн за несвоєчасну оплату податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. Таким чином, наявні підстави для визнання протиправними та скасування податкової вимоги від 23 грудня 2024 року №0-0599 та рішення №429/05-99-13-02-20/30791770 від 23.12.2024 про опис майна у податкову заставу

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 24 лютого 2025 року позов задоволено.

Визнано протиправною та скасовано податкову вимогу Головного управління ДПС у Донецькій області від 23 грудня 2024 року №0-0599.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДПС у Донецькій області №429/05-99-13-02-20/30791770 від 23 грудня 2024 року про опис майна у податкову заставу.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що в даній справі підставою для складання податковим органом податкової вимоги від 23.12.2024 № 0-0599 та рішення про опис майна у податкову заставу від 23.12.2024 № 429/05-99-13-02-20/30791770 була наявність податкового боргу з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (код класифікації доходів бюджету 18010400, Краматорська МТГ) у сумі 227 746,04 грн, яка виникла у зв`язку із несплатою узгодженого податкового зобов`язання, нарахованого на підставі поновленого податкового повідомлення-рішення (форма «Ш») від 31.07.2024 № 3147/05-99-04-09/30791770 по Рішенню податкового органу про розгляд скарги від 26.09.2024 № 29052/6/99-00-06-03-02-06.

Відповідач звернув увагу суду, що на дату формування податковим органом податкової вимоги та рішення про опис майна у податкову заставу (23.12.2024), як і наразі, податкове повідомлення-рішення (форма «Ш») від 31.07.2024 № 3147/05-99-04-09/30791770 не було визнано протиправним та не скасовано у встановленому законом порядку, а відтак заборгованість у сумі 227 746,04 грн була узгодженою та перебувала у статусі податкового боргу.

Таким чином, податкова вимога від 23.12.2024 № 0-0599 та рішення про опис майна у податкову заставу від 23.12.2024 № 429/05-99-13-02-20/30791770, на думку відповідача, є правомірними та скасуванню не підлягають.

У відзиві до апеляційної скарги позивач просить залишити апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з таких підстав.

Приватне акціонерне товариство Мега-ресурс перебуває на обліку ГУ ДПС у Донецькій області.

Згідно з даними інформаційно-комунікаційної системи ДПС (далі ІКС ДПС) станом на 23.12.2024 за ПрАТ «МЕГА-РЕСУРС» обліковувався податковий борг у сумі 227 746,04 грн, у тому числі:

- податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (код класифікації доходів бюджету 18010400, Краматорська МТГ) (далі податок на нерухоме майно), у сумі 227 746,04 грн, дата виникнення 01.11.2024, який виник на підставі поновленого податкового повідомлення-рішення (форма «Ш») від 31.07.2024 № 3147/05-99-04-09/30791770 по Рішенню податкового органу про розгляд скарги від 26.09.2024 № 29052/6/99-00-06-03-02-06.

На підставі статті 59 ПК України та розділу III «Порядку направлення податковими органами податкових вимог платникам податків», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 30.06.2017 № 610 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24 липня 2017 року за № 902/30770 (із змінами та доповненнями) (далі Порядок № 610), ГУ ДПС у Донецькій області було сформовано податкову вимогу з детальним розрахунком від 23.12.2024 № 0-0599 на загальну суму 227 746,04 гривень.

ГУ ДПС у Донецькій області було прийнято рішення про опис майна у податкову заставу платника ПрАТ «МЕГА-РЕСУРС» від 23.12.2024 № 429/05-99-13-02-20/30791770.

Відповідно до даних ІКС ДПС до виникнення податкового боргу призвело поновлення податкового повідомлення-рішення (форма «Ш») від 31.07.2024 № 3147/05-99-04-09/30791770 по Рішенню податкового органу про розгляд скарги від 26.09.2024 № 29052/6/99-00-06-03-02-06 в ІКП ПрАТ «МЕГА-РЕСУРС» з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (код класифікації доходів бюджету 18010400, Краматорська МТГ).

Також 29.01.2025 здійснено нарахування в ІКП ПрАТ «МЕГА-РЕСУРС» з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (код класифікації доходів бюджету 18010400, Краматорська МТГ) у сумі 408 332,50 грн, згідно Додатку 2 Розрахунку у частині об`єктів нежитлової нерухомості до Податкової декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки № від 20.02.2024 (термін сплати 29.01.2025).

У зв`язку зі сплатою позивачем 29.01.2025 коштів (платіжне доручення N 24 від 29.01.2025) у сумі 408 332,50 грн, відбулось погашення заборгованості у сумі 227 746,04 грн, яка обліковувалась за позивачем станом на 31.12.2024 з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (код класифікації доходів бюджету 18010400, Краматорська МТГ), а за період з 04.11.2024 по 29.01.2025 нарахована пеня на суму грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатом податкової перевірки на податкове повідомлення-рішення (форма «Ш») від 31.07.2024 № 3147/05-99-04-09/30791770 у сумі 8 677,42 грн.

За ПрАТ «МЕГА-РЕСУРС» з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (код класифікації доходів бюджету 18010400, Краматорська МТГ) продовжує обліковуватись заборгованість у сумі 236 423,46 грн. Вищезазначене має своє відображення в ІКП ПрАТ «МЕГА-РЕСУРС».

З аналізу інформації, що міститься в КП «Діловодство Донецького окружного адміністративного суду» судом встановлено, що ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 12 лютого 2025 року відкрито провадження по справі № 320/58885/24 за позовною заявою Приватного акціонерного товариства МЕГА-РЕСУРС до Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 31.07.2024 №3147/05-99-04-09/30791770, а також зазначено, що до Київського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Приватного акціонерного товариства МЕГА-РЕСУРС до Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області, в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Донецькій області від 31.07.2024 №3147/05-99-04-09/30791770.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2024 року адміністративну справу №320/58885/24 за позовом Приватного акціонерного товариства МЕГА-РЕСУРС до Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 31.07.2024 №3147/05-99-04-09/30791770 передано на розгляд до Донецького окружного адміністративного суду.

При ухваленні рішення апеляційний суд виходив з наступних мотивів та керувався такими положеннями законодавства.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України (далі - ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до статті 14 Податкового кодексу України у цьому Кодексі поняття вживаються в такому значенні:

- податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (пп.14.1.175 п.14.1);

- податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу (пп.14.1.153 п.14.1);

- податкова застава - спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов`язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. Податкова застава виникає на підставах, встановлених цим Кодексом (пп.14.1.155 п.14.1).

Згідно з пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України визначено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), а заходи, спрямовані на погашення (стягнення) податкового боргу, не застосовуються, якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує ста вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує сто вісімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків. Строк давності, визначений пунктом цього Кодексу для стягнення податкового боргу, у такому випадку розпочинається не раніше дня виникнення податкового боргу у сумі, що перевищує сто вісімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пункту 59.3 статті 59 Податкового кодексу України податкова вимога разом з детальним розрахунком суми податкового боргу надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення податкового боргу та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Порядку направлення податковими органами податкових вимог платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.06.2017 №610 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24.07.2017 за №902/30770, податкова вимога платнику податків, у якого виник податковий борг, формується податковим органом, на який згідно з Кодексом покладається виконання такої функції.

Пунктом 2 розділу ІІ вказаного Порядку визначено, що податкова вимога формується у разі, якщо платник податків не сплатив у встановлені Кодексом строки суму: узгодженого грошового зобов`язання; непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному Кодексом.

Згідно з пунктом 3 розділу ІІ вказаного Порядку протягом періоду оскарження платником податків відповідно до статті 56 Кодексу суми грошових зобов`язань, визначених податковим органом відповідно до Кодексу та інших законодавчих актів, податкова вимога з податку, що оскаржується, не формується та не надсилається, а сума такого грошового зобов`язання вважається неузгодженою.

Відповідно до підпункту 89.1.2 пункту 89.1 статті 89 Податкового кодексу України право податкової застави виникає у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

Згідно з пунктом 89.2 статті 89 Податкового кодексу України з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

У разі якщо балансова вартість майна, на яке поширюється податкова застава, є меншою ніж сума податкового боргу платника податків, право податкової застави поширюється на таке майно.

У разі якщо балансова вартість такого майна не визначена, його опис здійснюється за результатами оцінки, яка проводиться відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

У разі збільшення суми податкового боргу складається акт опису до суми, відповідної сумі податкового боргу платника податків, у порядку, передбаченому цією статтею.

Право податкової застави не поширюється на майно, визначене підпунктом 87.3.7 пункту 87.3 статті 87 цього Кодексу, на іпотечні активи, що належать емітенту та є забезпеченням відповідного випуску іпотечних сертифікатів з фіксованою дохідністю, на грошові доходи від цих іпотечних активів до повного виконання емітентом зобов`язань за цим випуском іпотечних сертифікатів з фіксованою дохідністю, а також на склад іпотечного покриття та грошові доходи від нього до повного виконання емітентом зобов`язань за відповідним випуском звичайних іпотечних облігацій.

Право податкової застави не застосовується, якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує ста вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з пунктом 89.3 статті 89 Податкового кодексу України майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису.

До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу.

Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг.

Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відмова платника податків від підписання акта опису майна, на яке поширюється право податкової застави, не звільняє такого платника податків від поширення права податкової застави на описане майно. У такому випадку опис здійснюється у присутності не менш як двох понятих.

Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Порядку застосування податкової застави податковими органами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 16.06.2017 №586 та зареєстрованого в Міністерства юстиції України 14.07.2017 за №859/30727, опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення про опис майна у податкову заставу (додаток 1), яке приймається керівником податкового органу (його заступником або уповноваженою особою). Рішення про опис майна у податкову заставу надається платнику податків, що має податковий борг.

Верховний Суд у постановах від 21.06.2022 у справі №240/6321/20 та від 17.11.2021 у справі № 160/15095/20 дійшов висновку про те, що передумовою винесення податкової вимоги та рішення про опис майна у податкову є наявність податкового боргу, тобто суми узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлені законом строки.

Крім того, у постанові від 29.01.2019 у справі № 826/17624/16 Верховний Суд вказав, що відсутність узгодженого грошового зобов`язання унеможливлює надання такому зобов`язанню статусу податкового боргу, відповідно є неможливим складання податковим органом вимоги про сплату боргу та, як наслідок, прийняття рішення про опис майна у податкову заставу у зв`язку із наявністю непогашеного податкового боргу.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відтак, ключовим при вирішенні даного спору питанням є з`ясування факту наявності або відсутності податкового боргу, тобто податкового зобов`язання позивача, яке є узгодженим, проте не сплаченим у встановлені законом строки.

Згідно з пунктом 54.3 статті 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо

- платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію, а при здійсненні заходів податкового контролю встановлено факти здійснення платником податків діяльності, що призвела до виникнення об`єктів оподаткування, наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу та наявності діючих ліцензій на право здійснення діяльності з підакцизною продукцією, яка підлягає ліцензуванню згідно із законодавством;

- дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, або завищення суми податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках;

- згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган;

- дані перевірок щодо утримання податків у джерела виплати, в тому числі податкового агента, свідчать про порушення правил нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів податків і зборів, передбачених цим Кодексом, у тому числі податку на доходи фізичних осіб таким податковим агентом;

- результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження або завищення податкових зобов`язань, визначених платником податків у митних деклараціях.

Згідно з пунктом 58.1 статті 58 Податкового кодексу України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт, зокрема, заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій (митній) декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки.

Відповідно до пункту 56.1 статті 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Пунктом 56.18 статті 56 Податкового кодексу України визначено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню.

Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Згідно з пунктом 56.19 статті 56 Податкового кодексу України у разі коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

Суд зазначає, що зі змісту пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України вбачається, що грошове зобов`язання набуває статусу неузгодженого саме з моменту звернення платника податків до суду з позовом про оскарження податкового повідомлення-рішення.

Судом встановлено, що на момент прийняття спірних податкової вимоги та рішення про опис майна у податкову заставу грошове зобов`язання, нараховане на підставі податкового повідомлення-рішення від 31.07.2024 №3147/05-99-04-09/30791770, не набуло статус узгодженого, оскільки станом на дату їх прийняття - 23.12.2024 позивач розпочав процедуру оскарження зазначеного податкового повідомлення-рішення у судовому порядку, що підтверджується ухвалою Київського окружного адміністративного суду по справі 320/58885/24 від 19.12.2024.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на вищевказане, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що спірні податкова вимога від 23 грудня 2024 року №0-0599 та рішення №429/05-99-13-02-20/30791770 від 23.12.2024 про опис майна у податкову заставу у зв`язку з несплатою позивачем штрафних санкцій, визначених податковим повідомленням-рішенням від 31.07.2024 №3147/05-99-04-09/30791770, прийняті податковим органом без урахування всіх обставин, що мають значення для їх прийняття, а саме те, що визначена сума податкових зобов`язань не була узгоджена на час їх прийняття, а тому вони підлягають скасуванню.

Отже, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню шляхом визнання протиправними та скасування податкової вимоги Головного управління ДПС у Донецькій області від 23 грудня 2024 року №0-0599 та рішення №429/05-99-13-02-20/30791770 від 23.12.2024 про опис майна у податкову заставу.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтувалося на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, місцевий суд дійшов правильного висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статями 291, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 лютого 2025 року у справі № 200/118/25 залишити без змін.

Повне судове рішення 21 липня 2025 року.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів І. В. Сіваченко

А. А. Блохін

Т. Г. Гаврищук