Справа № 520/7483/25
Суддя: Кухар М.Д.
Дата ухвалення: 2025-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

21 липня 2025 року № 520/7483/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кухар М.Д. розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Григорія Сковороди, буд. 46,м. Харків,Харківська обл., Харківський р-н,61057, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив суд:

-визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 26 вересня 2024 року № 7;

-судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження у справі.

Дослідивши надані матеріали справи, суд встановив наступне.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 здійснює підприємницьку діяльність з 27.05.2019.

Протягом 30 серпня - 06 вересня 2024 року Головним управлінням ДПС в Одеській області проведено фактичну перевірку торгової точки, де здійснює свою підприємницьку діяльність позивач.

За наслідками перевірки ГУ ДПС в Одеській області складено акт фактичної перевірки від 06.09.2024 № 38769/15/20/РРО/ НОМЕР_2 , в якому ГУ ДПС в Одеській області встановило порушення, зокрема п. 1, 2, 12 ст. З Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (далі - Закон про РРО), зазначивши в акті таке: " При реалізації товару на суму 39 999 грн. розрахункова операція не проведена через програмний реєстратор розрахункових операцій розрахунковий документ не видано.

Порушення встановленого законодавством порядку обліку товарних запасів за місцем реалізації а саме: суб`єктом господарювання не надано на початок та на кінець проведення перевірки оригіналів документів, які підтверджують облік та походження товарних запасів, що на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарський об`єкт) на загальну суму товару 179 197 грн., згідно додатку до акту перевірки №2".

26 вересня 2024 року Головним управлінням ДПС у Харківській області (далі - відповідач, ГУ ДПС у Харківській області), на підставі Акта перевірки від 06.09.2024 (реєстраційний № 38769/15/20/РРО/ НОМЕР_3 , дата реєстрації 09.09.2024), винесено податкове повідомлення-рішення № 7 (далі - ППР) про стягнення з позивача 239 195, 50 грн штрафних санкцій за порушення п. 1, 2, 12 ст. З Закону про РРО.

27 вересня 2024 року було отримано податкове повідомлення-рішення. Фактично позивач ознайомився з ППР 28 вересня 2024 року.

Позивач вважає, що винесене ППР є неправомірним, безпідставним та таким, що підлягає скасуванню, а тому звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку вищенаведеному, суд вказує наступне.

Щодо законності наказу на проведення фактичної перевірки

Позивач у позові зазначає, що наказ на проведення фактичної перевірки ФО-П ОСОБА_1 , виданий з порушенням норм податкового законодавства, а саме: контролюючий орган лише обмежився посиланнями на норми ПК України, якими визначено підстави для проведення фактичної перевірки платника податків. При цьому не зазначивши ідентифікуючі ознаки скарги, яка надійшла до контролюючого органу.

Судом встановлене, що фактичну перевірку об`єкта торгівлі «Техно їжак», що знаходиться у ТРЦ «Острів», та у якому здійснює діяльність ФО-П ОСОБА_1 , було проведено посадовими особами Головного управління ДПС у Одеській області.

При дослідженні наданих матеріалів, судом встановлено що наказ ГУ ДПС у Одеській області відповідає вимогам ст. 81 ПК України, а саме: у ньому зазначено дату його видачі - 30 серпня 2024 року, найменування контролюючого органу - ГУ ДПС у Одеській області, підставу - пп. 80.2.3 п. 80.2 ст. 80 ПК України (отримання скарги споживача).

У пункті 1 наказу зазначено найменування - магазин «Техно їжак», адреси об`єктів, перевірки яких проводяться, - вул. Грецька, буд.32, м. Одеса, Одеська область, пр-т. Небесної сотні, буд. 2, ТРЦ «Сіty Сепtеr», м. Одеса, Одеська область, вул. Новощіпний Ряд, буд. 2, ТРЦ «Острів», м. Одеса, Одеська область, мету перевірки - здійснення контролю щодо дотриманням норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), вид перевірки - фактична, дату початку перевірки - ЗО серпня 2024 року, тривалість її проведення - 10 діб. Період діяльності з 30.08.2021 по дату закінчення фактичної перевірки.

Отже, на думку суду, наказ ГУ ДПС у Одеській області «Про проведення фактичної перевірки магазинів «Техно їжак» від 30.08.2024 № 8617-п є правомірний та прийнятий керівником контролюючого органу з дотриманням вимог ст. 81 ПК України.

Наведене твердження узгоджується з висновком Верховного Суду постанова від 20.05.2022 у справі № 826/8284/17.

Щодо підстав проведення перевірки суд звертає увагу на висновки, зроблені Верховним Судом у постанові від 06 лютого 2025 року по справа № 120/11036/23 (адміністративне провадження № К/990/5696/24), згідно яких підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України визначено, що фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Як свідчать матеріали справи та було встановлено судами попередніх інстанцій відповідачем наказом призначено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 на підставі підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України.

Відповідно до підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

За змістом наведених норм, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, за умови наявності у контролюючого органу інформації, яка свідчить про можливі порушення платником податків податкової дисципліни у сферах здійснення розрахункових операцій, наявності чи відсутності відповідних дозвільних документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Як було встановлено судами попередніх інстанцій та підтверджується матеріалами справи, у справі яка розглядається, фактичну перевірку проведено на підставі наказу Головного управління ДПС у Вінницькій області № 771к.

У матеріалах справи міститься доповідна записка Управління податкового аудиту Головного управління ДПС у Вінницькій області від 20 березня 2024 року № 1248/02-32-07-05 на ім`я заступника начальника Головного управління ДПС у Вінницькій області, згідно якої встановлено, що в ході проведення аналізу господарської діяльності суб`єктів господарювання, які здійснюють діяльність з реалізації алкогольних напоїв, тютюнових виробів через РРО/ПРРО вбачаються порушення пунктів 1,2, 11 статті 3 Закону № 265/95-ВР, у тому числі, ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР І, магазин, АДРЕСА_1. Запропоновано надати дозвіл на проведення фактичних перевірок, в тому числі ФОП ОСОБА1 з питань дотримання вимог порядку проведення розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг на підставі підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України.

Отже, колегія суддів вважає, що вказаний лист (доповідна записка) в розумінні підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України є інформацією, яка дає підстави для призначення та проведення фактичних перевірок.

Такі висновки узгоджуються з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у справі № 420/9909/23 (постанова від 26 березня 2024 року)».

Така саме позиція викладена і у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2024 року у справі № 280/6832/23, від 19 лютого 2025 року № 280/2619/24, від 21 лютого 2025 року № 280/2615/24.

Матеріалами справи підтверджено, що підставою для прийняття керівником ГУ ДПС у Одеській області наказу від 30.08.2024 № 8617-п про призначення фактичної перевірки слугувала доповідна записка начальника управління податкового аудиту ГУ ДПС у Одеській області від 29.08.2024 № 4941/15-32-07-06-11 на ім`я в. о. начальника ГУ ДПС у Одеській області, в якій зазначено, зокрема, що до контролюючого органу надійшла скарга покупця (споживача), про порушення установленого порядку проведення розрахункових операцій, а саме: реалізація товарів без видачі фіскальних чеків в торгових мережах магазинів «Техно їжак», якою запропоновано надати дозвіл на проведення фактичних перевірок платників податків, зокрема, об`єктів торгівлі - магазини, що знаходяться за адресою: вул. Грецька, буд.32, м. Одеса, Одеська область, пр-т. Небесної сотні, буд. 2, ТРЦ «Сіїу Сепіег», м. Одеса, Одеська область, вул. Новощіпний Ряд, буд. 2, ТРЦ «Острів», м. Одеса, Одеська область.

Резолюція в. о. начальника ГУ ДПС у Одеській області, накладена на вказану доповідну записку, свідчить про надання дозволу на проведення фактичних перевірок.

Верховний Суд у постанові від 28.05.2024 у справі № 280/1431/23 дійшов висновку, зазначивши, що у судовій практиці прийнято розрізняти юридичну підставу, як елемент підстави для проведення перевірки, та фактичну підставу, яка розкриває сукупність обставин, що характеризують (зумовлюють) юридичну підставу. Відображенням юридичної підстави є наведення у наказі податкового органу відповідної норми ПК України, яка надає право для проведення перевірки. Відображенням фактичної підстави вважається наведення конкретних обставин (фактів), існування яких вказує на наявність юридичної підстави.

Обсяг інформації у наказі, прийнятому відповідно до пункту 80.2 статті 80 ПК України, можна вважати мінімально достатнім в розумінні абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України щодо зазначення у наказі підстави для проведення перевірки, оскільки надає платнику податків загальне розуміння про підставу її призначення та відповідний предмет перевірки. Таке інформування про фактичну обставину має бути наведено саме серед підстав для проведення перевірки, тобто перед резолютивною частиною наказу. У разі, якщо наказ відповідає вимогам щодо відображення у ньому мінімально достатнього обсягу інформації щодо підстави для проведення перевірки, такий наказ не може вважатися оформленим з істотним порушенням вимог чинного законодавства. Як наслідок, такий наказ не можна вважати протиправним, оскільки його недоліки в розумінні статті 81 ПК України не є настільки значущими, що ставлять під загрозу можливість реалізації платником податків своїх прав.

Крім того, у постанові Верховного Суду від 19.11.2024 по справі № 160/2202/24 йдеться посилання на правовий висновок, сформований Верховним Судом у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у справі № 420/9909/23: «якщо правовою підставою для проведення перевірки є відповідний підпункт пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, який містить лише одну фактичну підставу для цього підпункту без розкриття його змісту та деталізації обставин, не є істотним недоліком наказу, який давав би підстави вважати його протиправним».

Аналогічна позиція Верховного Суду висловлена і у постановах від 10.04.2020 у справі № 815/1978/18, від 12.08.2021 у справі № 140/14625/20, від 06.07.2022 у справі № 420/1242/21 та від 03.11.2022 у справі № 320/8042/21.

Отже, враховуючи позицію Верховного Суду наказ ГУ ДПС у Одеській області «Про проведення фактичної перевірки магазинів «Техно їжак» від 30.08.2024 № 8617-п є цілком законним та таким, що відповідає вимогам діючого законодавства.

Також позивач у позові вказує на те, що наказ ГУ ДПС у Одеській області не містить найменування та реквізити суб`єкта, який перевіряється.

З цього приводу суд звертає увагу на вимоги, встановлені ст. 81 ПК України до інформації, яка повинна бути зазначена у наказі про проведення фактичної перевірки: у наказі зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися.

Так, у п. 1 наказу ГУ ДПС у Одеській області від 30.08.2024 № 8617-п вказано назву та адреси об`єктів, перевірки яких будуть проводитися - в об`єктах торгівлі - магазинах «Техно їжак», що знаходяться за адресами: вул. Грецька, буд.32, м. Одеса, Одеська область, пр-т. Небесної сотні, буд. 2, ТРЦ «Сіty Сепtеr», м. Одеса, Одеська область, вул. Новощіпний Ряд, буд. 2, ТРЦ «Острів», м. Одеса, Одеська область.

Отже, враховуючи позицію Верховного Суду, наказ ГУ ДПС у Одеській області від 30.08.2024 № 8617-п про призначення фактичної перевірки є цілком законним та таким, що відповідає вимогам діючого законодавства.

Щодо періоду проведення фактичної перевірки

Позивач вказує, що «перевірка даних за минулий період часу носить характер документальної перевірки, а тому такі дії не можуть вчинятися в рамках фактичної перевірки та слугувати підставою для застосування штрафних санкцій», при ньому посилається на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 27.07.2022.

Суд акцентує увагу на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 09.09.2024 по справі № 280/6823/23.

Відповідно до пункту 102.1 статті 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня - у разі проведення перевірки операції відповідно до статей 39 і 39-2 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Щодо можливості проведення фактичної перевірки в межах 1095 днів та правомірності наказу про призначення такої перевірки було зроблено висновок і Верховним Судом у справі № 826/8284/17 (постанова від 20 травня 2022 року).

При цьому, Податковим кодексом не встановлено будь-яких обмежень та/або заборон щодо періоду діяльності платника, який перевіряється в ході фактичних перевірок, крім статті 102 ПК України (не пізніше 1095 днів), а так само, як і використання під час проведення фактичної перевірки відповідних документів, визначених ПК України, податкової інформації, даних СОД РРО, інших матеріалів, отриманих в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи.

Отже, на думку суду, твердження позивача про те, що проведена фактична перевірка з використанням відповідних документів, що складають предмет перевірки визначеного п. п. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 ПК України за період діяльності з липня 2022 року носить характер документальної перевірки, є безпідставним. Встановлений контролюючим органом, на підставі відповідних документальних даних про факт порушення Закону № 265/95-ВР та здійснення нарахування штрафної санкції перебувало в межах предмету проведеної фактичної перевірки встановленого п. п. 80.2,2 п. 80.2 ст. 80 ПК України.

Така сама позиція Верховного Суду викладена і у постанові від 06.02.2025 по справі № 120/11036/23.

Щодо встановленого перевіркою порушення

Позивач вказує, що запит про надання документів не був вручений особисто пану ОСОБА_1 , тому у нього не було часу надати ці документи під час перевірки. Також, у позові зазначено, що уся первинна документація зберігається у позивача за місцем реєстрації його підприємницької діяльності - м. Харків.

Судом встановлено, що посадовими особами ГУ ДПС у Одеській області в ході проведення фактичної перевірки позивача встановлено порушення п. 12 ст. З Закону № 265/95-ВР, відповідно до якого суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку. Порядок та форма обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які провадять діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).

Щодо можливості проведення фактичної перевірки в межах 1095 днів та правомірності наказу про призначення такої перевірки було зроблено висновок і Верховним Судом у справі № 826/8284/17 (постанова від 20 травня 2022 року).

При цьому Податковим кодексом не встановлено будь-яких обмежень та/або заборон щодо періоду діяльності платника, який перевіряється в ході фактичних перевірок, крім статті 102 ПК України (не пізніше 1095 днів), а так само, як і використання під час проведення фактичної перевірки відповідних документів, визначених ПК України, податкової інформації, даних СОД РРО, інших матеріалів, отриманих в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи.

Отже, твердження позивача про те, що проведена фактична перевірка з використанням відповідних документів, що складають предмет перевірки визначеного п. п. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 ПК України за період діяльності з липня 2022 року носить характер документальної перевірки, є безпідставним. Встановлений контролюючим органом, на підставі відповідних документальних даних про факт порушення Закону № 265/95-ВР та здійснення нарахування штрафної санкції перебувало в межах предмету проведеної фактичної перевірки встановленого п. п. 80.2,2 п. 80.2 ст. 80 ПК України.

Така сама позиція Верховного Суду викладена і у постанові від 06.02.2025 по справі № 120/11036/23.

Щодо встановленого перевіркою порушення

Позивач вказує, що запит про надання документів не був вручений особисто пану ОСОБА_1 , тому у нього не було часу надати ці документи під час перевірки. Також, у позові зазначено, що уся первинна документація зберігається у позивача за місцем реєстрації його підприємницької діяльності - м. Харків.

З цього приводу ГУ ДПС звертає увагу суду на таке.

Посадовими особами ГУ ДПС у Одеській області в ході проведення фактичної перевірки позивача встановлено порушення п. 12 ст. З Закону № 265/95-ВР, відповідно до якого суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку. Порядок та форма обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які провадять діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).

Слід зазначити, що ФО-П ОСОБА_1 здійснює реалізацію саме технічно складних побутових товарів, тому на нього розповсюджуються вимоги п. 12 ст. З Закону № 265/95-ВР.

Перевіркою встановлено порушення порядку обліку товарно-матеріальних цінностей (далі - ТМЦ) за місцем їх реалізації, а саме: ФО-П ОСОБА_1 не веде облік товарних запасів за місцем їх реалізації згідно Відомості про результати перевірки щодо повноти оприбуткування, реалізації та фактичних залишків запасів (товарно - матеріальних цінностей) на загальну суму 179 197,00 грн. До перевірки не надано документи, що підтверджують облік та походження товарних запасів, які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Передусім слід вказати, що відповідно до п. 12 ст. З Закону № 265/95-ВР суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

При цьому, відмінність фактичної перевірки від документальної полягає саме у тому, що фактична перевірка може бути проведена у відсутність суб`єкта господарювання. Достатньо присутності лише особи, яка фактично проводить розрахункові операції, саме цій особі вручаються усі документи, необхідні для початку проведення фактичної перевірки.

ГУ ДПС зазначає, що п. 12 ст. З Закону № 265/95-ВР покладає на суб`єктів господарювання обов`язок надати контролюючому органу необхідні документи для підтвердження ведення обліку товарних запасів саме на початок проведення перевірки.

Крім того, п. 85.2 ст. 85 ПК України передбачено, що платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

При цьому, позивач сам посилається на Порядок ведення обліку товарних запасів для фізичних осіб-підприємців, у тому числі платників єдиного податку, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2021 № 496 (далі - Порядок), який повністю підтверджує позицію контролюючого органу.

Так, відповідно до п. 1 розділу II Порядку ФО-П, який здійснює діяльність у декількох місцях продажу (господарських об`єктах), веде облік товарних запасів також за кожним окремим місцем продажу (господарським об`єктом) на підставі первинних документів, які підтверджують отримання товарів такою ФО-П або окремим місцем продажу (господарським об`єктом), та/або первинних документів на внутрішнє переміщення товарів між ФО-П та його окремими місцями продажу (господарськими об`єктами). Первинні документи на внутрішнє переміщення товарів є невід`ємною частиною такого обліку.

Пунктом 9 розділу II Порядку заборонено продаж товарів, на які у місцях продажу таких товарів (господарських об`єктах) відсутні:

первинні документи, записи про які внесено до Форми обліку;

відповідні записи у Формі обліку про наявні первинні документи;

первинні документи і записи у Формі обліку про такі первинні документи.

Пунктом 10 розділу II Порядку передбачено, що Форма обліку, первинні документи на товари мають зберігатись у місці продажу (господарському об`єкті) до моменту вибуття останньої одиниці товару, відображеної в таких первинних документах.

До того ж, згідно з пунктом 11 розділу II Порядку: Форма обліку, первинні документи, які підтверджують облік та походження товарів, надаються посадовій особі контролюючого органу на її вимогу під час проведення перевірки. У разі якщо оригінали первинних документів відсутні у місці продажу, посадовій особі контролюючого органу можуть бути надані копії таких первинних документів з подальшим пред`явленням їх оригіналів до закінчення перевірки (за потреби).

Такі документи надаються особисто ФО-П або особою, яка фактично здійснює продаж товарів (надання послуг) та/або розрахункові операції в місці продажу (господарському об`єкті) такої ФОП.

У позовній заяві вказано про те, що «продавцем було надано контролюючому органу всі необхідні документи, у тому числі накладну на внутрішнє переміщення ТМЦ, форму ведення обліку товарних запасів та інші документи , які стосуються перевірки. Однак дані документи не були враховані контролюючим органом при прийнятті рішення».

Це твердження позивача не відповідає дійсності, так як документи, що підтверджують походження та облік ТМЦ, під час перевірки надані не були, що підтверджується актом перевірки від 06.09.2024 реєстраційний № 38769/25/15/20/РРО/ від 09.09.2024 та Відомістю про результати перевірки щодо повноти оприбуткування, реалізації та фактичних залишків запасів (товарно - матеріальних цінностей), в яких зазначено, що до перевірки не надано документи, що підтверджують облік та походження товарних запасів, які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Також, необхідно звернути увагу суду, що на підставі висновків акту фактичної перевірки від 06.09.2024 реєстраційний № 38769/25/15/20/РРО/ від 09.09.2024, ТУ ДПС прийнято податкове повідомлення - рішення від 26.09.2024 № 7, яким до позивача застосовані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 2 040 грн. (за ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів чи їх копій при здійсненні податкового контролю).

Зазначене податкове повідомлення - рішення позивачем не оскаржується.

З цього приводу, ТУ ДПС просить суд врахувати висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 10.04.2025 по справі № 580/1158/23.

66. У справі, що розглядається, суди встановили, що на момент проведення фактичних перевірок платник не мав первинні та інші документи на товари, що знаходились за місцем їх реалізації, а ведення обліку товарних запасів відповідно до вимог чинного законодавства документально не підтверджено як на час перевірок, так й під час судового розгляду справи, з огляду на що притягнення позивача до відповідальності, встановленої ст. 20 Закону № 265/95-ВР суди обґрунтовано визнали правомірним.

В силу приписів ст. 20 Закону № 265/95-ВР до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та/або не надали під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), за рішенням контролюючих органів застосовується фінансова санкція у розмірі вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які здійснюють діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).

Керівником ТУ ДПС на підставі встановленого актом перевірки порушення прийнято податкове повідомлення - рішення (далі - ППР) від 26.09.2024 № 7 за порушення вимог п. 12 ст. З Закону № 265/95-ВР на суму 179 197,00 грн.

Також, під час проведення перевірки було встановлено порушення: при реалізації товару на загальну суму 39 999,00 грн., розрахункова операція не проведена через реєстратор розрахункових операцій (далі - РРО), розрахунковий документ не видано.

Відповідно до п. 1, п. 2 ст. З Закону № 265/95-ВР суб`єкти господарювання повинні проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок. Надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти).

У разі встановлення в ході перевірки факту не проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невидача (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у розмірі 150 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення (п. 1 ст. 17 Закону № 265/95-ВР).

Як встановлено судом, до позивача вже застосовувались фінансові санкції за порушення вимог п. 1, п. 2 ст. З Закону № 265/95-ВР на підставі податкового повідомлення - рішення від 13.08.2024 №7.

Тому, до позивача застосовані фінансові санкції за наведене порушення у розмірі 59 998,50 грн (39 999,00 грн. * 150% = 59 998,50 грн) вартості товару проданого з порушенням вимог п. 1, п. 2 ст. З Закону № 265/95-ВР.

Щодо розгляду заперечень на акт перевірки

Позивач вказує, що 01.09.2024 через Електронний кабінет платника податків, шляхом надсилання документів в електронній формі, ним було подано до ГУ ДПС у Одеській області пояснення до акту фактичної перевірки та копії необхідних документів, які зареєстровані контролюючим органом 02.09.2024. Проте позивача не було повідомлено про місце та час розгляду матеріалів перевірки, також жодних повідомлень за результатами розгляду заперечень позивач не отримував.

Суд зазначає, що відповідно до п. 86.7 ст. 86 Податкового кодексу України (далі - ПК України) у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки (крім документальної позапланової перевірки, проведеної у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу), вони мають право подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки).

Зазначена норма стосується надання заперечень та додаткових документів на акт перевірки у разі незгоди платника податків.

Саме на виконання вимог запиту контролюючого органу, який був вручений особі, яка проводила розрахункові операції під час проведення перевірки, була надана відповідь та документи (вх. до ГУ ДПС у Одеській області від 02.09.2024 № 96882/6), а не надані заперечення на акт фактичної перевірки у розумінні вимог ст. 86 ПК України.

Таким чином, проаналізувавши наведене, суд приходить до висновку, що ГУ ДПС у спірних правовідносинах забезпечено дотримання ч. 2 ст. 19 Конституції України, під час реалізації управлінської функції контролю правильно з`ясовано обставини фактичної дійсності, належно розтлумачено зміст норм права, надано правильну кваліфікацію діянням приватної особи, унаслідок чого вчинене управлінська волевиявлення узгоджується зі змістом нормативного регламентування та з характером, предметом та наслідками вчинків приватної особи.

Суд звертає увагу на той факт, що позивачем не викладено жодних доводів, які свідчать про незаконність та неправомірність дій контролюючого органу, які у свою чергу тягнуть за собою скасування оскаржуваних податкових повідомлень - рішень та звільнення Позивача від обов`язку сплачувати податки, передбаченого Конституцією України.

Водночас, учасники суспільних відносин не можуть правомірно очікувати чи розраховувати на отримання безпідставних податкових вигод у спосіб фізичного використання корисних властивостей об`єктів нерухомості без виконання обов`язків щодо сплати податків, передбачених Конституцією України, ПК України та іншими нормативно - правовими актами.

Якщо спірне рішення прийнято контролюючим органом у межах своєї компетенції та з його змісту можна чітко встановити зміст цього рішення, таке рішення може бути визнане правомірним навіть у разі, коли не дотримано окремих елементів форми спірного рішення.

Відповідно до правового висновку вкладеного у постанові Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 826/1647/16 обов`язковою умовою визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними є доведеність Позивачем порушення його прав та охоронюваних законом інтересів цими діями.

Суд вказує, що згідно з вимогами ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень тау спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, протягом розумного строку.

Статтею 6 Кодексу адміністративного судочинства визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина,її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Проаналізувавши наведене, суд вважає за необхідне вказати, що позовні вимоги є не обґрунтованими, не підтверджені нормативно та документально, а тому є такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 243, 244, 245, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Григорія Сковороди, буд. 46,м. Харків,Харківська обл., Харківський р-н,61057, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення-залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Кухар М.Д.