Справа № 280/3638/25
Суддя: Мінаєва Катерина Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2025 року Справа № 280/3638/25 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мінаєвої К.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Запорізькій області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

І. Зміст і підстави позовних вимог.

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі відповідач), у якій позивач просить суд:

1) визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення від 27.02.2024 № 0-0829-UA0082704, прийняте відповідачем, прийняте Головним управлінням ДПС у Запорізькій області, яким позивачу визначено податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки за 2024 рік в сумі в сумі 2 454,87 грн;

2) визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення від 27.02.2024 № 0-0829-UA0082704, прийняте відповідачем, яким позивачу визначено податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки за 2024 рік в сумі в сумі 7 357,67 грн.

Крім того, просить стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 968,96 грн за рахунок бюджетних асигнувань, призначених для відповідача.

Позовна заява подана представником позивача адвокатом Корольовим Д.О., який діє на підставі договору про надання правових послуг адвоката №б/н від 12.12.2024.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є співвласником частки 79,53 кв.м квартири загальною площею 159,05 кв.м та співвласником частки 238,93 кв.м. житлового будинку загальною площею 716,80 кв.м. Контролюючий орган спірними податковими повідомленнями рішеннями визначив позивачу податкові зобов`язання за вказаними об`єктами нерухомості з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2024 рік, без урахування рішення Запорізької міської ради №5 від 28.01.2015 «Про затвердження Положення про податок на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки)» щодо пільги у вигляді зменшення бази оподаткування на 370 кв.м. З цих підстав позивач вважає оскаржуване рішення протиправним. Просить позов задовольнити.

ІІ. Виклад позицій інших учасників справи.

23.05.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача зазначає, що ставки податку для об`єктів житлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних осіб, встановлюються за рішенням місцевої ради, залежно від місця розташування та типів таких об`єктів, а не вiд бази оподаткування (загальної площі) об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їx часток. Крім того, Кодексом не передбачено зміни розміру зменшення бази оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їx часток, що перебувають у власності фізичних осіб, визначеної підпунктом 266.4.1 пункту 266.4 статті 266 Кодексу. Згідно даних інформаційно-комунікаційних систем контролюючого органу та Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно ОСОБА_1 є власником об`єкту нерухомого майна, а саме: квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа 159,05 кв.м, позивач співвласник її площі 79,53 кв.м; будинок за адресою: АДРЕСА_2 , загальна площа 716,80 кв.м., позивач співвласник її площі 238,93 кв. м. База оподаткування становить 318,46 м2 - 180 м2 (пільга у відповідності до ПК України) = 138,46 кв.м. х 71 грн за м2 = 9830,66 грн (по двох ППР за квартиру та за будинок). З огляду на зазначене, ГУ ДПС у Запорізькій області сформовано податкові повідомлення рішення по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки форми «Ф» від 27.02.2025 № 0-0829-UA0082704, яким позивачу визначено податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки за 2024 рік в сумі в сумі 2 454,87 грн та від 27.02.2025 № 0-0829-UA0082704, яким позивачу визначено податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки за 2024 рік в сумі в сумі 7 357,67 грн. Вказує про невідповідність рішення Запорізької міської ради вимогам Податкового кодексу України. Також зазначає, що листом від 11.08.2021 №5849/0/20-21 Державної регулятивної служби України було встановлено, що рішення Запорізької міської ради від 28.01.2015 №5 «Про встановлення податку на майно» (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, а саме у підпункті 2.4.1 пункту 2.4 Положення) має ознаки невідповідності вимогам чинного законодавства та суперечить принципам державної регуляторної політики, визначених статтею Закону № 1160. Посилається на правову позицію Третього апеляційного адміністративного суду, викладену в постанові від 06.03.2025 у справі №280/9407/24. З огляду на викладене, представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

III. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 12.05.2025 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 днів від дня одержання копії ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, шляхом подання до суду уточненої позовної заяви у частині викладення змісту позовних вимог відповідно до заявленого предмету спору (разом з доказами надсилання копії уточненої позовної заяви відповідачу з урахуванням положень статті 44 КАС України).

Ухвалою від 19.05.2025 суд відкрив провадження, призначив справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику сторін.

IV. Фактичні обставини справи, встановлені судом.

За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на нерухоме майно, а саме:

- на квартиру загальною площею 159,05 кв.м (розмір частки 1/2), розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- на житловий будинок загальною площею 716,8 кв.м (розмір частки 1/3), розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Головним управлінням ДПС у Запорізький області сформовано та направлено на адресу позивача податкові повідомлення-рішення, якими позивачу визначено належну до сплати суму податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за даними об`єктами нерухомості, за 2024 рік, а саме:

- податкове повідомлення-рішення від 27.02.2025 № 0-0829-UA0082704 на суму 2454,87 грн щодо нерухомого майна квартира за адресою: АДРЕСА_1 ; розмір частки 79,53 кв.м; розмір податкового зобов`язання розраховано з розрахунку 1 відсоток розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року (7100,00 грн), за 1 кв.м бази оподаткування.

- податкове повідомлення-рішення від 27.02.2025 № 0-0829-UA0082704 на суму 7375,67 грн щодо нерухомого майна квартира за адресою: АДРЕСА_2 ; розмір частки 239,93 кв.м; розмір податкового зобов`язання розраховано з розрахунку 1 відсоток розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року (7100,00 грн), за 1 кв.м бази оподаткування.

Вважаючи протиправними зазначені податкові повідомлення-рішення, позивач звернувся до суду із адміністративним позовом про визнання їх протиправними та скасування.

V. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі ПК України).

Пунктом 6.3 статті 6 ПК України визначено, що сукупність загальнодержавних та місцевих податків та зборів, що справляються в установленому цим Кодексом порядку, становить податкову систему України.

Згідно з пунктом 10.1 статті 10 ПК України до місцевих податків належать податок на майно та єдиний податок.

Пунктом 12.3 статті 12 ПК України встановлено, що сільські, селищні, міські ради в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів та податкових пільг зі сплати місцевих податків і зборів до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та/або зборів, та про внесення змін до таких рішень.

Статтею 265 ПК України встановлено, що податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку; плати за землю.

Порядок нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки визначено статтею 266 ПК України.

Згідно з підпунктом 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Приписи підпункту 266.2.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України встановлюють, що об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Підпунктами 266.3.1 та 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 ПК України передбачено, що базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток. База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Відповідно до підпункту 266.4.1 пункту 266.4 статті 266 ПК України, база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи - платника податку, зменшується:

а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів;

б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів;

в) для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), - на 180 кв. метрів.

Таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період (рік).

Згідно з підпунктом 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 ПК України, ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Відповідно до підпункту 266.6.1 пункту 266.6 статті 266 ПК України, базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Абзацом сьомим підпункту 266.7.1 пункту 266.7 статті 266 ПК України передбачено, що обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості, виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

Згідно підпункту 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є місцевим податком, розмір якого визначається рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості. Відтак встановлення місцевих податків і зборів входить до компетенції органів місцевого самоврядування, податковий же орган, наділений повноваженнями по застосуванню в межах своєї компетенції вже прийнятих нормативно-правових актів, в тому числі рішень органів місцевого самоврядування, норми яких є чинними на час їх застосування та є обов`язковими

Судом встановлено, що рішенням Запорізької міської ради від 28.01.2015 за №5 «Про встановлення податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки)» затверджено Положення про податок на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) (перегляд доступний за посиланням: https://zp.gov.ua/pages/164604-miscevi-podatki-ta-zbori).

До вказаного Положення про податок на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки), затвердженого 28.01.2015 рішенням Запорізької міської ради №5 (далі - Положення), внесено зміни Рішеннями Запорізької міської ради від 30.06.2015 за №5, від 26.02.2016 за №30, від 25.08.2016 за №50, від 21.12.2016 за №49, від 26.04.2017 за №51, від 27.05.2020 за №49, від 26.04.2017 №51.

Згідно з підпунктом 2.4.1 пункту 2.4 Положення в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи платника податку, зменшується:

а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів (до абзацу «а» внесені зміни згідно з пунктом 1 рішення міської ради від 26.02.2016 №30, а саме: цифри та слова « 120 кв. метрів» замінені цифрами та словами « 60 кв. метрів»);

б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів; (до абзацу «б» внесені зміни згідно з пунктом 1 рішення міської ради від 26.02.2016 №30, а саме: цифри та слова « 250 кв. метрів» замінені цифрами та словами «120 кв. метрів»);

в) для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), - на 180 кв. метрів. (до абзацу «в» внесені зміни згідно з пунктом 1 рішення міської ради від 26.02.2016 №30, а саме: цифри та слова « 370 кв. метрів» замінені цифрами та словами « 180 кв. метрів»).

Таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період (рік).

Відповідно до абзацу першого підпункту 2.4.2 пункту 2.4 цього Положення міська рада встановлює пільги з податку, що сплачується на території міста Запоріжжя, з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, громадських об`єднань, благодійних організацій, релігійних організацій України, статути (положення) яких зареєстровані у встановленому законом порядку, та використовуються для забезпечення діяльності, передбаченої такими статутами (положеннями).

Абзацом першим підпункту 2.5.2 пункту 2.5 Положення з урахуванням змін, внесених рішеннями Запорізької міської ради від 30.06.2015 №5, від 26.02.2016 №30, від 21.12.2016 №49, встановлено, що ставка податку для об`єктів житлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, починаючи з 1 січня 2017 року становить 1 відсоток розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. метр бази оподаткування, за винятком об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, для яких встановлюється нульова ставка податку, а саме:

- квартири/квартир, загальна площа яких не перевищує 120 кв. метрів;

- будинку/будинків, загальна площа яких не перевищує 250 кв. метрів;

- різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), загальна площа яких не перевищує 370 кв. метрів.

Отже, рішенням Запорізької міської ради встановлено пільгу у вигляді нульової ставки податку для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, загальна площа яких не перевищує 370 кв. метрів.

Приписами підпункту «б» пункту 266.1.2 статті 266 ПК України визначено платників податку в разі перебування об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості у спільній частковій або спільній сумісній власності кількох осіб, а саме:

а) якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній частковій власності кількох осіб, платником податку є кожна з цих осіб за належну їй частку;

б) якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб, але не поділений в натурі, платником податку є одна з таких осіб-власників, визначена за їх згодою, якщо інше не встановлено судом;

в) якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб і поділений між ними в натурі, платником податку є кожна з цих осіб за належну їй частку.

Податкове повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком) (підпункт 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 ПК України).

З матеріалів справи встановлено, що позивачу на праві приватної власності належать два об`єкти майна нерухомої власності, а саме 1/2 квартири, розташована за адресою АДРЕСА_1 (79,53 кв.м частка від загальної площі 159,05 кв.м), та 1/3 житлового будинку, розташованої за адресою АДРЕСА_2 (238,93кв.м частка від загальної площі 716,8 кв.мкв.м).

Отже, позивач є власником нерухомого майна, відмінного від земельної ділянки, загальна площа якого становить 318,46 кв.м.

Враховуючи, що в розумінні положень підпункту 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 Податкового кодексу України Запорізькій міській раді делеговано право встановлення ставок податку для об`єктів житлової нерухомості, зокрема, різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири /квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), загальна площа яких не перевищує 370 кв.м, згідно з Положенням про податок на майно, затвердженого 28.01.2015 рішенням Запорізької міської ради №5, оподатковується за ставкою в розмірі 0 відсотків.

За таких обставин, оскільки у власності позивача перебувають частки різних типів об`єктів житлової нерухомості, що не перевищує загальну площу 370 кв.м, ставка податку для такого об`єкта житлової нерухомості у 2024 році дорівнює нулю, а тому підстави для визначення податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінного від земельної ділянки, щодо таких об`єктів нерухомості у 2024 році відсутні.

При цьому суд враховує, що рішенням Запорізької міської ради від 30.04.2025 №27 (перегляд доступний за посиланням: https://zp.gov.ua/documents/218271-pro-vnesennia-zmin-do-polozennia-pro-podatok-na-maino-v-castini-podatku-na-neruxome-maino-vidminne-vid-zemelnoyi-dilianki) внесені зміни до Положення про податок на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки), відповідно до яких розміри пільг із сплати податку приведено у відповідність до Податкового кодексу України, зокрема до наведених вище підпунктів Положення. Зокрема, пунктом 2.4.1 пункту 2.4 частини 2 Положення встановлено, що пільги для об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних осіб - платників податку у вигляді зменшення бази оподаткування встановлюються відповідно до підпунктів 266.4.1 та 266.4.3 пункту 266.4 статті 266 Податкового кодексу України. Пунктом 2.5.2 пункту 2.5 частини 2 Положення передбачено, що ставка податку для об`єктів нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, в яких розташовані супермаркети, гіпермаркети та магазини роздрібних торгівельних мереж (в тому числі на умовах оренди) за переліком поштових адрес в м. Запоріжжі згідно з Додатком до цього Положення, становить 1 відсоток розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. метр бази оподаткування.

Разом тим, суд звертає увагу, що на момент виникнення спірних правовідносин редакція Положення про податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, затвердженого рішенням Запорізької міської ради від 28.01.2015 № 5, передбачало нульову ставку податку для різних типів об`єктів житлової нерухомості, що не перевищує загальну площу 370 кв.м, у зв`язку з чим повинне застосовуватись до правовідносин, які є предметом розгляду у цій справі.

Про необхідність врахування контролюючими органами у своїй діяльності рішень органів місцевого самоврядування щодо пільг по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, вказано Верховним Судом, зокрема, від 06.12.2022 у справі №2140/1892/18, від 27.06.2023 у справі №804/15401/15.

Щодо доводів відповідача щодо того, що рішення Запорізької міської ради в частині визначення ставки податку для квартир суперечить вимогам ПК України, суд зазначає наступне. Предметом оскарження у даній справі є виключно податкові повідомлення-рішення відповідача, прийняті ним на виконання своїх функцій шляхом реалізації повноважень, передбачених підпунктом 20.1.18 пункту 20.1 статті 20 та підпунктом 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 ПК України щодо визначення податкового зобов`язання. Правомірність рішення органу місцевого самоврядування не є предметом оскарження у даній справі, повноваження міських (селищних, сільських) рад в частині встановлення місцевих податків і зборів хоча і визначені в тому числі ПК України, проте є виключною компетенцією цих органів, правомірність реалізації якої не має перевірятися в межах даної справи.

Водночас суд зауважує, що Положенням №5 міською радою встановлено нульову ставку податку відносно, зокрема, різних типів об`єктів житлової нерухомості, що не перевищує загальну площу 370 кв. метрів. При цьому встановлення нульової ставки податку до таких об`єктів житлової нерухомості не суперечить положенням підпункту 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 ПК України, яким визначено саме граничний (максимальний) розмір ставки податку (1,5% розміру мінімальної заробітної плати), а не її мінімальний розмір. Отже, рішення міської ради не суперечить положенням Податкового кодексу України, що спростовує позицією відповідача про неможливість застосування цього рішення органу місцевого самоврядування у спірних відносинах.

Судом не приймається посилання відповідача і на те, що Державною регулятивною службою України було встановлено, що рішенню Запорізької міської ради від 28.01.2015 №5 притаманні ознаки невідповідності вимогам чинного законодавства та суперечить принципам державної регуляторної політики, адже вказаний лист носить лише роз`яснювальний характер та інформує про необхідність внесення та розгляд сесії питання про скасування вищезазначеного рішення, а не скасовує його.

Щодо посилання відповідача на правову позицію Третього апеляційного адміністративного суду, викладено в постанові від 06.03.2025 у справі №280/9407/24, то, по-перше, за нормами частини п`ятої статті 242 КАС України суд при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин враховує висновки щодо застосування норм права, викладених у постановах Верховного Суду, а не в постановах суду апеляційної інстанції; по-друге, у постанові від 06.03.2025 у справі №280/9407/24 за подібних правовідносин суд застосував приписи пункту 2.4 Положення, які визначають пільги зі сплати податку у вигляді зменшення бази оподаткування, тоді як у справі № 280/2672/25 суд вважає за необхідне застосувати приписи пункту 2.5 Положення щодо встановленої нульової ставки податку для відповідних об`єктів нежитлової нерухомості.

Враховуючи наведене вище, суд вважає, що відповідач, приймаючи оскаржувані рішення, діяв поза межами повноважень та у не спосіб, що визначений законами України, а тому спірні податкові повідомлення-рішення є протиправними і підлягають скасуванню.

Ухвалюючи рішення, суд керується статтею 246 КАС України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (пункт 41) щодо якості судових рішень.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (параграф 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України»).

Пунктом 41 Висновку № 11(2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі повинні оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Відтак, решта доводів та аргументів сторін, що наведена у заявах по суті справи, не потребує окремої оцінки суду, оскільки зроблених судом висновків не спростовують.

VI. Висновки суду.

Частинами першою, другою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Надавши оцінку усім доказам в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про протиправність прийнятих відповідачем податкових повідомлень-рішень, тому позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та підлягають задоволенню.

VII. Розподіл судових витрат.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Квитанцією від 06.05.2025 №1 підтверджується сплата позивачем судового збору у розмірі 968,96 грн. За таких обставин, враховуючи вимоги статті 139 КАС України, судові витрати на оплату судового збору підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області від 27.02.2024 № 0-0829-UA0082704, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2024 рік у розмірі 2454,87 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області від 27.02.2024 № 0-0829-UA0082704, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2024 рік у розмірі 7375,67 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 968,96 грн (дев`ятсот шістдесят вісім гривень 96 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін:

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач Головне управління ДПС у Запорізькій області, місцезнаходження: пр.Соборний, буд.166, м.Запоріжжя, 69107; код ЄДРПОУ ВП 44118663.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 21.07.2025.

Суддя К.В.Мінаєва