Справа № 380/12797/24
Суддя: Костецький Назар Володимирович
Дата ухвалення: 2025-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень

21 липня 2025 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Костецького Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження звіт Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 10.07.2025 року про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04.10.2024 у справі №380/12797/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 04.10.2024 у справі №380/12797/24 адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №27 від 15.05.2024 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період її трудової діяльності з 01.01.1992 до 23.02.1993 року, з 23.12.1997 року по 20.01.1999 року, з 20.01.1999 року по 21.05.2001 року, з 22.05.2001 року по 01.04.2002 року, 02.04.2002 року по 23.09.2004 року та повторно вирішити питання щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вказане рішення суду набрало законної сили 19.11.2024.

17.06.2025 до суду від представника позивача надійшла заява про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, в якій просить встановити судовий контроль шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень (боржника) - Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві подати звіт про виконання судового рішення Львівського окружного адміністративного суду у справі № 380/12797/24 від 04.10.2024 року, встановити відповідний строк для цього (7 робочих днів).

В обґрунтування заяви представник позивача вказує, що 23.12.2024 року довідкою ГУ ПФУ в місті Києві за № 2600-0207-8/243631 повідомлено ОСОБА_1 , що її призначено пенсію за віком з 19.11.2024 року довічно, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Вважає, що призначення ГУ ПФУ в м. Києві пенсії ОСОБА_1 з 19.11.2024 року, а не з 11.02.2024 року є протиправним та незаконним рішенням ГУ ПФУ в м. Києві та суперечить підпункту 1 пункту 1 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з підстав, що визначені вище, а також не свідчить про факт виконання рішення суду у справі № 380/12797/24.

Ухвалою суду від 27.06.2025 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві подати, протягом двадцяти календарних днів з дня отримання цієї ухвали, звіт про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04.10.2024 у справі №380/12797/24.

11.07.2025 до суду надійшов звіт Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 10.07.2025 про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04.10.2024 у справі №380/12797/24.

Відповідно до вказаного звіту, Головним управлінням виконано рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2024 року по справі №380/12797/24, рішенням №27 від 24 грудня 2024 року гр. ОСОБА_1 зараховано до страхового стажу періоди її трудової діяльності з 01.01.1992 до 23.02.1993 року, з 23.12.1997 року по 20.01.1999 року, з 20.01.1999 року по 21.05.2001 року, з 22.05.2001 року по 01.04.2002 року, 02.04.2002 року по 23.09.2004 року та з 19.11.2024 призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тобто з дня набрання рішення суду законної сили. Розмір призначеної пенсії за віком гр. ОСОБА_1 становить 11357,66 грн. Повідомляє, що заборгованість, нарахована на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2024 року по справі №380/12797/24 за позовом ОСОБА_1 за період з 19.11.2024 року по 31.12.2024 року в сумі 15 900 грн. 72 коп. (п`ятнадцять тисяч дев`ятсот грн. 72 коп), виплачена в грудні 2024 року.

14.07.2025 до суду надійшли заперечення представника позивача на звіт відповідача, у яких зазначає, що норма статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не містить жодного трактування, що пенсія за віком призначається з будь якої іншої дати ніж з дати досягнення особи відповідного віку, в тому числі немає посилання з дня набрання рішення суду законної сили.

Зауважує, що позивач звернулася до ГУ ПФУ в м. Києві з заявою про призначення пенсії за віком 08.05.2024 року, не пізніше трьох місяців з дня досягнення нею пенсійного віку. Те, що відповідач неправомірно не прийняв у позивача документи про страховий стаж, на думку представника позивача, не надає йому прав на призначення пенсії за віком з дати набрання рішення законної сили, оскільки саме протиправна поведінка відповідача призвела до судового захисту, а не поведінка позивача.

Просить суд встановити відповідачу новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу, оскільки рішення суду відповідачем виконано не в повному обсязі.

Вирішуючи питання про прийняття чи про відмову у прийнятті поданого відповідачем звіту, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 382-2 КАС України суд розглядає звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення протягом десяти днів з дня його надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням сторін - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду питання, не перешкоджає судовому розгляду.

Згідно ч. 1 ст. 382-3 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення (абзац третій пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013). Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Конституційний Суд України у Рішенні від 26 червня 2013 року взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який, зокрема, в пункті 43 рішення у справі «Шмалько проти України» (заява № 60750/00, від 20 липня 2004 року) вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Крім того, у Рішенні від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019 Конституційний Суд України з посиланням на практику ЄСПЛ підкреслив, що визначене статтею 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; і саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава та її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (пункт 84 рішення у справі «Валерій Фуклєв проти України» від 7 червня 2005 року, заява № 6318/03; пункт 43 рішення у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року, заява № 60750/00; пункти 46, 51, 54 рішення у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» від 15 жовтня 2009 року, заява № 40450/04; пункт 64 рішення у справі «Apostol v. Georgia» від 28 листопада 2006 року, заява № 30779/04).

На підставі аналізу статей 3, 8, частин першої та другої статті 55, частин першої та другої статті 129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку Конституційний Суд України в пункті 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019 констатував, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.

Відповідно до статті 381-1 КАС України, судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції. Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382-382-3 і 383 цього Кодексу.

Так, заява про зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, обґрунтована тим, що позивачу на виконання рішення суду призначено пенсію за віком з 19.11.2024 року довічно, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а не з дати звернення 08.05.2024 року.

У звіті від 10.07.2025 ГУ ПФУ в місті Києві вказало, що, на виконання рішення суду, позивачу з 19.11.2024 призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тобто з дня набрання рішення суду законної сили.

Ухвалюючи рішенні від 04.10.2024 у даній справі, суд зробив висновок про те, що позивачем подано усі документи для підтвердження стажу її роботи на території іншої держави - рф, при цьому такий стаж підлягає визнанню на території України відповідно до міжнародних договорів.

Суд встановив, що позивач 08.05.2024 року звернулась до органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Частиною 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.

Згідно матеріалів справи, вік заявниці на дату звернення до пенсійного органу становить 60 років 2 місяці 28 днів, тому мінімально необхідний страховий стаж для призначення пенсії позивачу має становити 31 рік.

Обираючи спосіб захисту порушеного права, суд, з урахуванням норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зробив висновок про часткове задоволення позовних вимог шляхом:

- визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №27 від 15.05.2024 року;

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії, з врахуванням висновків суду.

У резолютивній частині рішення від 04.10.2024 суд зобов`язав ГУ ПФУ в місті Києві зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період її трудової діяльності з 01.01.1992 до 23.02.1993 року, з 23.12.1997 року по 20.01.1999 року, з 20.01.1999 року по 21.05.2001 року, з 22.05.2001 року по 01.04.2002 року, 02.04.2002 року по 23.09.2004 року та повторно вирішити питання щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Частиною першою статті 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом. Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання в електронній або паперовій формі заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, зокрема, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку. Пенсія за віком, що призначається автоматично (без звернення особи), - з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, крім випадків відсутності в системі персоніфікованого обліку відомостей про страховий стаж застрахованої особи, необхідний для призначення пенсії за віком при досягненні пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону. У разі якщо документи про страховий стаж не подані протягом трьох місяців з дня досягнення застрахованою особою пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, вважається, що застрахована особа виявила бажання одержувати пенсію з більш пізнього віку.

З огляду на те, що рішенням суду від 04.10.2024 визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ у Львівській області №27 від 15.05.2024 року, яким було відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за результатами розгляду її заяви від 08.05.2024, суд робить висновок, що у ГУ ПФУ в місті Києві, при виконанні рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04.10.2024 у справі №380/12797/24, були відсутні правові підстави для призначення позивачу пенсії з 19.11.2024 дати набрання законної сили рішенням суду у даній справі.

За приписами статті 382-3 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу (абзац перший частини першої цієї статті).

Суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення (абзац перший частини другої цієї статті).

Якщо суд прийняв звіт про виконання судового рішення, але суб`єктом владних повноважень відповідне судове рішення виконано не в повному обсязі, суд одночасно встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу (частина одинадцята цієї статті).

Суд зазначає, що поданий відповідачем звіт не свідчить про виконання рішення суду у повному обсязі, оскільки на час подання звіту повного відновлення порушеного права позивача не відбулося.

Поряд з цим, надані відповідачем докази свідчать про те, що останній не ухиляється від обов`язку виконання судового рішення, а вживає належних заходів щодо його виконання, а саме зарахування до страхового стажу позивача спірних періодів її трудової діяльності, у зв`язку з чим суд не вбачає достатніх підстав для накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень.

З огляду на викладене, суд відмовляє у прийнятті звіту ГУ ПФУ в місті Києві про виконання рішення суду та встановлює новий строк для подання до суду звіту про виконання рішення суду, який становить тридцять календарних днів з дати отримання (вручення) копії цієї ухвали.

Керуючись ст.ст. 241, 243, 248, 256, 293, 295, 382-1, 382-2, 382-3 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

у прийнятті звіту Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 10.07.2025 року про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04.10.2024 у справі №380/12797/24 відмовити.

Встановити Головному управлінню Пенсійного фонду України в м. Києві новий строк для подання до суду звіту про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04.10.2024 у справі №380/12797/24, який становить тридцять календарних днів з дати отримання (вручення) копії цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 15 днів з дати підписання ухвали.

Повний текст ухвали складено 21.07.2025 року.

Суддя Костецький Н.В.