Справа № 640/18518/22
Суддя: Лапій С.М.
Дата ухвалення: 2025-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2025 року справа №640/18518/22

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лапій С.М., розглянувши в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сангрейн Інвест ЛТД» до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Сангрейн Інвест ЛТД» з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення ГУ ДПС у Вінницькій області від 15.08.2022 № (Форма В4).

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.11.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

На виконання положень п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" від 13 грудня 2022 року №2825-ІХ, дана справа отримана Київським окружним адміністративним судом за належністю.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 15.06.2023 справу прийнято до провадження та призначено розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю прийняття оскаржуваного рішення.

Представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого проти задоволення позовних вимог заперечує повністю.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, Головним управлінням ДПС у Вінницькій області на підставі наказу №1249к від 16.06.2022, відповідно до п.п. 19-1.1.6 ст. 19-1, п.п. 20.1.4 ст. 20, п.п. 75.1.2 ст. 75, п.п. 78.1.8 ст. 78, ст. 79, п. 69.2 ст. 69, п. 200.11 ст. 200 ПК України проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «Сангрейн Інвест ЛТД» за результатами якої 26.07.2022 складено акт №4278/02-32-07-03/42029116 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за січень 2022 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, яке зазначене з урахуванням періодів декларування від`ємного значення та поданих уточнюючих розрахунків» (далі по тексту Акт перевірки).

Актом перевірки встановлені порушення:

абз. б) п. 200.4, п. 200.7, 200.9 ст. 200 ПК України та п. 5 р. V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21, оскільки позивачем завищено суму від`ємного значення з ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку (р.20.2.1 Декларації) за січень 2021 року на суму 272480грн. та занижено від`ємне значення з ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р.21 Декларації) за січень 2021 року на суму 272480грн.;

п. 16.1.5, п. 16.1.12 ст. 16, п. 44.1, 44.6 ст. 44, ст. 79, п. 83.1 ст. 83, п. 85.2 ст. 85, п. 198.6 ст. 198 ПК України в результаті чого завищено показник рядка 21 Декларації «Від`ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду» за січень 2022 року на 625359грн.

На підставі встановленого порушення відповідачем 15.08.2022 прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким за порушення гл. 5, п. 198.6 ст. 198 ПК України позивачу зменшено суму від`ємного значення з ПДВ за січень 2022 року у розмірі 625 359грн.

Позивач, вважаючи оскаржуване рішення протиправним, звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку обставинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків, регламентовано статтею 200 ПК України.

Відповідно до пункту 200.1 означеної норми сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.2 статті 200 ПК України передбачено, що при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Для перерахування податку до бюджету центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, надсилає центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, не пізніше останнього дня строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобов`язань, перераховує суми податку до бюджету.

За приписами пункту 200.4 статті 200 ПК України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету,

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Згідно з пунктом 200.7 статті 200 ПК України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Відповідно до пункту 200.8 статті 200 ПК України до податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання) платником податків додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування та оригінали митних декларацій. У разі якщо митне оформлення товарів, вивезених за межі митної території України, здійснювалося з використанням електронної митної декларації, така електронна митна декларація надається контролюючим органом за місцем митного оформлення контролюючому органу за місцем обліку такого платника податків в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації кваліфікованого електронного підпису відповідно до закону.

Форма заяви про відшкодування та форма розрахунку суми бюджетного відшкодування визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики (пункт 200.9 статті 200 ПК України).

За приписами пункту 200.10 статті 200 ПК України у строк, передбачений абзацом першим пункту 76.3 статті 76 цього Кодексу, контролюючий орган проводить камеральну перевірку даних податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання).

Платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування в разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, а у випадках, визначених пунктом 200.11 цієї статті, - за результатами перевірки, зазначеної у такому пункті, що проводяться відповідно до цього Кодексу.

Як визначено пунктом 200.14 статті 200 ПК України, якщо за результатами камеральної або документальної перевірки, контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган: у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування; у разі з`ясування за результатами проведення перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови в наданні бюджетного відшкодування.

Розділом III Порядку №21 регламентовано порядок оформлення та подання податкової звітності. Згідно з пунктом 10 розділу ІІІ Порядку №21 додатками до декларації є, зокрема: розрахунок суми бюджетного відшкодування (Д3) (додаток 3); заяви про повернення суми бюджетного відшкодування та/або суми коштів на рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість та/або врахування реєстраційної суми платника податку, що реорганізується, в обрахунку реєстраційної суми правонаступника (Д4) (додаток 4).

Пункт 4 розділу V Порядку №21 передбачає наступні правила заповнення розділу II «Податковий кредит» податкової декларації з ПДВ:

1) до розділу II «Податковий кредит» (рядки 10, 11 та 13 декларації) включаються обсяги придбання (виготовлення, будівництва, спорудження, створення) з податком на додану вартість (рядки 10.1 та 10.2) або без податку на додану вартість (рядок 10.3) товарів/послуг, необоротних активів на митній території України, ввезених на митну територію України товарів, необоротних активів (рядки 11.1 та 11.2), отриманих на митній території України від нерезидента послуг (рядок 13).

У рядку 13 також відображаються коригування податкового кредиту за отриманими на митній території України від нерезидента послугами;

2) у рядку 12 вказується обсяг ввезення на митну територію України товарів, при митному оформленні яких сплату податку на додану вартість було відстрочено шляхом видачі податкового векселя відповідно до підрозділу 3 розділу XX Кодексу. Цей рядок заповнюється у звітному (податковому) періоді, у якому податкові векселі погашені;

3) коригування податкового кредиту відображається у рядку 14.

При заповненні рядка 14 обов`язковим є подання (Д1) (додаток 1), що заповнюється в розрізі контрагентів;

4) у рядку 15 відображається коригування податкового кредиту у зв`язку з перерахунком частки використання необоротних активів, придбаних до 01 липня 2015 року, в оподатковуваних операціях, виходячи з фактичних обсягів проведених протягом року оподатковуваних та неоподатковуваних операцій.

Перерахунок частки використання необоротних активів, придбаних до 01 липня 2015 року, в оподатковуваних операціях здійснюється за підсумками одного, двох і трьох календарних років, що настають за роком, в якому вони почали використовуватись (введені в експлуатацію), у порядку і за формою відповідно до таблиці 3 "Перерахунок частки використання необоротних активів в оподатковуваних операціях" (Д7) (додаток 7).

Результати перерахунку сум податкового кредиту відображаються у податковій декларації за останній звітний (податковий) період року. У разі зняття з обліку платника податку, у тому числі за рішенням суду, коригування відображається платником податку у податковій декларації останнього податкового періоду, коли відбулося зняття з обліку.

При заповненні рядка 15 обов`язковим є подання (Д7) (додаток 7);

5) у рядку 16 відображається від`ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду.

У рядок 16.1 переноситься значення рядка 21 декларації за попередній звітний (податковий) період.

У рядку 16.2 вказуються суми збільшення/зменшення залишку від`ємного значення за результатами уточнюючих розрахунків, поданих протягом звітного (податкового) періоду.

У рядку 16.3 вказується сума збільшення/зменшення від`ємного значення за результатами перевірки контролюючого органу, що узгоджена протягом звітного (податкового) періоду.

У рядку 16.3 також вказується підтверджена за результатами документальної перевірки контролюючого органу сума від`ємного значення реорганізованого платника податку, що переноситься до податкового кредиту правонаступника (за умови подання таким правонаступником заяви (таблиця 3 додатка 2) у складі податкової декларації за звітний (податковий) період).

У разі заповнення рядків 16.2 та/або 16.3 обов`язковим є заповнення таблиці «Збільшено/зменшено залишок від`ємного значення за результатами перевірки контролюючого органу на підставі податкового повідомлення-рішення та/або уточнюючого розрахунку».

Своєю чергою, пунктом 5 розділу V Порядку №21 визначено такі правила заповнення розділу III «Розрахунки за звітний період» податкової декларації з ПДВ:

1) якщо в результаті розрахунку різниці між сумою податкових зобов`язань (рядок 9) і податкового кредиту (рядок 17) отримано позитивне значення, то заповнюється рядок 18 декларації.

У рядку 18 вказується сума податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню за підсумками поточного звітного (податкового) періоду та сплачується до загального фонду державного бюджету у порядку, визначеному у статті 200 Податкового кодексу України;

2) якщо в результаті розрахунку значення різниці між сумою податкових зобов`язань (рядок 9) і податкового кредиту (рядок 17) отримано від`ємне значення, то заповнюється рядок 19 декларації.

При від`ємному значенні суми податку на додану вартість, розрахованої інвестором (оператором) за угодою про розподіл продукції, така сума підлягає відшкодуванню інвестору (оператору) в порядку та строки, передбачені угодою про розподіл продукції, затвердженою Кабінетом Міністрів України. При цьому інвестор (оператор) має право на автоматичне бюджетне відшкодування такої суми в повному обсязі.

З рядка 19 визначається сума перевищення від`ємного значення над сумою, обчисленою відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації. Визначена сума вказується у рядку 19.1 та зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21).

У разі якщо сума від`ємного значення (рядок 19) менша або дорівнює сумі, обчисленій відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації, рядок 19.1 не заповнюється.

Сума, обчислена відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації, зазначається у відповідному службовому полі у рядку 19.1;

3) сума від`ємного значення, що не перевищує суми, обчисленої відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації (рядок 19 - рядок 19.1), зазначається у рядку 20;

4) сума від`ємного значення (рядок 20 у декларації):

зараховується у зменшення суми податкового боргу, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до Кодексу) (відображається у рядку 20.1);

підлягає бюджетному відшкодуванню (відображається у рядку 20.2): на рахунок платника у банку (відображається у рядку 20.2.1) та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України (відображається у рядку 20.2.2).

Платники податку, які відповідно до статті 200 розділу V Кодексу мають право на бюджетне відшкодування податку на додану вартість, здійснюють розрахунок бюджетного відшкодування та додають до декларації (Д3) (додаток 3) та (Д4) (додаток 4).

Розрахунок суми бюджетного відшкодування здійснюється в межах суми, обчисленої відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації, за вирахуванням від`ємного значення поточного звітного (податкового) періоду, зарахованого у зменшення суми податкового боргу з податку на додану вартість.

Значення рядка 3 таблиці 1 (Д3) (додаток 3) переноситься до рядка 20.2 декларації;

зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

При заповненні рядка 20.2 обов`язковим є подання (Д3) (додаток 3) та (Д4) (додаток 4).

Залишок від`ємного значення після вирахування суми податкового боргу та суми бюджетного відшкодування (рядок 20 - рядок 20.1 - рядок 20.2) відображається у рядку 20.3;

5) сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 19.1 + рядок 20.3), відображається у рядку 21 та переноситься до рядка 16.1 наступного звітного (податкового) періоду.

Як зазначено в Акті перевірки ТОВ "САНГРЕЙН ІНВЕСТ ЛТД в ході проведення документальної позапланової невиїзної перевірки не надано до перевірки первинних документів, які підтверджують формування рядка 16.1 декларації за грудень 2021 року, значення якого мало вплив на формування рядка 21 декларацій наступних звітних періодів, чим порушено п.16.1.5, п.16.1.12 ст.16, п. 44.1, п. 44.6 ст. 44, ст.79, п.83.1 ст.83, п.85.2 ст.85 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року №2755-УІ (із змінами і доповненнями).

Під час перевірки платником ТОВ "САНГРЕЙН ІНВЕСТ ЛТД" було надано первинні документи бухгалтерського обліку за грудень 2021 року та січень 2022 року (накладні на реалізацію товарів, робіт, послуг, накладні на придбання товарів, робіт, послуг, первинні документи банків, митні декларації з додатками, акти наданих послуг, акти прийома-передачі) та договори з постачальниками, договори з покупцями, за грудень 2021 року та січень 2022 року.

ТОВ "САНГРЕЙН ІНВЕСТ ЛТД" не забезпечено надання до перевірки документів, які підтверджують показник рядка 16.1 декларації за грудень 2021 року в сумі 625359 грн. (р. 21 Декл. за листопад 2021 року (сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду).

В результаті завищення рядка 16.1 декларацій за грудень 2021 року на 625359 грн. як наслідок завищено рядок 16.1 декларації за січень 2022 року на 625359 грн.

Однак, з даними твердженнями контролюючого органу суд не погоджується з тих підстав, що відповідно до підпункту 5) пункту 4 розділу V Порядку №21, значення рядка 21 декларації за попередній звітний (податковий) період переноситься у рядок 16.1 декларації на поточний звітний (податковий) період.

Відповідно до підпункту 5) пункту 5 розділу V Порядку № 21 сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 19.1 + рядок 20.3), відображається у рядку 21 та переноситься до рядка 16.1 наступного звітного (податкового) періоду.

Таким чином, в рядок 16.1 декларації за січень 2022 року перенесено значення рядка 21 декларації за грудень 2021 року.

Значення рядку 16.1 декларації за грудень 2021 року використовується для визначення загальної суми податкового кредиту за грудень 2021 року - рядок 17.

Безпосереднього зв`язку між значеннями рядку 16.1 декларації за грудень 2021 року та рядка 16.1 декларації за січень 2022 року немає.

Відсутність зв`язку підтверджується у тому числі тим, що значення рядку 16.1. в декларації за грудень 2021 року дорівнює 625 359 гривень, а значення рядка 16.1 в декларації за січень 2022 року - 1 951 980 гривень.

Розрахунок та обґрунтування завищення рядку 16.1 Декларації за січень 2022 року саме на 625 359,00 гривень в Акті перевірки відсутній.

Крім того, відповідно до пп. 78.1.8. п. 78.1. ст. 78 ПК України документальна позапланова перевірка з підстав, визначених у цьому підпункті, проводиться виключно щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або від`ємного значення з податку на додану вартість здійснюється шляхом подання платником податку податкової декларації за відповідний звітний (податковий) період.

Таким чином, вказаний в наказі № 1249к предмет перевірки із урахуванням вимог пп. 78.1.8. п. 78.1. ст. 78 ПКУ дає підстави для перевірки законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого в Декларації за січень 2022 року.

Відповідно до пункту 198.6. статті 198 ПКУ не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Предметом перевірки згідно наказу № 1249к є дотримання бюджетного законодавства при декларуванні від`ємного значення з податку на додану вартість за січень 2022 року, яке було здійснено позивачем шляхом подання податкової декларації з ПДВ (реєстраційний номер документа в електронному кабінеті платника податків від 21.02.2022).

З метою уточнення вказаних в декларації за січень 2022 року податкових зобов`язань позивач подав уточнюючий розрахунок (реєстраційний номер документа в електронному кабінеті платника податків від 31.05.2022).

Відповідно Порядку № 21 значення рядку 16.1 Декларації з ПДВ за січень 2022 року визначене позивачем шляхом перенесення значення рядка 21 декларації за грудень 2021 року в сумі 1 951 980,00 гривень.

Відповідно до таблиці 1 додатку 2 до декларації за грудень 2021 року (реєстраційний номер документа в електронному кабінеті платника податків від 20.01.2022) сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21), в сумі 1 951 980,00 гривень виникла у грудні 2021 року.

У поданому позивачем уточнюючому розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість за грудень 2021 року (реєстраційний номер документа в електронному кабінеті платника податків від 21.02.2022) значення рядка 21 залишилося без змін.

Відповідно до таблиці 1 додатку 2 до Уточнюючого розрахунку за грудень 2021 року змінилися суми та періоди складових рядка 21 декларації за грудень 2021 року:

за листопад 2021 року - 54 304,00 гривень;

за грудень 2021 року - 1 897 676,00 гривень (1 951 980,00 згідно Декларації за грудень 2021 року мінус 54 304,00 грн згідно Уточнюючого розрахунку за грудень 2021 року).

Відповідно до пункту 85.2 статті 85 ПКУ платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Підпунктом 16.1.5. пункту 16.1 статті 16 ПКУ встановлено обов`язок платника податків подавати на належним чином оформлену письмову вимогу контролюючих органів (у випадках, визначених законодавством) документи з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансову звітність, інші документи, пов`язані з обчисленням та сплатою податків та зборів.

У письмовій вимозі обов`язково зазначаються конкретний перелік документів, які повинен надати платник податків, та підстави для їх надання.

В підпункті 5 пункту 3.2 розділу III «Описова частина» Акту перевірки зазначене наступне: «Під час перевірки платником ТОВ "САНГРЕЙН ІНВЕСТ ЛТД" було надано первинні документи бухгалтерського обліку за грудень 2021 року та січень 2022 року (накладні на реалізацію товарів, робіт, послуг, накладні на придбання товарів, робіт, послуг, первинні документи банків, митні декларації з додатками, акти наданих послуг, акти прийома-передачі) та договори з постачальниками, договори з покупцями, за грудень 2021 року та січень 2022 року.

Крім цього, в додатку 2 до Акту перевірки зазначено, що під час проведення перевірки було використано документи щодо податкового кредиту та податкових зобов`язань за січень 2022 року в суцільному порядку.

Таким чином, під час проведення перевірки дотримання податкового законодавства при декларуванні за січень 2022 року позивач надав відповідачу всі документи бухгалтерського обліку не тільки за січень 2022 року, а також за грудень 2021 року, що підтверджено в самому Акті перевірки.

Підстав для надання документів за листопад 2021 року наказ № 1249к та вказана в ньому норма пп. 78.1.8. п. 78.1. ст. 78 ПКУ не містить.

Таким чином, висновок Акту перевірки про ненадання до перевірки документів, у результаті чого завищено показник рядка 21 Декларації «Від`ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду» за січень 2022 року на суму 625 359грн. не ґрунтується на нормах чинного законодавства та змісті Акту перевірки.

Отже, з підстав викладеного вище суд приходить до висновку, що податкове повідомлення рішення від 15.08.2022 № є протиправним та підлягає скасуванню.

Частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частини перша та друга статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України).

Частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів на підтвердження правомірності свого рішення.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Під час звернення до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 9380,39грн., що підтверджується платіжним дорученням №4112 від 21.10.2022, зважаючи на задоволення позовних вимог, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору підлягають стягненню на її користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Вінницькій області.

В частині клопотання про стягнення витрат пов`язаних із правовою допомогою у розмірі 5400,00 грн. суд зазначає наступне.

Згідно ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до їх розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

На підтвердження витрат на правничу допомогу у розмірі 5400,00грн. позивач надав копії договору від 03.10.2022 про надання правничої допомоги, детальний опис наданих послуг від 19.10.2022.

Враховуючи передбачені вказаною статтею критерії, зокрема: складність справи (розгляд справи №640/18518/22 здійснювався в порядку спрощеного провадження, оскільки спір з огляду на предмет доказування та ціну позову є незначної складності); обсяг наданих адвокатом послуг; ціну позову; значення справи для позивача у порівнянні з розміром судових витрат, які позивач просить стягнути з відповідача (5400,00грн), суд, виходячи з критерію реальності адвокатських послуг та розумності їх розміру, та за конкретних обставин справи вважає, що справедливою та реальною сумою, яка підлягає компенсації позивачу на професійну правничу допомогу, є 3000,00грн.

Керуючись ст. ст. 241-246, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, Київський окружний адміністративний суд, -

в и р і ш и в :

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення від 15.08.2022 № (Форма В4), виписане ГУ ДПС у Вінницькій області.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сангрейн Інвест ЛТД» сплачений судовий збір у розмірі 9380,39грн. (дев`ять тисяч триста вісімдесят) грн. 39 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Вінницькій області.

Стягнути з Головного управління ДПС у Вінницькій області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сангрейн Інвест ЛТД» витрати на правничу допомогу у розмірі 3000 (три тисячі) грн 00 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лапій С.М.