Справа № 380/10266/25
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2025-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2025 рокусправа № 380/10266/25
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Кухар Н.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням у закладі вищої освіти,-

в с т а н о в и в:

До Львівського окружного адміністративного суду звернулася ІНФОРМАЦІЯ_1 (АДРЕСА_2 ) з позовом до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в якому просить суд:

- стягнути з ОСОБА_1 на користь ІНФОРМАЦІЯ_1 витрати пов`язані його утриманням у зазначеному закладі вищої освіти у розмірі 450 939 грн. 34 коп.

- сплату судового збору покласти на відповідача у розмірі 6765 грн. 00 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що, відповідач була курсантом ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідно до умов укладеного контракту, у випадку звільнення зі служби протягом трьох років після закінчення навчання, особа зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням в навчальному закладі. Оскільки відповідач - солдат ОСОБА_1 подала рапорт про її відрахування з числа курсантів ІНФОРМАЦІЯ_1 через небажання продовжувати навчання, у рапорті останній зазначив про свою обізнаність із обов`язком відшкодувати витрати, пов`язані із її утриманням у навчальному закладі на підставі постанови Кабінету Міністрів України №964 від 12 липня 2006 року «Про затвердження порядку відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах» та зобов`язалася їх відшкодувати.

Оскільки ОСОБА_1 витрати, пов`язані з її утримання у ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з 21.08.2022 року по 16.04.2025 року в сумі 450939,34 грн. не відшкодувала, представник позивача звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого - суддю Кухар Н.А.

Ухвалою судді Львівського окружного адміністративного суду від 26 травня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою про відкриття провадження запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати до суду відзив на позовну заяву, а також роз`яснено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин справа буде вирішена за наявними матеріалами.

Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру №1412453 від 26.05.2025 відповідач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Копію ухвали про відкриття провадження у справі вручено відповідачу 05.06.2025 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №011.

Отже, суд дійшов висновку, що відповідач своєчасно та належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

У той же час, відповідач не скористався своїм правом щодо подання відзиву на позовну заяву, заяв/клопотань суду про продовження строків на подання відзиву чи інших заяв по суті справи не направлено, а відтак, враховуючи положення ч. 6 ст.162 КАС України суд вирішує справу за наявними матеріалами у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін в порядку частини сьомої статті 262 КАС України від учасників справи не надходило. З огляду на ці обставини суд на підставі частини п`ятої статті 262 КАС України розглянув справу в порядку письмового провадження (без проведення судового засідання, за наявними матеріалами) в межах строку, визначеного статтею 258 КАС України.

Частиною 1 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Суд, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступне.

Наказом начальника Національної академії від 21 серпня 2022 року №29-КС (по особовому складу) ОСОБА_1 було прийнято на військову службу (навчання) та призначено курсантом навчального курсу Інституту морально - психологічного забезпечення.

Наказом начальника Національної академії від 21.08.2022 року №245 (по стройовій частині) рекрута ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу Національної академії та на всі види забезпечення.

21 серпня 2022 року між Міністерством оборони України в особі Начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 та рекрутом ОСОБА_1 укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу.

22 березня 2025 року солдат ОСОБА_1 подала рапорт про своє відрахування з числа курсантів ІНФОРМАЦІЯ_1 через небажання продовжувати навчання, у рапорті остання зазначила про свою обізнаність із обов`язком відшкодувати витрати, пов`язані із її утриманням у навчальному закладі на підставі постанови Кабінету Міністрів України №964 від 12 липня 2006 року «Про затвердження порядку відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах» та зобов`язалася їх відшкодувати.

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №21-КС від 14 квітня 2025 року (по особовому складу) з солдатом ОСОБА_1 відповідно до частини 11 статті 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та пунктів 3, 7 Розділу ІІ Особливостей №877 достроково розірвано контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, відраховано його з числа курсантів третього курсу через небажання продовжувати навчання (за власним бажанням), звільнено від займаної посади, визначено вважати таким, що проходить військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №115 від 16 квітня 2025 року (по стройовій частині) солдата ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу Національної академії та всіх видів забезпечення та визначено відшкодувати витрати, пов`язані з її утримання у ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з 21.08.2022 року по 16.04.2025 року в сумі 450939,34 грн.

Згідно із довідкою-розрахунком ІНФОРМАЦІЯ_1 від 16.04.2025 року №25 витрати на утримання ОСОБА_1 за період навчання з 21.08.2022 року по 16.04.2025 року, становлять:

1) грошове забезпечення - 280772,69 грн.;

2) продовольче забезпечення - 111191,22 грн.;

3) медичне забезпечення - 1056,00 грн.;

4) спожиті комунальні послуги та енергоносії - 57919,43 грн.

Загальна сума - 450939,34 грн.

ОСОБА_1 під підпис було ознайомлено із вказаною довідкою-розрахунком від 16.04.2025 року №25.

Підписом ОСОБА_1 підтверджує погодження між сторонами вказаної суми витрат, пов`язаних з утриманням відповідача в Національній академії та визнання необхідності відшкодування вказаних коштів.

Оскільки ОСОБА_1 витрати, пов`язані з її утримання у ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з 21.08.2022 року по 16.04.2025 року в сумі 450939,34 грн. не відшкодувала, представник позивача звернувся до суду з цим позовом.

Предметом спору у даній справі є оцінка: наявності підстав для стягнення з відповідача витрат, пов`язаних з її утриманням в ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з 21.08.2022 року по 16.04.2025 року в сумі 450939,34 грн.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 6 статті 2 Закону України від 25 березня 1992 року №2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» одним із видів військової служби є військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів та закладів вищої освіти, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти), а також закладів фахової передвищої військової освітим.

Відповідно до частини 1 статті 25 Закону №2232-ХІІ підготовка громадян України для проходження військової служби на посадах осіб сержантського, старшинського та офіцерського складу проводиться у закладах фахової передвищої військової освіти, вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти. У них здійснюється навчання курсантів, слухачів, студентів, ад`юнктів і докторантів. Підготовка громадян України, прийнятих на військову службу за контрактом, може здійснюватися у закладах фахової передвищої військової освіти, вищих військових навчальних закладах, навчальних частинах (центрах), військових частинах шляхом навчання на спеціальних курсах підготовки. Порядок та умови направлення, проходження військової служби громадянами України під час такої підготовки визначаються положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Згідно з частиною 4 статті 25 цього Закону громадяни України, громадяни України, які в установленому порядку зараховані до закладів фахової передвищої військової освіти, вищих військових навчальних закладів або військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти для здобуття певних освітніх рівнів і не мають звань офіцерського складу, вважаються курсантами, а ті, що мають такі звання, - слухачами.

Пунктом 3 частини 1 статті 24 Закону №2232-ХІІ визначено, що початком проходження військової служби вважається день призначення на посаду курсанта закладу фахової передвищої військової освіти, вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти - для громадян, які не проходили військову службу, та військовозобов`язаних

Закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України (частина 3 статті 24 Закону №2232-ХІІ)

Згідно з частиною 5 статті 25 Закону №2232-ХІІ з громадянами України - курсантами закладу фахової передвищої військової освіти, вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти укладається контракт про проходження військової служби (навчання) на строки, передбачені абзацом четвертим частини другої статті 23 цього Закону. Контракт про проходження військової служби на посадах осіб сержантського і старшинського або офіцерського складу після закінчення навчання укладається між громадянином та державою, від імені якої виступає уповноважений орган військового управління Збройних Сил України або іншого військового формування, для потреб якого він проходить підготовку, на строк, передбачений абзацами п`ятим, восьмим і дев`ятим частини другої статті 23 цього Закону.

Таким чином, навчаючись у вищому військовому навчальному закладі, особа проходить військову службу, що у розумінні пункту 17 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України є публічною службою.

Частиною 10 статті 25 Закону №2232-ХІІ передбачено, що курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану - за його наявності), в інших випадках, передбачених законом, та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб сержантського, старшинського або офіцерського складу після закінчення відповідно закладу фахової передвищої військової освіти, вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти відповідно до підпунктів "д", "е", "з", "и" пункту 1, підпунктів "д", "е", "ж", "з" пункту 2 та підпункту "в" пункту 3 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці заклади освіти, витрати, пов`язані з їх утриманням у закладі фахової передвищої військової освіти, вищому військовому навчальному закладі, військовому навчальному підрозділі закладу вищої освіти, відповідно до порядку та умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Порядок відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у закладах фахової передвищої військової освіти, вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року №964.

Порядок визначає механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану - за наявності), у зв`язку з припиненням громадянства України та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб сержантського, старшинського або офіцерського складу після закінчення відповідно закладу фахової передвищої військової освіти, вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти, а також особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (10 років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти відповідно до підпунктів "д", "е", "з", "и" пункту 1, підпунктів "д", "е", "ж", "з" пункту 2 і підпункту "в" пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", витрат, пов`язаних з їх утриманням у закладах фахової передвищої військової освіти, вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти (далі - витрати).

Пунктами 3, 4, 8 Порядку №964 визначено, що відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних із: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг.

Витрати відшкодовуються в повному розмірі:

курсантами, які вислужили встановлений законодавством строк базової військової служби до вступу в заклад фахової передвищої військової освіти, вищий військовий навчальний заклад, військовий навчальний підрозділ закладу вищої освіти, а також курсантами жіночої статі - за весь період навчання;

курсантами, які навчалися понад встановлений законодавством строк базової військової служби, - за період навчання, що перевищує цей строк;

особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (10 років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти відповідно до підпунктів "д", "е", "з", "и" пункту 1, підпунктів "д", "е", "ж", "з" пункту 2 і підпункту "в" пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", - за весь період навчання.

Контроль за відшкодуванням витрат покладається на Міноборони та центральні органи виконавчої влади, яким підпорядковані відповідні заклади фахової передвищої військової освіти, вищі військові навчальні заклади, військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти.

На виконання пункту 3 Порядку №964 спільним наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16 липня 2007 року №419/831/240/605/537/219/534 затверджено Порядок розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах.

Відповідно до пункту 2.3 Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, у разі дострокового розірвання контракту відповідні служби (підрозділи) забезпечення навчального процесу здійснюють остаточний розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення, складають довідки-розрахунки та подають їх до кадрового підрозділу ВНЗ.

Період навчання, за який здійснюється відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням, визначається з дня зарахування по день виключення курсанта зі списків особового складу ВНЗ.

У наказі про звільнення курсанта сума відшкодування відображається узагальнено та вноситься до книги обліку нестач ВНЗ.

Згідно із довідкою-розрахунком ІНФОРМАЦІЯ_1 від 16.04.2025 року №25 витрати на утримання ОСОБА_1 за період навчання з 21.08.2022 року по 16.04.2025 року, становлять:

1) грошове забезпечення - 280772,69 грн.;

2) продовольче забезпечення - 111191,22 грн.;

3) медичне забезпечення - 1056,00 грн.;

4) спожиті комунальні послуги та енергоносії - 57919,43 грн.

Загальна сума - 450939,34 грн.

Матеріалами справи підтверджується погодження між сторонами вказаної суми витрат, пов`язаних з утриманням відповідача в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Станом на дату прийняття рішення по справі відповідач доказів відшкодування витрат до ІНФОРМАЦІЯ_1 не надав.

А отже, судом з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 витрати, пов`язані з її утримання у ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з 21.08.2022 року по 16.04.2025 року в сумі 450939,34 грн. не відшкодувала.

Відповідно до пункту 3 Порядку №964 відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних із: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг.

Порядок розрахунку витрат встановлюється Міноборони та центральними органами виконавчої влади, яким підпорядковані заклади фахової передвищої військової освіти, вищі військові навчальні заклади, військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти.

Згідно пунктом 4 Порядку №964 витрати відшкодовуються в повному розмірі: курсантами, які вислужили встановлений законодавством строк базової військової служби до вступу в заклад фахової передвищої військової освіти, вищий військовий навчальний заклад, військовий навчальний підрозділ закладу вищої освіти, а також курсантами жіночої статі - за весь період навчання.

Згідно пунктом 2.1 Порядку розрахунку, відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у ВНЗ, а саме витрат на: грошове забезпечення; продовольче забезпечення; речове забезпечення; медичне забезпечення; перевезення до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та назад; оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв.

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно частини 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих підстав для задоволення адміністративного позову ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до частини 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Понесених судових витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз позивачем не заявлено, як наслідок, у справі відсутні судові витрати, що підлягають розподілу.

Керуючись статтями 2, 5-11, 12, 72-77, 90, 241-246, 250, 255, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_1 про стягнення витрат пов`язаних з утриманням у закладі вищої освіти - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ІНФОРМАЦІЯ_1 витрати пов`язані з її утриманням у зазначеному закладі вищої освіти у розмірі 450 939 (чотириста п`ятдесят тисяч дев`ятсот тридцять дев`ять) грн. 34 коп.

Судові витрати зі сторін стягненню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Реквізити учасників справи:

Позивач - ІНФОРМАЦІЯ_1 (АДРЕСА_2).

Відповідач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

СуддяКухар Наталія Андріївна