Справа № 280/3866/25
Суддя: Богатинський Богдан Вікторович
Дата ухвалення: 2025-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2025 року Справа № 280/3866/25 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Богатинського Б.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Оліс ЛТД» до Запорізької митниці про визнання протиправними та скасування рішень, -

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Оліс ЛТД» (далі - позивач) до Запорізької митниці (далі - відповідач), в якій позивач просить суд:

Визнати протиправним та скасувати рішення Запорізької митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів №UA112030/2025/000001/2 від 14.04.2025.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA112030/2025/000051.

Позивачем сплачений судовий збір у розмірі 7625,00 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що ним виконані усі умови, визначені Митним кодексом України від 13.03.2012 № 4495-VI (далі - МК України) для забезпечення можливості перевірити та підтвердити заявлену ним митну вартість товару. Надані позивачем митниці на підтвердження заявленої митної вартості спірної товарної партії документи не містять розбіжностей, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, не мають ознак підробки, містять всі необхідні відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари. Митницею наявність сумнівів у правильності заявленої декларантом митної вартості не обґрунтована, митницею взагалі не зазначено в процесі консультацій щодо митного оформлення жодної розбіжності у поданих товариством документах, що свідчить про відсутність таких розбіжностей, а зазначені митницею документи відсутні у товариства, тому вимога митниці про надання зазначених додаткових документів є протиправною. Позивач просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 19 травня 2025 року відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

04 червня 2025 року відповідачем поданий відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечує проти позовних вимог в повному обсязі та зазначає, що оскаржуване рішення, винесене митницею у відповідності до положень МК України та вимог наказу Мінфіну від 24.05.2012 № 598 «Про затвердження Форми рішення про коригування митної вартості товарів, Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів та Переліку додаткових складових до ціни договору» ч. 2 ст. 55 МК України. Консультації проводились письмово, надсилались брокеру електронними повідомленнями. Підставою для прийняття митним органом рішення про коригування митної вартості товару є наявність сукупності певних умов, однак у рішенні про коригування митної вартості всі перелічені позивачем умови виконані. При витребування додаткових документів митниця керувалась вимогами ч.ч. 2, 3 ст.ст. 53, 54 МК України, а саме вказано на те, що надані до митного оформлення документи не містять достовірних та об`єктивних відомостей що підтверджують числові значення складових митної вартості (надіслано виявлені розбіжності), та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена. Від надання в повному обсязі документів, які підтверджують митну вартість згідно ч.3 ст. 53 позивач відмовився. Також, у рішенні обґрунтовано неможливість застосування методів 1-5 визначення митної вартості. Крім того, зазначає, що надання повного пакету документів, у відповідності до ч. 2 ст. 53 МК України не означає автоматичне визнання митної вартості, а згідно п. 2 ч. 6 ст. 54 МК України неподання декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч.ч. 2-4 ст. 53 МК України є підставою для відмови у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю.

04 червня 2025 року відповідачем подано клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін з метою повного і всебічного з`ясування усіх обставин в цій справі.

Ухвалою суду від 04 червня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання Запорізької митниці про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

10 червня 2025 року до суду надійшла відповідь на відзив. Позивач вважає, що викладені у відзиві доводи є необґрунтованими та зазначає, що позивачем для оформлення товару за першим методом надано всі передбачені чинним законодавством документи на підтвердження митної вартості товару за ціною договору, а митним органом безпідставно витребувано у позивача додаткові документи та необґрунтовано застосовано другорядний метод визначення митної вартості товару, а тому оскаржуване рішення про коригування митної вартості товару є протиправним та підлягає скасуванню.

10 червня 2025 року відповідачем надані до суду заперечення, у яких відповідач зазначає, що твердження представника позивача зазначені без врахування норм чинного законодавства й без врахування наданих митницею пояснень, аргументів у відзиві на позовну заяву, а отже - не спростовують доводів митниці й правомірність прийняття рішення про коригування митної вартості та картки відмови.

На підставі матеріалів справи, судом встановлено наступні обставини.

18 грудня 2024 року між компанією GUANGZHOU RED TOMATO INDUSTRIAL CO., LTD (Гуанчжоу, Китай) (Продавець), та Товариство з обмеженою відповідальністю фірма «ОЛІС ЛТД» (м. Запоріжжя, Україна) (Покупець), укладено Контракт № 1812/24 (далі за текстом Контракт), Продавець продає, а Покупець приймає і оплачує товар томатну паста урожаю 2024 року, найменування яких погоджується Сторонами в Специфікаціях до Контракту, далі - «Товар» (п.1.1 Контракту).

Кількість Товару погоджуються Сторонами в Специфікаціях до Контракту. Відхилення від узгодженої у специфікаціях кількості допускається в межах +/- 5% (п.2.1 Контракту). Кількість Товару визначається в місці навантаження Товару на транспортний засіб коносаментом та пакувальним листом у місці завантаження Товару згідно з пунктом 3.1. (п.2.2 Контракту).

Ціна одиниці Товару погоджується Сторонами в Специфікаціях до Контракту. В ціну Товару включено: продукція, тара, етикетка, вартість пакувальних матеріалів, та робіт з пакування, вартість робіт із завантаження. Ціна Товару включає вартість доставки Товару до моменту його передачі визначеного в п. 3.1 цього Контракту, подальша доставка Товару відбувається за рахунок Покупця (п.4.1 Контракту).

Загальна вартість контракту складається з сум вартостей партій Товару, вказаних в Специфікаціях до цього Контракту (п.5.1 Контракту).

Якісні характеристики «Товару» вказані в п. 2.3 Контракту. Продавець надає на Товар, зокрема, сертифікат походження Товару, сертифікат якості Товару; сертифікат здоров`я, виданий і підписаний компетентним органом, який засвідчує, що Товар, що експортується, придатний для споживання людиною (п.8.2 Контракту).

В Контракті визначаються також вимоги до пакування та маркування (п.3.4 Контракту).

Поставка Товару здійснюється на умовах FOB - Xingang, Tianjin Sea Port Китай (п.3.1 Контракту).

Право власності, ризик втрати чи пошкодження на партію Товару переходить від Продавця до Покупця відповідно до базису поставки погодженого Сторонами у відповідній Специфікації до даного Контракту (п.3.6 Контракту).

Покупець зобов`язаний здійснити 100% передоплату вартості Товару. Оплата вартості партії Товару, проводиться шляхом перерахування частинами, на наступних умовах (якщо Сторони не погодили інші умови у Специфікації):

перерахування авансового платежу в розмірі 30% від суми інвойсу проводиться до відвантаження, після виставлення рахунку;

проведення оплати залишку вартості партії Товару, в розмірі 70%, проводиться після дати завантаження Товару на судно та надання Покупцеві електронною поштою повного комплекту документів про відвантаження, та коносаменту або морської накладної (п.7.1 Контракту).

Всі комісії в банку покупця - за рахунок покупця; всі комісії в банку продавця - за рахунок продавця (п.7.3 Контракту), валютою контракту є долар США (п.6.1 Контракту).

Датою поставки Товару є дата відвантаження Товару за адресою місця поставки зазначеною в п. 3.1. цього Контракту, якщо Сторони не погодили інші умови в Специфікації.

18.12.2024 року сторонами узгоджена Специфікація №1 до контракту № 1812/24 від 18.12.2024 року, згідно з якою товар «томатна паста 36-38 брикс, фасування асептичний пакет, пакування бочка металева, урожай 2024 р.»; кількість палет - 20 шт., кількість упаковок/ бочок - 80, кількість штук асептичних пакетів - 80, вага нето/ - 19 793,00 кг; вага бруто з- палетами - 20833,00 кг; ціна - 0.78 USD за 1 кг.

Загальна сума 15438,54 USD (П`ятнадцять тисяч чотириста тридцять вісім доларів 54 центів).

Умови оплати: 4586,40 USD передоплата до відвантаження; 10852,14 USD доплата після отримання копії коносаменту.

Зміст Проформи Інвойс № 1 від 18.12.2024 до Контракту, Інвойсу № 1 від 18.12.2024 до Контракту повністю відповідає даним Специфікації №1 від 18.12.2024 до контракту.

Також зазначено умови поставки FOB - Xingang, Tianjin Sea Port China. Вантажовідправник GUANGZHOU RED TOMATO INDUSTRIAL CO., LTD; Вантажоотримувач FIRM «OLIS LTD» LLC.

Згідно з Платіжною інструкцією № 60 від 27.12.2024 року в іноземній позивач сплатив Продавцю 4586,40 USD за контрактом № 1812/24 від 18.12.2024; платіжною інструкцією № 62 від 16.01.2025 року в іноземній позивач сплатив Продавцю 10852,14 USD за контрактом № 1812/24 від 18.12.2024.

Згідно з Коносаментом SHNGB25052726, вантажовідправник GUANGZHOU RED TOMATO INDUSTRIAL CO., LTD, вантажоодержувач ТОВ ФІРМА «ОЛІС ЛТД»; Контейнер MSKU7424618, Пломба CN6208648, Вага брутто 20 833 кг, Об`єм 20 м2, Упаковка 80 бочок, Consol Ref: C00053181. Дата завантаження на судно: 15 січня 2025 року. Порт навантаження: Тяньцзінь, Китай. Порт вивантаження: Чорноморськ, Україна. Перевізник ULIX (NINGBO) SUPPLY CHAIN CO., LTD.

Згідно з Рахунком-фактури (інвойсу) 1812/24 від 10.01.2025 товар «80 бочок томатної пасти, BRIX 36-38%, холодного віджиму, врожай 2024 року, придатна для споживання людиною», кількість Товару 19 793 кг, ціна за одиницю FOB Сянган, Китай - 780 дол./т, сума 15 438,54 дол. США.

Між позивачем (Замовник) та ТОВ «ОЛИМП А.С.» (Експедитор) був укладений договір № 080520 від 08.05.2020, за яким Експедитор зобов`язується організувати за рахунок Замовника транспортно-експедиторське обслуговування, перевезення експортно-імпортних вантажів на території України та в міжнародному сполучені, а також надання інших послуг Замовнику згідно ст. 8 Закону «Про транспортно- експедиторську діяльність» за погодженням сторін.

Підписанням Заявки на надання послуг від 08.01.2025 року до Договору№ 080520 від 08.05.2020 сторони погодили умови надання послуг, зокрема, тип 20 GP та кількість контейнерів 1шт. MSKU7424618, умови поставки FOB, Tianjin, China; відправник GUANGZHOU RED TOMATO INDUSTRIAL CO., LTD; отримувач FIRM «OLIS LTD» LLC за вказаною адресою. Вартість послуг 5 760,00 USD.

Директором ТОВ «ОЛИМП А.С.» надано довідку про транспортні витрати щодо доставки томатної пасти згідно з Коносаментом SHNGB25052726, контейнер MSKU7424618, за маршрутом порт TIANJIN CHINA - порт Чорноморськ Україна.

ТОВ фірма «ОЛІС ЛТД» 31.03.2025 до митного контролю та митного оформлення надіслано засобами електронного зв`язку згідно зі ст. 257 Митного кодексу України електронну митну декларацію (далі - ЕМД), режим ІМ 40 ДЕ, якій присвоєно №25UA12U4 (гр. А митної декларації) на товар, що зазначений в гр. 31 ЕМД:

«1. Томатна паста з вмістом сухої речовини понад 30%. Товар з комерційною назвою ТОМАТНА ПАСТА 36-38 брикс, являє собою однорідну масу мазкої консистенції, без темного вкраплення, залишків шкірочки, насіння та інших грубих частинок плодів, темно-червоного кольору, із смаком та запахом, властивим концентрованій томатній пасті, без гіркоти та пригару. Масова частка сухих речовин 34,0 мас.%. Масова частка розчинних сухих речовин (Brix) - 37%. Без вмісту хлоридів (кухонної солі), крохмалю/продуктів розщеплення крохмалю, цукрози, оцтової кислоти, етилового спирту, гірчиці підсолоджувальних та ароматизувальних речовин, спецій або приправ. Не є концентрованим соком, не є гомогенізованими овочами. Фасування асептичний пакет, пакування бочка металева - 80 шт. - 19793 кг. Не містить ГМО. Урожай2024 р. Для використання у харчовій промисловості. Виробник: GUANGZHOU RED ТОМАТО INDUSTRIAL СО, LTD Країна виробництва: CN.».

Декларант надав митному органу разом з декларацією наступні документи: Сертифікат якості (Certificate of quality) 225N6001 від 10.01.25; пакувальний лист (Packing list) від 10.01.25; Рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) №1812/24 від 10.01.2025; Коносамент (Bill of lading) №SHNGB25052726 від 13.01.2025; Автотранспортна накладна (Road consignment note) №00110947 від 26.03.2025; Декларація про походження товару (Declaration of origin) №1812/24 від 10.01.2025; Висновок за результатами дослідження експертного підрозділу Центрального митного управління лабораторних досліджень та експертної роботи №-0119 від 10.04.2025; Банківські платіжні документи, що стосується товару CITI-1 27.12.2024, CITI- 1 від 16.01.2025; Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі- продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів №1812/24 від 18.12.2024, доповнення № 1 від 18.12.2024; Договір про надання послуг митного брокера № 3 від 01.08.2019; Договір № 080520 від 08.05.2020, Заявка на надання послуг від 08.01.2025 року до Договору№ 080520 від 08.05.2020, Довідка о транспортних витратах.

При перевірці правильності визначення митної вартості товару, посадовою особою митниці на адресу позивача направлено електронне повідомлення в якому зазначено, зокрема:

«У відповідності до ст. 337 МК України, при проведенні перевірки документів, які надані у підтвердження заявленої митної вартості товарів, виявлено наступне.

В інвойсі від 10.01.2025 № 1812/24 відсутнє посилання на реквізити зовнішньоекономічного контракту, на виконання якого здійснюється поставка заявленої партії товару. Згідно загальносвітової практики, в рахунку-фактурі зазначається реквізити зовнішньоекономічної угоди, відповідно до якого здійснюється поставка, реквізити відвантажувального документа, платіжні реквізити та інші відомості, тощо.

В зазначеній копії митної декларації країни відправлення від 11.01.2025 № 00011893 вантажовідправником є Guangzhou Honqfanminq Industrial Co., Ltd., однак відповідно до коносаменту від 13.01.2025 № SHNGB25052726 та CMR від 26.03.2025 № 00110947 вантажовідправник - Guangzhou Red Томато Industrial Со., Ltd.. Також, в наданій копії митної декларації країни відправлення зазначено порт доставки Одеса, проте згідно наданого коносамента від 15.01.2025 № SHNGB25052726 порт доставки - Чорноморськ. Разом з цим, в декларації країни відправлення міститься посилання на коносамент № 248722317, який до митного оформлення не надавався.

У наданій до митного оформлення довідці про транспортні витрати від 31.03.2025 № 3103-1 зазначено суму морського фрахту TIANTIN-CHORNOMORSK, також в додатково наданій заявці на перевезення від 08.01.2025 б/н в графі 5 «Умови поставки» зазначено FOB, TIANTIN, CHINA. Однак, згідно з наданим до митного оформлення інвойсом від 10.01.2025 № 1812/24 умови поставки - FOB CN Xinqanq. Отже, встановлено невідповідність між даними в поданих до митного оформлення документах, що викликало сумніви у достовірності декларування сум транспортних витрат.

Також, слід зазначити, що відповідно до п. 4.2 Договору від 08.05.2020 № 080520 передбачено, що за фактом надання послуги Експедитор направляє на адресу Замовника рахунок-фактуру, акт про надання послуг.

В наданій CMR від 26.03.2025 № 00110947 (наявна печатка) зазначено перевізника ТОВ «ТРАНСКОН АВТО», але до митного оформлення надано договір від 08.05.2020 № 080520 між ТОВ Фірма "ОЛІС ЛТД" та ТОВ «ОЛИМП А.С.». До митного оформлення не надано договір з перевізником. Відсутнє документальне підтвердження договірних відносин між покупцем та безпосереднім перевізником, що не дає змоги перевірити складову митної вартості товару.

Відповідно до Наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення» до документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів можуть належати: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунку-фактури; калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 58 МК України визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. Згідно з положенням п. 2 ч. 2 ст. 55 МК України, у відповідності до заходів передбачених Методичними рекомендаціями щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджені наказом ДМСУ від 01.07.2021 № 476, проведено порівняння рівня заявленої митної вартості товару та виявлено, що заявлений рівень митної вартості товару нижчий, ніж вартості та їх рівні по митним оформленням проведеним митницями України в митному режимі «імпорт».

В зв`язку з цим, згідно вимог ч. 3 ст. 53 МК України протягом 10 календарних днів брокера зобов`язано надати (за наявності) додаткові документи, що підтверджують заявлену митну вартість та обраний метод її визначення, а саме: 1) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 2) виписку з бухгалтерської документації; 3) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 4) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Також повідомлено, що згідно ч. 6 ст. 53 МК України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.».

14.04.2025 позивачем додатково надані наступні документи: комерційна пропозиція від 14.10.2024 № 00380RT24634-24; висновок Запорізької ТПП від 14.04.2025 № ОИ-3034.

14.04.2025 відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA112030/2025/000001/2 від 14.04.2025 та видана картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за № UA112030/2025/000051.

За результатами здійснення контролю відповідачем в оскаржуваному рішенні №UA112030/2025/000001/2 від 14.04.2025 зазначено: ціна товару 15438,54 USD, розрахована декларантом митна вартість товару 20298,54 USD, курс USD 41,4787; що дорівнює сумі 841 957,05 грн; коригування загальна сума 30483, 20 USD, вартість за одиницю 1,5401 USD.

Таким чином, різниця між митною вартістю товару, заявленою позивачем (20298,54 USD x 41,4787 (курс USD) = 841 957,05 грн) та визначеною відповідачем (30483,20 USD x 41,4787 (курс USD) = 1 264 403,51 грн) становить 433 446,46 грн.

Не погодившись з вказаним рішенням про коригування митної вартості, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з статтею 1 МК України законодавство України з питань митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Відповідно до ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Система визначення митної вартості товарів ґрунтується на загальних принципах митної оцінки, прийнятих у міжнародній практиці. Міжнародно-правовим стандартом, на який зорієнтоване українське митне законодавство, є угоди по застосуванню ст. VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 (далі - ГААТ).

Згідно з ч. 2 ст. VII ГААТ оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або аналогічного товару і не повинна базуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.

Частинами четвертою та п`ятою статті 58 МК України також передбачено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Згідно з ч. 2 ст. 51 МК України митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Згідно з ч. 2 ст. 52 МК України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом;

2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Відповідно до ч. 1 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, наведений в ч. 2 ст.53 МК України.

Такими документами є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації, про що вказано в постанові Верховного Суду від 07.11.2018 по справі № 826/18258/13-а.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару. (ч. 6 ст. 53 МК України)

Згідно зі ч. 1-3 ст.54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно з ч.6, ч. 7 ст.54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Стаття 57 МК України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

В оскаржуваному Рішенні про коригування митної вартості, у графі 33, митниця зазначає нижчевикладені розбіжності, які на її думку унеможливили митне оформлення задекларованих товарів за основним методом і стали підставою для здійснення коригування:

У відповідності до ст.337 МК України, при проведенні перевірки документів, які надані у підтвердження заявленої митної вартості товарів, виявлено наступне.1) В інвойсі від 10.01.2025 № 1812/24 відсутнє посилання на реквізити зовнішньоекономічного контракту, на виконання якого здійснюється поставка заявленої партії товару. Згідно загальносвітової практики, в рахунку-фактурі зазначається реквізити зовнішньоекономічної угоди, відповідно до якого здійснюється поставка, реквізити відвантажувального документа, платіжні реквізити та інші відомості, тощо. 2) В зазначеній копії митної декларації країни відправлення від 11.01.2025 №00011893 вантажовідправником є Guangzhou Hongfanming Industrial Co., Ltd., однак відповідно до коносаменту від 13.01.2025 № SHNGB25052726 та СMR № 00110947 від 26.03.2025 вантажовідправник - Guangzhou Red ^мато Industrial Ltd.. Також, в наданій копії митної декларації країни відправлення зазначено порт доставки Одеса, проте згідно наданого коносамента від 15.01.2025 № SHNGB25052726 порт доставки - Чорноморськ. Разом з цим, в декларації країни відправлення міститься посилання на коносамент №248722317, який до митного оформлення не надавався. 3) У наданій до митного оформлення довідці про транспортні витрати від 31.03.2025 № 3103-1 зазначено суму морського фрахту TIANJIN - CHORNOMORSK, також в додатково наданій заявці на перевезення б/н від 08.01.2025 в графі 5 «Умови поставки» зазначено FOB, TIANJIN, CHINA. Однак згідно з наданим до митного оформлення інвойсом № 1812/24 від 10.01.2025 умови поставки - FOB CN Xingang. Отже встановлено невідповідність між даними в поданих до митного оформлення документах, що викликає сумніви у достовірності декларування сум транспортних витрат. Також слід зазначити, що відповідно до Договору від 08.05.2020 № 080520 п. 4.2 передбачено, що за фактом надання послуги Експедитор направляє на адресу Замовника рахунок-факту, акт про надання послуг. 4) В наданій СMR № 00110947 від 26.03.2025 (наявна печатка) зазначено перевізника ТОВ «ТРАНСКОН АВТО», але до митного оформлення надано договір від 08.05.2020 №080520 між ТОВ Фірма "ОЛІС ЛТД" та ТОВ «ОЛИМП А.С.». До митного оформлення не надано договір з перевізником. Відсутнє документальне підтвердження договірних відносин між покупцем та безпосереднім перевізником, що не дає змоги перевірити складову митної вартості товару. Звертаємо Вашу увагу, що відповідно до Наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення» до документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів можуть належати: рахунок- фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту. При цьому відповідно до ч.2 ст.58 МК України визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. Згідно з положенням п. 2 частини 2 статті 55 МК України, у відповідності до заходів передбачених Методичними рекомендаціями щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджені наказом ДМСУ від 01.07.2021 № 476, проведено порівняння рівня заявленої митної вартості товару та виявлено, що заявлений рівень митної вартості товару нижчий, ніж вартості та їх рівні по митним оформленням проведеним митницями України в митному режимі «імпорт». В зв`язку з цим згідно вимог п.3 ст.53 МК України протягом 10 календарних днів декларанта зобов`язано надати (за наявності) додаткові документи, що підтверджують заявлену митну вартість та обраний метод її визначення, а саме: 1) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 2) виписку з бухгалтерської документації; 3) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 4) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Також повідомлено, що згідно ч.6 ст.53 МК України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару. 14.04.2025 декларантом додатково надані наступні документи: 1. Комерційна пропозиція №00380RT24634-24 від 14.10.2024; 2. Висновок Запорізької ТПП № ОИ-3034 від 14.04.2025. За результатом аналізу додатково наданих документів встановлено наступне: 1. У висновку Запорізької ТПП від 14.04.2025 № 0И-3034 оцінюваний період вказаний з 01.02.2025 до 14.04.2025, тоді як зовнішньоекономічний договір № 1812/24 укладений 18.12.2024, а інвойс № 1812/24 виставлений 10.01.2025, тобто оцінюваний період взято пізніше, ніж фактична оплата товару, що підтверджуються наданими до митного оформлення банківськими платіжними документами № СІТІ-1 від27.12.2024 та № СІТІ-1 від 16.01.2025. Крім того висновок базується на ціновій інформації щодо томатної пасти без зазначення вмісту сухої речовини (Вгіх), тоді як до митного оформлення заявлено томатну пасту 36-38 брикс, рівень цін може змінюватись в залежності від якості зазначеного товар. У висновку Запорізької ТПП від 14.04.2025 № 0И-3034 зазначено діапазон ціни від 700 дол/т до 800 дол/т, а отже вона може бути і вищою. Також слід зазначити, що у висновку Запорізької ТПП від 14.04.2025 № 0И-3034 не зазначено, що експертом враховано характер зовнішньоекономічної операції, умови поставки, та не наведено аналіз складових вартості товару. Таким чином наданий висновок містить суперечливу інформацію. Разом з цим, відповідно до Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 № 1440, зібрані оцінювачем вихідні дані та інша інформації повинні відображатись у звіті про оцінку майна з посиланням на джерело їх отримання у додатках до нього. До висновку Запорізької ТПП від 14.04.2025 № 0И-3034 не долучено додатки, які підтверджують джерела використаної цінової інформації, що не дає можливості перевірити обґрунтованість висновків, які в ньому наведені. 2. У п.5 комерційної пропозиції №00380RT24634-24 від 14.10.2024 зазначено, що термін дії протягом одного тижня, тоді як зовнішньоекономічний договір № 1812/24 укладений 18.12.2024, що ставить під сумнів надану комерційну пропозицію. Таким чином, надані додаткові документи не усувають виявлені розбіжності. 14.04.2025 особа уповноважена на роботу з митницею відмовилась від надання документів, які підтверджують митну вартість згідно ч.3 ст.53 МК України, зокрема надана відповідь наступного змісту «Інші додаткові документи згідно вимог ч.3 ст.53 МК України протягом десяти календарних днів надаватись не будуть». У митниці наявна інформація щодо вищих рівнів митної вартості подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено. Митна вартість може бути визнана за умови надання наступних додаткових документів: рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. 14.04.2025 посадовою особою митниці у відповідності до ч.4 ст.57 МК України, проведено консультацію щодо митної вартості товару. Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) не може бути застосований через те, що декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товарів, у відповідності до вимог п.2 ч.6 ст.54 МК України. Методи визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів у зв`язку з відсутністю інформації щодо вартості подібних (аналогічних) товарів відповідно до вимог ст.59, 60 МК України. Методи визначення митної вартості на основі віднімання (додавання) вартості не може бути прийняті у зв`язку з відсутністю у декларанта та митниці інформації щодо складових митної вартості згідно вимог ст.62, 63 МК України. Митна вартість товару, що імпортується, визначається із застосуванням резервного методу згідно наявної у митниці інформації, з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами й положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ГАТТ). Враховуючи вимоги ч.2 ст.64 МК України використана наявна в митниці інформація щодо раніше визнаних митних вартостей товару з розрахунку 1,5401 USD/ кг (за МД від 06.02.2025 №25UА86U0) у співставних обсягах та комерційних рівнях, час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього».

Щодо зауваження митниці, що в інвойсі від 10.01.2025 № 1812/24 відсутнє посилання на реквізити зовнішньоекономічного контракту, на виконання якого здійснюється поставка заявленої партії товару. Згідно загальносвітової практики, в рахунку-фактурі зазначається реквізити зовнішньоекономічної угоди, відповідно до якого здійснюється поставка, реквізити відвантажувального документа, платіжні реквізити та інші відомості, тощо.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 53 МК України, декларант або уповноважена ним особа має право самостійно обирати метод визначення митної вартості товару з числа тих, що передбачені статтями 57-62 Кодексу, за умови дотримання встановленої послідовності їх застосування. Водночас, частина друга статті 53 МК України передбачає, що підтвердження заявленої митної вартості здійснюється шляхом подання документів, які містять відомості, що є об`єктивними, кількісно визначеними та можуть бути підтверджені документально.

Частина 2 статті 53 МК України визначає, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу).

Проформа-інвойс - попередній рахунок, виставлений покупцю «формально», як документальне оформлення усних/контрактних домовленостей, або оголошення ціни, обсягів поставки товару. Складання цього попереднього рахунку є орієнтиром для попередньої оплати, узгодженої сторонами і зафіксованої в контракті.

Інвойс - рахунок на оплату, підписання якого створює зобов`язання щодо надсилання, отримання та сплати за товар. Підсумкові ціна та обсяги можуть відрізнятись від початкових та можуть коригуватися до остаточного варіанту хоча б через відмінність фактичної маси товару, що завантажується (а це в нашому випадку технічно неминуче - рулони жерсті не калібровані за масою, контрактом передбачено оплату «за фактом»), від вказаного попередньо в Специфікації.

Умови оплати товару є вільним вибором сторін договору як і умова встановлення предоплат, післяплат чи часткових оплат.

Умови оплати за товар не впливають на митну вартість такого товару з огляду на те, що фактична оплата за поставлений товар, як і спосіб здійснення такої оплати (готівковий, безготівковий) так і часові рамки оплати (передоплата, післяплата, відстрочка) ніяким чином не впливає на ціну (розмір оплати) товару, що передбачена контрактом (з урахування додаткових платежів, якщо такі передбачені чи здійснені).

Наданий інвойс № 1812/24 від 10.01.2025, хоча й не містить прямого посилання на номер зовнішньоекономічного контракту, проте подається у складі пакету документів разом із самим зовнішньоекономічним договором, транспортними документами, платіжними документами та іншими підтверджуючими матеріалами, які в сукупності дозволяють ідентифікувати поставку як таку, що здійснюється в межах конкретного контракту. Таким чином, надані документи у своїй сукупності є достатніми для підтвердження заявленої митної вартості.

У постанові від 02 листопада 2018 року у справі № 821/3874/15-а Верховний Суд вказав, що відсутність в інвойсі вказівки на реквізити зовнішньоекономічного контракту сама собою не може бути підставою для висновку про неможливість ідентифікації інвойсу з поставкою товару, якщо така ідентифікація може бути проведена на основі інших документів, доданих на підтвердження митної вартості товару.

Суд зазначає, що надані до митного оформлення документи дають можливість ідентифікувати поставлений товар, а тому висновки митного органу у цій частині є безпідставними.

Щодо зауваження митниці, що в зазначеній копії митної декларації країни відправлення від 11.01.2025 №00011893 вантажовідправником є Guangzhou Hongfanming Industrial Co., Ltd., однак відповідно до коносаменту від 13.01.2025 № SHNGB25052726 та CMR № 00110947 від 26.03.2025 вантажовідправник - Guangzhou Red Томато Industrial Со., Ltd. Також, в наданій копії митної декларації країни відправлення зазначено порт доставки Одеса, проте згідно наданого коносамента від 15.01.2025 № SHNGB25052726 порт доставки - Чорноморськ. Разом з цим, в декларації країни відправлення міститься посилання на коносамент №248722317, який до митного оформлення не надавався.

Щодо інформації про вантажовідправника, митний орган стверджує, що в копії митної декларації країни відправлення від 11.01.2025 № 00011893 зазначено вантажовідправника Guangzhou Hongfanming Industrial Co., Ltd., що не відповідає коносаменту та CMR.

Разом з тим, наданий позивачем переклад цієї митної декларації свідчить, що у перекладі вантажовідправником вказано Guangzhou Red Tomato Industrial Co., Ltd., що повністю збігається з даними коносамента від 13.01.2025 № SHNGB25052726 та CMR №00110947 від 26.03.2025.

Митний орган не надав офіційного перекладу декларації країни відправлення, тому твердження про наявність розбіжностей не підтверджується належними доказами, що суперечить вимогам частини 3 статті 54 МК України.

Щодо порту доставки, суд зазначає, що у перекладі митної декларації країни відправлення, зробленому декларантом, зазначено порт доставки Чорноморськ, що повністю узгоджується з даними коносаменту від 15.01.2025 №SHNGB25052726.

Щодо коносамента № 248722317, суд вважає за необхідне зазначити, що згадування в митній декларації країни відправлення коносамента № 248722317 не має визначального значення, оскільки фактичне митне оформлення здійснюється на підставі повного пакету документів, наданого декларантом.

Коносамент, на підставі якого здійснювалося ввезення та оформлення товару в Україні це № SHNGB25052726, і саме він є чинним документом, який підтверджує транспортування товару в межах конкретної поставки. Наявність іншого коносамента в документах країни відправлення пов`язана з внутрішніми транзитними чи логістичними процедурами та не впливає на достовірність заявленої митної вартості.

Суд звертає увагу, що митна декларація країни відправлення за змістом частини другої статті 53 МК України не є основним документом, яким підтверджують митну вартість товарів. Відповідно до пункту 7 частини третьої статті 53 МК України копія митної декларації країни відправлення є додатковим документом, що подається (за наявності) декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товарів.

При цьому здійснення митного оформлення в країні відправлення є обов`язком підприємства-продавця, тобто позивач не впливає на заповнення експортної декларації, тому форма та зміст залежить тільки від продавця. Митна декларація країни відправлення може лише підтверджувати проходження товару (вантажем) митного оформлення в країні відправлення, однак ніяк не може підтверджувати чи спростовувати числове значення заявленої митної вартості товару.

Щодо зауваження митниці, що у наданій до митного оформлення довідці про транспортні витрати від 31.03.2025 № 3103-1 зазначено суму морського фрахту TIANJIN - CHORNOMORSK, також в додатково наданій заявці на перевезення б/н від 08.01.2025 в графі 5 «Умови поставки» зазначено FOB, TIANJIN, CHINA. Однак згідно з наданим до митного оформлення інвойсом № 1812/24 від 10.01.2025 умови поставки - FOB CN Xingang. Отже, встановлено невідповідність між даними в поданих до митного оформлення документах, що викликає сумніви у достовірності декларування сум транспортних витрат. Також слід зазначити, що відповідно до Договору від 08.05.2020 № 080520 п. 4.2 передбачено, що за фактом надання послуги Експедитор направляє на адресу Замовника рахунок-факту, акт про надання послуг.

Щодо умов поставки FOB CN Xinqanq / FOB Tianjin.

В інвойсі № 1812/24 від 10.01.2025 зазначено умови поставки FOB CN Xinqanq. У заявці на перевезення б/н від 08.01.2025 зазначено FOB, Tianjin, China.

Вказані формулювання не суперечать одне одному, оскільки порт Xingang є частиною порту Tianjin - одного з найбільших портових комплексів Китаю.

Порт Xingang, також відомий як Tianjin Xingang, є основною частиною порту Тяньцзінь (Port of Tianjin) - найбільшого порту на півночі Китаю та головного морського шлюзу до Пекіна. Згідно з інформацією з відкритих джерел, порт Тяньцзінь поділений на дев`ять портових районів, серед яких три основні Beijiang, Nanjiang та Dongjiang утворюють ядро порту Xingang навколо фарватеру Xingang .

Таким чином, терміни «FOB Tianjin» та «FOB Xingang» можуть використовуватися як взаємозамінні, оскільки Xingang є складовою частиною порту Тяньцзінь. Це підтверджує, що зазначення в інвойсі умов поставки як «FOB CN Xingang» є еквівалентним «FOB Tianjin» і не свідчить про розбіжності в документах.

Такі відмінності у формулюваннях не свідчать про зміну умов поставки чи їхню недостовірність, а є еквівалентними за змістом.

Так, у Постанові Верховного Суду від 04.11.2021 у справі № 120/2634/19-а Верховний Суд зазначив, що незначні варіації у термінах та формулюваннях умов поставки не свідчать про зміну умов договору або їх недостовірність. Суд підкреслив, що міжнародна торгівля часто передбачає використання різних формулювань для однакових умов, і такі варіації є звичною практикою. Комерційна доцільність і усталений торговий оборот мають велике значення при оцінці подібних варіантів.

Щодо достовірності суми транспортних витрат, суд зазначає, що відповідно до умов зовнішньоекономічного контракту погодили умови поставки FOB - Xingang, Tianjin Sea Port Китай. У разі використання правил Інкотермс FОВ (вільно на борту) у порту відвантаження продавець зобов`язаний за свій рахунок здійснити завантаження товару на борт зазначеного покупцем судна на узгоджену дату або в межах обумовленого терміну в названому порту відвантаження відповідно до звичаїв порту, а також виконати митні формальності, необхідні для вивозу. Покупець повинен за свій рахунок зафрахтувати судно і своєчасно сповістити продавця про терміни, умови та місце навантаження, назву, час прибуття судна. Ціна FОВ (FОВ ргісе) означає, що контрактна ціна за товар включає в себе суму вартості самого товару, експортного митного оформлення цього товару з оплатою експортних мит і інших зборів, а також вартості доставки в порт відвантаження і завантаження вантажу на борт судна без вартості перевезення (фрахту) в порт призначення.

Враховуючи факт перевезення оцінюваного товару на умовах FOB морським транспортом, ціна витрат на навантаження товару до названого порту відвантаження, а також витрати, пов`язані з митним очищенням товару для цілей експорту, були понесені продавцем та включені до контрактної вартості, відтак не підлягають доказуванню позивачем для цілей визначення митної вартості товару.

Верховний Суд, в постановах від 02.03.2018 по справі № 804/2997/17, від 12.03.2019 по справі №817/604/17 висловив наступний правовий висновок: «термін FOB Інкотермс 2010 передбачає оплату продавцем витрат на завантаження вантажу на борт судна, а тому доводи позивача щодо відсутності як підстав, так і доказів сплати ним зазначених витрат є обґрунтованими».

У розумінні «Інкотермс 2010» термін «вартість і фрахт» означає, що постачальник оплачує, всі витрати, які необхідні для доставки товару до порту призначення, в тому числі витрати по навантаженню товару на борт судна та будь-які збори в зв`язку з вивантаженням товару у порту призначення, які за умовами договору покладаються на продавця.

Таким чином, витрати на транспортування по країні продавця та завантаження на борт судна не потребують додаткового підтвердження для цілей визначення митної вартості товару, поставленого відповідно до умов договору поставки та за інвойсом.

Відповідно до документів, що підтверджують транспортні витрати, позивачем надано повний пакет документів, а саме: коносамент SHNGB25052726, довідка про транспортні витрати, договір № 080520 від 08.05.2020.

Надана довідка про транспортні витрати від 31.03.2025 № 3103-1 містить інформацію про фрахт за маршрутом TIANJIN - CHORNOMORSK, що цілком відповідає умовам поставки FOB Tianjin (Xinqanq). За умовами FOB витрати на морський фрахт після завантаження товару несе покупець, тобто саме декларант, і тому ці витрати правомірно включені до митної вартості товару.

Щодо оформлення послуг експедитора згідно з Договором від 08.05.2020 № 080520, суд зазначає, що пункт 4.2 вказаного договору передбачає складання рахунку-фактури та акта наданих послуг. Відсутність рахунку чи акта на момент первинного оформлення не свідчить про недостовірність вже наданої довідки, яка містить підтвердження суми фрахту, маршрут та дату. Довідка оформлена на офіційному бланку з підписом та печаткою, що робить її належним доказом понесених витрат.

Крім того, митним органом не доведено, що сума транспортних витрат є завищеною або недійсною, як цього вимагає частина третя статті 54 МК України у випадку сумнівів у достовірності декларування.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що подані документи містять повну та узгоджену інформацію про умови поставки та витрати на транспортування. Виявлені митним органом формальні відмінності у термінології не мають суттєвого значення, не впливають на розмір заявленої митної вартості та не свідчать про її недостовірність.

Щодо зауваження митниці, що в наданій CMR № 00110947 від 26.03.2025 (наявна печатка) зазначено перевізника ТОВ «ТРАНСКОН АВТО», але до митного оформлення надано договір від 08.05.2020 №080520 між ТОВ ФІРМА «ОЛІС ЛТД» та ТОВ «ОЛИМП A.C.».

Щодо перевізника, зазначеного в CMR, суд зазначає, що у міжнародній товарно-транспортній накладній (CMR) № 00110947 від 26.03.2025 вказано перевізника ТОВ «ТРАНСКОН АВТО», при цьому документ належним чином оформлений і містить печатку, що підтверджує його достовірність.

Зазначаємо, що ТОВ «ТРАНСКОН АВТО» виступає субпідрядною організацією, залученою до виконання перевезення на підставі договору між ТОВ «ОЛИМП А.С.» та ТОВ ФІРМА «ОЛІС ЛТД» від 08.05.2020 № 080520. Даний договір регулює взаємовідносини між замовником та експедитором, а саме ТОВ «ОЛИМП А.С.», яке має право залучати третіх осіб до виконання транспортних, експедиторських та інших послуг без погодження з замовником, що передбачене умовами договору» від 08.05.2020 № 080520 (п.2.1.1) та не суперечить чинному законодавству.

Факт залучення ТОВ «ТРАНСКОН АВТО» як безпосереднього перевізника не спростовує ні умов договору, ні витрат, понесених у межах зовнішньоекономічної операції, оскільки перевезення здійснювалося у межах зобов`язань експедитора перед замовником. Наявність CMR з відповідними відмітками, маршрутом та датами транспортування підтверджує реальність виконання послуги.

Таким чином, участь ТОВ «ТРАНСКОН АВТО» у здійсненні перевезення є логічним та допустимим елементом виконання договірних зобов`язань експедитором.

Усі документи в сукупності підтверджують виконання перевезення та є підставою для врахування транспортних витрат при формуванні митної вартості.

При цьому слід зауважити, що CMR заповнюється відправником або перевізником, а не покупцем, тому позивач не несе відповідальності за його зміст. Позивач (покупець за договором) не бере участі в оформленні оригіналів вантажної накладної та, відповідно, не може нести відповідальність за недоліки її заповнення, а має можливість отримати відповідний примірник CMR тільки від перевізника в момент доставки товару в місце призначення.

Щодо зауваження митниці, що у Висновку Запорізької ТПП № 0И-3034 зазначено період дослідження з 01.02.2025 по 14.04.2025. Водночас зовнішньоекономічний контракт № 1812/24 укладений 18.12.2024, а інвойс № 1812/24 датований 10.01.2025. Оплата за контрактом підтверджена банківськими документами від 27.12.2024 та 16.01.2025.

Суд зазначає, що згідно з п. 7 Наказу ТПП України № 1187 від 18.10.2022, ТПП досліджує середні ринкові ціни у періоді, який є найбільш репрезентативним для цілей порівняння, включаючи дати, наближені до моменту митного оформлення. Таким чином, зазначений період (01.02-14.04.2025) є допустимим з огляду на те, що митне оформлення здійснювалося у квітні 2025 року, а не в момент укладення договору.

Крім того, зазначений висновок ТПП враховує умови поставки FOB, що дозволяє зіставити ціни з урахуванням міжнародних практик у цій галузі.

Щодо комерційної пропозиції № 00380RT24634-24 від 14.10.2024, в якій зазначено термін дії - протягом одного тижня, суд вважає за необхідне зазначити, що комерційна пропозиція є інформаційним документом, який фіксує початкові умови співпраці сторін та містить узгодження орієнтовних параметрів майбутнього договору - зокрема, ціну товару, умови поставки, асортимент.

Укладення зовнішньоекономічного договору № 1812/24 відбулося 18.12.2024, тобто після отримання та опрацювання умов пропозиції, а також погодження внутрішніх процедур позивача, які зайняли фактично більше одного тижня.

Термін дії комерційної пропозиції не є фіксованим зобов`язанням для сторін, а лише орієнтиром для укладення контракту. Відсутність поновлення пропозиції не означає автоматичної втрати її чинності в контексті подальших домовленостей, якщо умови, викладені в ній, фактично реалізовані у договорі.

Зміст договору № 1812/24 відповідає умовам, викладеним у комерційній пропозиції (ціна, умови поставки, асортимент), що підтверджує її актуальність на момент укладення договору. Пропозиція не суперечить іншим наданим до митного оформлення документам, у тому числі інвойсу, платіжним документам та висновку ТПП.

Комерційна пропозиція надана як додатковий доказ на підтвердження рівня цін, що застосовувався у взаємовідносинах сторін. Основними ж документами, які підтверджують митну вартість, залишаються інвойс, контракт та платіжні документи. Їх достовірність митним органом не спростована, що виключає підстави для коригування митної вартості за ст. 53 МК України.

Суд зазначає, що зазначені відповідачем зауваження жодним чином не впливають на заявлену митну вартість товарів, а тому не можуть бути підставою як для витребування додаткових документів так і для коригування митної вартості товарів. Саме по собі припущення митного органу про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або беззаперечною підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з того, що згідно з ч.1 ст.246 МК України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Відповідно до ч.1 ст.248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Згідно з ч.1 ст.257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, на які накладено електронний підпис декларанта або уповноваженої ним особи.

Аналіз вказаних норм дозволяє дійти висновку, що до виключної компетенції митних органів відноситься вирішення питання перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості, а також самостійного її визначення у встановлених Законом випадках. Даний висновок узгоджується з основним принципом оцінки товарів для митних цілей, закріпленим у ст.VII Генеральної асамблеї з тарифів і торгівлі «Оцінка товарів для митних цілей», згідно з яким оцінка імпортованого товару для митних цілей має базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на якій розраховується мито, або аналогічного товару.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач надав митному органу необхідні документи, які надають можливість перевірити та підтвердити заявлену митну вартість товарів. Суттєвих недоліків подані до митного органу документи не містили, а відповідно у відповідача не було підстав для витребування додаткових документів, як і для прийняття рішень про коригування митної вартості товару.

Суд вважає необґрунтованим використання наявної у митниці інформації щодо раніше визнаних митних вартостей за іншими ЕМД, оскільки сам по собі факт відмінності ціни, яка наводиться декларантом від ціни наявної у базах митного органу, а саме наявної інформації щодо раніше визнаних митними органами митних декларацій на аналогічні товари, не може беззастережно свідчити про її невірне визначення декларантом, так як ціна товару є результатом домовленості продавця і покупця та залежить від багатьох факторів і в господарських правовідносинах звичайною практикою є встановлення різної ціни на один і той самий товар.

У постанові від 09.11.2022 у справі № 815/2162/17 Верховний Суд зазначив про те, що доводи митниці щодо оцінки ризиків при перевірці митної вартості товарів суд оцінює критично з огляду на те, що спрацювання профілів ризиків автоматизованої системи аналізу та управління ризиками та наявність в базах митного органу інформації про те, що ідентичні або подібні товари було розмитнено іншими особами за вищою митною вартістю, не може бути підставою для відмови у прийнятті заявленої декларантом митної вартості за ціною контракту, за відсутності інших законних підстав для витребування додаткових документів, оскільки при здійсненні контролю за коригуванням митної вартості, проведеним митним органом за другорядним методом, митний орган повинен довести, що: відповідний товар за певною митною вартістю був дійсно ввезений до України; що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) не було оскаржене до суду та скасоване судом.

Верховний Суд у постанові від 19.06.2024 по справі № 460/1143/19 вказав на те, що наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Верховний Суд неодноразово наголошував, що відомості, які містяться в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідних рішень. В основу такого підходу лягли висновки про те, що торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо) (постанови Верховного Суду від 21.10.2021 у справі №420/4820/19, від 25.02.2021 у справі № 810/3295/17, від 23.11.2022 у справі № 810/2547/17).

Формально нижчий рівень митної вартості імпортованих позивачем товарів від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування методу визначення митної вартості товару, обраного декларантом, і не може бути підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за методом визначеним в декларації митної вартості.

В силу ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене вище, суд вважає, що контролюючий орган не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору.

Суд доходить до висновку, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості товару є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

З урахуванням того, що причини відмови, викладені в оскаржуваній картці відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, є аналогічними причинам, викладеним в рішенні про коригування митної вартості товарів, така картка також має протиправний характер та підлягає скасуванню.

Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За наведеного вище суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження матеріалами справи, є обґрунтованими, а надані сторонами письмові докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про задоволення позову.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, понесені позивачем судові витрати на оплату судового збору в розмірі 7625,00 грн підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 139, 241-246, 255, 262 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Оліс ЛТД» до Запорізької митниці про визнання протиправними та скасування рішень, - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати Рішення Запорізької митниці про коригування митної вартості товарів №UA112030/2025/000001/2 від 14.04.2025.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA112030/2025/000051, прийняту Запорізькою митницею.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Запорізької митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Оліс ЛТД» понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 7625,00 грн (сім тисяч шістсот двадцять п`ять гривень 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в порядок та строки, передбачені ст.ст. 295, 297 КАС України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Оліс ЛТД» (вул. Карпенка-Карого, буд. 47, м.Запоріжжя, 69014; ),

Відповідач - до Запорізька митниця (вул. Синенка Сергія, буд. 12, м. Запоріжжя, 69041; ).

Повне судове рішення складено 21.07.2025.

Суддя Б.В. Богатинський