Справа № 569/11965/25
Суддя: Панас О. В.
Дата ухвалення: 2025-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2025 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючої судді - Панас О.В.

при секретарі судового засідання - Алексейчук Ю.М.

з участю:

позивачки - ОСОБА_1

представника позивачки адвоката - Петровського І.О.

представників відповідача ДПП - Івашинюти І.О., Бикова О.В., Бузи В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівному адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського взводу 4 роти 3 (з обслуговування м.Костопіль) бат. 2 полку УПП в Рівненській області ДПП Гергелюка Романа Олександровича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в :

У провадженні Рівненського міського суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до поліцейського взводу 4 роти 3 (з обслуговування м.Костопіль) бат. 2 полку УПП в Рівненській області ДПП Гергелюка Романа Олександровича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення.

Просила скасувати постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4861106 від 31.05.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що поліцейським взводу №4 роти №3 (з обслуговування міста Костопіль) батальйону №2 полку УПП в Рівненській області ДПП капралом поліції Гергелюк P.O. відносно ОСОБА_1 , складено постанову серії ЕНА №4861106 від 31.05.2025 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Вважає, що вказаною постановою на ОСОБА_2 неправомірно накладено адміністративне стягнення, постанова незаконна, винесена з порушення норм КУпАП, а тому підлягає скасуванню, а справа закриттю з наступних підстав.

Жодних Правил дорожнього руху ОСОБА_3 не порушувала та будь-яких доказів, які б підтверджували вказаний факт, працівниками поліції не надано. Так, 31.05.2025 о 16:17:30 транспортний засіб під керуванням ОСОБА_4 було безпідставно зупинено працівниками поліції по пр. Миру, 15, м. Рівне та звинувачено у тому що нібито вона керуючи транспортним засобом порушила вимоги дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено», що знаходиться неподалік ринку по вул. Шевченка м. Рівне, що ОСОБА_3 відразу заперечила. При цьому, на запитання працівників поліції, звідки їде ОСОБА_3 , остання повідомила, що виїхала з одного із дворів, що знаходиться по вул. Шевченка м. Рівне, а також зазначила, що вона була здивована тим фактом, що її взагалі зупинили працівники поліції. На подальшу пропозицію ОСОБА_4 до працівників поліції пред`явити докази, що саме її транспортний засіб порушив вимоги дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено», один із поліцейських пред`явив відеозапис із свого особистого мобільного телефону, на якому було відображено невідомий та неідентифікований транспортний засіб. З переглядом такого відеозапису не можливо встановити номерні знаки транспортного засобу чи особу водія, який допустив вказане порушення ПДР. В порушення ч. 1 ст. 285 КУпАП , постанова працівником поліції для ОСОБА_4 не оголошувалась та останню не було ознайомлено із змістом такої постанови, а лише вручено копію постанови серії ЕНА №4861106. Вказала, що згідно постанови серії ЕНА №4861106 від 31.05.2025, ОСОБА_5 інкримінується, що вона нібито керувала транспортним засобом о 16:19:30 по вул. Шевченка, 18. м. Рівне. При цьому, згідно відеозаписів з технічних пристроїв №470257 та 472808 встановлено, що транспортний засіб ОСОБА_4 об 16:1.7:38 перебуває у нерухомому стані по пр. Миру, 15, м. Рівне, тобто у зазначеній в постанові час ОСОБА_3 взагалі не могла керувати будь-яким транспортним засобом, оскільки о 16:17:38 остання знаходилась в автомобілі, який перебував у нерухомому стані. Таким чином, з огляду на вищевикладене є невідповідність часу вчинення правопорушення, який зазначено в постанові із відеозаписом під назвою «Відео WhatsApp. дата 2025-06-04 о 14.30.46 b7c5e0fa» та «export:-4o68f». в 1 хвилину 52 секунди. Вважає, що працівниками поліції не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_6 адміністративного правопорушення, зазначеного в постанові. До позовної заяви додано відеозаписи з портативного відео реєстратора працівників поліції, які були надані позивачці на адвокатський запит. В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 , представник позивачки адвокат - Петровський І.О., який діє згідно ордеру серія ВК № 1175270 від 10.06.2025 р. в судовому засіданні позов підтримали з підстав, викладених у позові, просили задовольнити, постанову скасувати. Підтримали пояснення надані у відповіді на відзив. Представники відповідача ДПП Івашинюта І.О., Биков О.В., Буза В.О. в судовому засіданні позов не визнали, вказали на правомірність дій інспектора по притягненню ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення вимог ПДР, факт якого був встановлений інспектором поліції Гергелюком Р.О., просили у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі з підстав, викладених у відзиві.

Згідно поданого Департаментом патрульної поліції відзивом вказують на те, що зі змісту оскаржуваної постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності слідує, що остання, рухаючись м. Рівне по вул. Шевченка, 18 керуючи транспортним засобом Subaru ТгіЬеса номерний знак НОМЕР_1 , порушив вимоги дорожнього знаку 3.21 "В`їзд заборонено", а саме здійснив рух в зону дії вказаного знаку, чим порушив вимоги п. 33 ПДР України , чим вчинила адміністративне правопорушення передбачене частиною 1 статті 122 КУпАП.

У позовній заяві викладені твердження, що 31 травня 2025 року гр. ОСОБА_1 , в зазначений в оскаржуваній постанові час, не керувала транспортним засобом марки Subaru ТгіЬеса номерний знак НОМЕР_1 . Однак такі пояснення є спробою ввести суд в оману з метою уникнення адміністративної відповідальності, оскільки на записі з портативного відеореєстратора, який використовував поліцейський, чітко зафіксовано, що за кермом зазначеного транспортного засобу перебував саме позивач.

Громадянка ОСОБА_7 після зупинки працівниками поліції повідомила, що здійснила виїзд з двору. Однак на пряме запитання поліцейського: "З якого саме двору Ви виїхали?", вона не змогла надати чіткої відповіді, почала плутатися у показах та заявила, що не знає назви вулиць, на яких перебуває. Вказані обставини підтверджуються відеозаписом "сlір_2.mр4" у часовому проміжку з 00 хв. 10 с. по 00 хв. 50 с., який свідчить про непослідовність та невпевненість у поясненнях особи, що викликає сумніви щодо достовірності її тверджень.

Під час розгляду справи поліцейським було належним чином ознайомлено водія із його правами передбаченими ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та повідомлено, що відносно останнього буде винесена постанова відповідно ч. 1 ст. 122 КУпАП (від 01. хв. 25 с. до 04 хв. 10 с. відеозапису сlір_1mр4) після чого, поліцейський ознайомлює водія з винесеною постановою (від 08 хв. 50 с. до 09 хв. 27 с. відеозапису сlір_1mр4).

Невідповідність часу на відеозаписі часу, зазначеному в постанові, може бути наслідком технічного збою чи похибки при фіксації подій, однак сама по собі така невідповідність не нівелює сутність зафіксованих подій, не спростовує сам факт вчинення правопорушення та не свідчить про фальсифікацію доказів.

Всупереч ст. 77 КАС України позивач не довів та не підтвердив належними і допустимими доказами ті обставини, на яких грунтуються його вимоги, доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем надано не було. Отже, слідує, що підстави для задоволення адміністративного позову відсутні, оскаржувана постанова є правомірною та винесеною у повній відповідності нормам чинного законодавства в межах компетенції поліцейського патрульної поліції.

Відповідачем до відзиву також долучено відеозаписи із службового відео реєстратора.

Відповідач ОСОБА_8 у судове засідання не з`явився, відзиву на позов не подав.

З оглянутої відповіді на відзив, вбачається, що позивачка не погоджується з доводами відповідача та просить задовольнити її позов.

Ухвалою суду від 13.06.2025 року прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до розгляду . Відкрите провадження, ухвалено розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Ухвалою суду від 30.06.2025 призначено розгляд справи за позовом ОСОБА_1 з викликом сторін. Заслухавши пояснення позивачки, представника позивачки, представників відповідача, дослідивши письмові докази, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 3 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами. Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху (далі - ПДР), затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

У п. 1.3 Правил дорожнього руху України зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Судом встановлено, що поліцейським взводу №4 роти №3 (з обслуговування міста Костопіль) батальйону №2 полку УПП в Рівненській області ДПП капралом поліції Гергелюк P.O. відносно ОСОБА_1 , складено постанову серії ЕНА №4861106 від 31.05.2025 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Відповідно до вказаної постанови по справі про адміністративне правопорушення, 31.05.2025 о 16:19:30 в м. Рівне, вул. Шевченка, 18, водій керуючи т/з порушив вимоги дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено», а саме здійснив рух в зону дії вказаного знаку. Відеофіксація 470257, чим порушив п. 33 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП. ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог ч.1 ст.122 КУпАІІ та накладено стягнення у вигляді сплати штрафу у розмірі 340,00 грн.

З оглянутого судом відеозапису, зафіксованого за допомогою службового відеореєстратора встановленого в службовому транспортному засобі та наданого представником відповідача вбачається, що автомобіль чорного кольору здійснює маневр повороту праворуч в зону дії дорожнього знаку 3.21 "В`їзд заборонено" з вул.Сагайдачного на вул. Шевченка по якій продовжив рух, проте не вбачається можливим чітко роздивитись номер транспортного засобу та особу , яка ним керувала. З відеозапису вбачається, що короткий проміжок часу автомобіль порушника не перебував в полі зору працівника ДПП. А голосове озвучення номера автомобіля який поуршив ПДР не є можливим, оскільки відеореєстратор беззвуковий.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до пункту 3 розділу 33 ПДР України до групи заборонних знаків відноситься знак 3.21 "В`їзд заборонено"

Дорожній знак 3.21 "В`їзд заборонено" - застосовується для того, щоб заборонити в`їзд усіх транспортних засобів.

Відповідно до п. 8.2-1 ПДР України, дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту. Дорожні знаки повинні розміщуватися таким чином, щоб їх було добре видно учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби. При цьому дорожні знаки не повинні бути закриті повністю або частково від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами. Дорожні знаки повинні бути видимими на відстані не менш як 100 м за напрямком руху та розміщеними не вище 6 м над рівнем проїзної частини. Дорожні знаки встановлюються обабіч дороги на тому її боці, що відповідає напрямку руху. Для поліпшення сприйняття дорожніх знаків вони можуть бути розміщені над проїзною частиною. Якщо дорога має більше ніж одну смугу для руху в одному напрямку, установлений обабіч дороги відповідного напрямку дорожній знак дублюсться на розділювальній смузі, над проїзною частиною або на протилежному боці дороги (у разі, коли для руху в зустрічному напрямку є не більше ніж дві смуги). Дорожні знаки розміщуються таким чином, щоб інформацію, яку вони передають, могли сприймати саме ті учасники руху, для яких вона призначена.

Положеннями ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показниками технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Встановлено, що особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності не визнала подію та вину у вчиненні правопорушення, вказуючи на їх відсутність. Не було заявлено свідків на місці події та не відібрано будь-яких пояснень від очевидців події адміністративного правопорушення 31.05.2025

Згідно ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Визначений ст. 77 КАС УКраїни обов`язок відповідача суб`єкта владних повноважень довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного ч.1 цієї статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких грунтуються його вимоги.

На підставі ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до п.2 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

Згідно ст. 293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень:

1) залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення;

2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд;

3) скасовує постанову і закриває справу;

4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Аналізуючи зазначені норми законодавства, суд приходить до висновку, що положення статті 293КУпАП прямо не вказують, що суд при розгляді справи в порядку КАС наділений повноваженнями, визначеними статтею 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Разом з тим, специфіка такого перегляду полягає в тому, що суд фактично і виконує повноваження органу (посадової особи), яка переглядає постанову у справі по адміністративне правопорушення.

Виходячи з положень частини 2 статті 124 Конституції України, що юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення, суд вважає за необхідне зазначити, що суд який переглядає постанову у справі про адміністративне правопорушення не може мати менше повноважень, аніж вищестоящий орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення. Суд, який переглядає постанову в порядку КАС, з особливостями, визначеними Кодексом України про адміністративні правопорушення, не може мати менші повноваження аніж апеляційний суд загальної юрисдикції.

Наведене вище дає підстави дійти висновку, що суд наділений усією повнотою тих повноважень, які визначені статтею 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в тому числі й правом скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

Крім того, дане положення закріплено в ч. 3 ст. 286 КАС України, згідно якої за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність, закріпленим частиною другою статті 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

За наведених обставин, суд вважає, що порушення п.33 ПДР України автомобілем марки Subaru ТгіЬеса 31.05.2025 мало місце, проте не достатньо доказів на підтвердження, що саме водієм була ОСОБА_1 , а автомобіль мав д.н. НОМЕР_1 . Сторона відповідача, на спростування пояснень ОСОБА_1 , щодо того, що саме нею було здійснено виїзд на вул. Шевченка з останнього двору направо по напрямку руху в сторону пр.Миру, та підтвердження факту керування нею автомобілем, який порушив ПДР повертаючи з вул. Сагайдачного на вул. Шевченка у м.Рівному, враховуючи заперечення позивачкою вчинення неправомірних дій, не було вжито всіх належних, допустимих та законних - засобів для виявлення відеозаписів про рух автомобіля Subaru ТгіЬеса н.з. НОМЕР_1 31.05.2025 у проміжку часу наближеному до 16.19 год. у м.Рівному.

Враховуючи заявлені позовні вимоги, встановлені обставини справи, та приписи ч.3 ст. 286 КАС України, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, а саме скасування оскаржуваної постанови оскільки вона винесена без достатніх доказів, та направлення справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП на новий розгляд до Департаменту патрульної поліції.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 9, 19, 20, 77, 241, 244, 245, 246, 286, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до поліцейського взводу 4 роти 3 бат. 2 полку УПП в Рівненській області ДПП Гергелюка Романа Олександровича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4861106 від 31.05.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. Справу про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення надіслати на новий розгляд до Департаменту патрульної поліції.

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляцiйного адміністративного суду через Рiвненський мiський суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачка: ОСОБА_1 , проживає: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: поліцейський взводу 4 роти 3 (з обслуговування м.Костопіль) бат. 2 полку УПП в Рівненській області ДПП Гергелюк Роман Олександрович, місцезнаходження: 33028, м.Рівне, вул.. Степана Бандери, 14А.

Відповідач: Департамент патрульної поліції , місцезнаходження: 03048, м.Київ, вул.. Федора Ернста, 3, .

Повний текст рішення виготовлено 21.07.2025

Суддя: О.В.Панас