Справа № 560/19166/24
Суддя: Фелонюк Д.Л.
Дата ухвалення: 2025-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

22 липня 2025 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Фелонюк Д.Л. розглянув адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Військова частина НОМЕР_1 , в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік в розмірі місячного грошового забезпечення.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач має право на отримання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік. Проте, відповідач протиправно відмовив у її нарахуванні та виплаті з посиланням на те, що позивач був звільнений з військової служби, а тому, на нього не поширюються норми Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 (далі - Порядок №260). Позивач вказує, що отримав тяжке поранення, пов`язане із захистом Батьківщини у 2024 році. В силу перебування у тяжкому стані не зміг подати рапорт на отримання матеріальної допомоги для вирішення соціально побутових питань за 2024 рік вчасно, тобто, до звільнення із військової служби. Однак, надалі звернувся із зверненням (рапортом) від 22.10.2024 до ТВО командира військової частини НОМЕР_1 , в якому просив виплатити матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік.

До суду надійшов відзив, в якому Військова частина НОМЕР_2 просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначає, що умовами виплати військовослужбовцю матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань є наявність фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України, необхідність подання рапорту та наявність підстав, зазначених у окремому дорученні №183/уд від 16.01.2024. Виплата матеріальної допомоги здійснюється на підставі наказу командира (начальника) із зазначенням у ньому розміру допомоги. При цьому, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 14.09.2024 №260 (по стройовій частині) старший солдат ОСОБА_1 був звільнений із військової служби та з 14.09.2024 виключений із списків особового складу військової частини НОМЕР_1 . За час проходження військової служби ОСОБА_1 з рапортом про виплату йому матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік до командира військової частини НОМЕР_1 не звертався.

Звертає увагу, що згідно з пунктом 1 розділу I Порядку №260 що цей Порядок визначає механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України. Разом з тим, станом на час звернення позивача з зверненням (рапортом) від 22.10.2024 до командира військової частини про виплату йому матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік, позивач вже не являвся військовослужбовцем Збройних Сил України.

Військова частина НОМЕР_1 правом подати відзив не скористалася.

До суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач просить задовольнити позовні вимоги. Зазначає, що аналіз медичної документації, довідок, доданих до матеріалів справи, однозначно свідчить про те, що ОСОБА_1 не був спроможним виконувати будь-які адміністративні дії, включаючи підготовку та подання рапорту на матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік. Таке заперечення права військовослужбовця на матеріальну допомогу через неподання рапорту, коли це було зумовлено реальною неможливістю його оформлення, суперечить принципам соціальної справедливості та належного забезпечення військовослужбовців. Крім того, в жодному нормативно-правовому акті немає прямої заборони або чіткого строку на подання рапорту, не встановлено вимоги подання рапорту до звільнення, а тому, тлумачення умови не на користь колишнього військовослужбовця суперечить конституційним засадам. Звертає увагу, що право на отримання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань виникло не після звільнення ОСОБА_1 , а саме в момент настання юридичного факту, коли відбулося поранення під час захисту України.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 24.12.2024 відкрито провадження у справі та вирішено її розглянути за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 25.03.2025 у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 відмовлено. Залучено співвідповідачем у справі №560/19166/24 Військову частину НОМЕР_2 .

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Позивач у зв`язку з оголошенням в Україні воєнного стану був призваний на військову службу та проходив її у Військовій частині НОМЕР_1 .

Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №931188 позивачу з 03.09.2024 встановлена третя група інвалідності. Причина інвалідності - поранення, так, пов`язане із захистом Батьківщини.

У довідці про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії 12 ААА №108424 зазначено, що ступінь втрати професійної працездатності у відсотках у позивача становить 50%. Причина втрати професійної працездатності - поранення, так, пов`язане із захистом Батьківщини.

Згідно з довідкою №3903 від 13.09.2024 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, виданою Військовою частиною НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , старший солдат, гранатометник 2 піхотного відділення 1 піхотного взводу 3 піхотної роти Військової частини НОМЕР_1 , у період з 01.03.2024 по 09.03.2024; з 15.03.2024 по 18.03.2024 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в районі н.п. Бердичі, Очеретинської селищної громади, Покровського району Донецької області.

У період з 19.03.2024 по 24.04.2024 старший солдат ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні, що підтверджується виписками із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №0433524 та №1414, перевідним епікризом із медичної картки стаціонарного хворого №3829.

Відповідно до довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 04.04.2024 №1082, виданої Військовою частиною НОМЕР_1 , старший солдат ОСОБА_1 17.03.2024 отримав ІНФОРМАЦІЯ_1 шиї справа, ділянки правового плечового суглобу, ІV фаланги правої кисті, обох гомілок, ВОСП бокової ділянки таза справа під час виконання бойового завдання, пов`язаного із захистом Батьківщини.

Згідно з довідкою військово-лікарської комісії від 02.08.2024 №3187, виданої Військовою частиною НОМЕР_3 , старший солдат ОСОБА_1 отримав поранення, пов`язане із захистом Батьківщини, та потребує звільнення від виконання службових обов`язків за станом здоров`я на термін, необхідний для оформлення звільнення, але не більше 30 календарних днів.

У свідоцтві про хворобу №3187 від 02.08.2024, виданому Військовою частиною НОМЕР_3 , старший солдат ОСОБА_1 визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.

Відповідно до витягу із наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 14.09.2024 №260 позивача з 14.09.2024 виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. Зазначено, що матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік не отримував.

У зв`язку з не отриманням матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, позивач через адвоката Максименко Т.І. звернувся з зверненням (рапортом) від 22.10.2024 до ТВО командира Військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_2 , у якому просив виплатити матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік.

За результатами розгляду звернення (рапорту), листом №4845 від 16.11.2024 Військова частина НОМЕР_1 повідомила, що згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 14.09.2024 №260 гранатометника 2 піхотного відділення 1 піхотного взводу 3 піхотної роти військової частини НОМЕР_1 старшого солдата ОСОБА_1 було звільнено за станом здоров`я, відповідно до підпункту «б» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Оскільки старший солдат ОСОБА_1 був звільнений з військової служби, на нього не поширюється наказ МОУ від 11.06.2018 №260.

Позивач, вважаючи порушеними його права, звернувся з позовом до суду.

IV. ЗАКОНОДАВСТВО ТА ОЦІНКА СУДУ

Порядок виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань регламентовано розділом XXIV Порядку №260, пунктом 1 якого визначено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, один раз на рік надається матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.

Згідно з пунктом 2 розділу XXIV Порядку №260 військовослужбовцям, прийнятим (призваним) на військову службу із запасу, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань виплачується в календарному році, у якому вони призначені та вступили до виконання обов`язків за посадами.

Відповідно до абзаців 1, 3 пункту 7 розділу XXIV Порядку №260 розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, порядок її виплати встановлюються за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України.

До місячного грошового забезпечення, з якого визначається розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, включаються посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років і щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород) за займаною посадою, на які військовослужбовець має право на день підписання наказу про надання цієї допомоги.

За правилами пункту 9 розділу XXIV Порядку №260 виплата матеріальної допомоги здійснюється за рапортом військовослужбовця на підставі наказу командира (начальника), а командиру (начальнику) - наказу вищого командира (начальника) за підпорядкованістю із зазначенням у ньому розміру допомоги.

Згідно з пунктом 6 окремого доручення Міністра оборони України від 16.01.2024 №183/уд матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань виплачувати військовослужбовцям в розмірі місячного грошового забезпечення, виключно за наявності таких підстав:

смерть військовослужбовця, його дружини (чоловіка), дітей та батьків військовослужбовця;

поранення (контузії, травми, каліцтва) військовослужбовця, пов`язаного із захистом Батьківщини, отриманого при виконанні завдань під час воєнного стану;

у разі наявності у військовослужбовця інвалідності, отриманої внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини;

порушення стану здоров`я військовослужбовця, перебування його на лікуванні, реабілітації, що підтверджено відповідними медичними документами (виписний епікриз, довідка про захворювання, постанова військово-лікарської комісії), а саме:

онкологічне захворювання (хірургічне лікування, променева та (або) хіміотерапія);

захворювання на туберкульоз, ВІЛ/СНІД, вірусний гепатит В, С;

безперервне перебування на лікуванні, реабілітації або у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою, які пов`язані із захистом Батьківщини (більше 30 днів поспіль), внаслідок травм, захворювань нервової, серцево-судинної систем, опорно-рухового апарату та інших захворювань органів і систем з тяжким перебігом або наслідками, що потребують проведення багатоетапного хірургічного лікування, протезування втраченої кінцівки (кінцівок), ендопротезування, трансплантації органів, індивідуального догляду, протирецидивного лікування з довготривалим застосуванням дорогих лікарських засобів;

сім`ям військовослужбовців, які захоплені в полон (крім військовослужбовців, які здалися в полон добровільно) чи заручниками, а також інтернованим в нейтральних державах або визнані безвісно відсутніми.

Матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань виплачується один раз у 2024 році за однією з вищезазначених підстав внаслідок події, яка настала у 2024 році або у 2023 році, та за умови, що право на отримання зазначеної допомоги не було реалізовано у рік настання події (крім підстав зазначених в абзацах четвертому та дев`ятому цього пункту).

З урахуванням того, що ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням, отриманим під час захисту Батьківщини, він набув право на матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік.

Твердження відповідача, що позивач подав рапорт про виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік після звільнення з військової служби, а тому, на нього не поширюються норми Порядку №260, суд оцінює критично, оскільки відсутня пряма заборона або чіткий строк на подання рапорту, не встановлено подання рапорту до звільнення. Крім того, право на отримання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань виникло не після звільнення позивача, а коли він отримав поранення під час захисту Батьківщини. Також суд враховує, що позивачу встановлена інвалідність внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини з 03.09.2024, тобто, з часу, коли позивач ще перебував на військовій службі.

При цьому, суд звертає увагу на те, що обов`язок щодо нарахування військовослужбовцю грошового забезпечення, одним із видів якого є матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, покладені на командира військової частини, у штаті якої військовослужбовець проходить військову службу. Грошове забезпечення, заробітна плата та інші виплати особовому складу виплачуються за місцем штатної служби.

Оскільки згідно з витягом із наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 14.09.2024 №260 позивач з 14.09.2024 виключений зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 , то обов`язок щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік покладений саме на Військову частину НОМЕР_1 .

Отже, відповідач допустив протиправну бездіяльність щодо виплати позивачу матеріальної допомоги для вирішення соціально побутових питань за 2024 рік. Як наслідок, наявні підстави для задоволення позовних вимог зобов`язального характеру.

Інші доводи та заперечення сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

Слід зазначити, що згідно з пунктом 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994).

За нормами частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наведене свідчить про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, розподіл судових витрат відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік в розмірі місячного грошового забезпечення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 )
Відповідачі:Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_5 ) Військова частина НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_6 )

Головуючий суддя Д.Л. Фелонюк