Справа № 214/9699/24
Суддя: Сіденко С. І.
Дата ухвалення: 2025-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 214/9699/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

21 липня 2025 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Сіденка С.І.,

при секретарі судового засідання Розстальної К. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 170 від 04 листопада 2025 року у справі про адміністративне правопорушення, якою його визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.210-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Вказаною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення правил військового обліку, а саме у постанові вказано, що 02.11.2024 року в ході здійснення прийому громадянина ОСОБА_1 в ІНФОРМАЦІЯ_2 було встановлено факт порушення ним правил військового обліку. Відповідно до наявних в ІНФОРМАЦІЯ_3 даних останній медичний огляд проходив 04.06.2019 року. Згідно з вимогами абз. 1 п. 3.2 Положення про військову лікарську експертизу в Збройних Силах України, затверджено наказом МОУ від 14.08.2008 року №402 (із змінами), повторний медичний огляд військовозобов`язаних проводиться один раз на 5 років. У постанові вказується, що позивач відмовився проходити медичний огляд. Своїми діями порушив вимоги абз. 5 п. 1 Правил військового обліку призовників та військовозобов`язаних, викладених в додатку 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджено ПКМУ від 30.12.2022 року №1487. З вказаною постановою позивач не згодний, вважає її безпідставною та незаконною, оскільки проходити медичний огляд на вказаний у постанові час він не відмовлявся. За таких обставин висновок відповідача щодо невиконання позивачем вимог законодавства не відповідають фактичним обставинам та в діях відповідача відсутній склад адміністративного правопорушення. Оспорювана постанова винесена за відсутності позивача, чим порушено його право на захист. Також вказує, що матеріали справи про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності не містять належних та допустимих доказів про те, що позивач був належним чином повідомлений про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, отримував його копію, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, однак не прибув у зазначений час та не повідомив про поважні причини неприбуття. На підставі викладеного, просить оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею у справі визначено суддю Сіденка С. І.

Ухвалою від 02 грудня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання.

Учасники справи у судове засідання не з`явились.

За обставин неявки у судове засідання учасників справи, суд приходить до висновку про можливість проведення судового засідання за їх відсутністю, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та прийняття законного і обґрунтованого рішення.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду при розгляді справи № 361/8331/18 від 1 жовтня 2020 року.

В зазначеній постанові Верховний Суд виходив з такого: «якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні».

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Дослідивши надані сторонами докази, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до постанови № 170 від 04 листопада 2024 року, яка винесена начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі, що становить 17000 грн. Зі змісту вказаної постанови слідує, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду, яка отримана особисто під особистий підпис 04.11.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_4 (а. с. 13).

З копії направлення на ВЛК 02.11.2024 № 3187 вбачається, що позивача направлено для проходження медичного огляд, але позивач відмовився.

У протоколі про адміністративне правопорушення № 170 від 04.11.2024 зазначено, що 02.11.2024 о 19 год. 00 хв. уповноваженим працівником ІНФОРМАЦІЯ_1 виписано направлення для проходження медичного огляду для визначення придатності позивача до військової служби. Однак в порушення вимог абзацу абз. 5 п. 1 Правил військового обліку призовників та військовозобов`язаних, викладених в додатку 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджено ПКМУ від 30.12.2022 року №1487.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII (далі Закон №3543-XII), Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 № 560 (далі Порядок №560), Положенням про військово-лікарську експертизу у Збройних силах України, затвердженого Наказом Міністерства оборони України №402 від 14.08.2008 (далі - Положення).

Так, згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», організація і порядок проведення мобілізаційної підготовки та мобілізації визначаються цим Законом, актами Президента України та Кабінету Міністрів України.

Загальна мобілізація проводиться одночасно на всій території України і стосується національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.

Статтею 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» закріплено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

У відповідності до абзаців 2 та 4 частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», громадяни зобов`язані, зокрема, проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Згідно з п.п. 1 п. 27 Порядку №560 під час мобілізації громадяни викликаються до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки або їх відділів з метою: взяття на військовий облік; проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби; уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки); призову на військову службу під час мобілізації та відправлення до місць проходження військової служби.

Відповідно до п. 74 Порядку, резервістам та військовозобов`язаним, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, за рішенням керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки видається направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду за формою згідно з додатком 11. При цьому особам віком до 45 років видається направлення щодо визначення їх придатності до проходження військової служби у десантно-штурмових військах, силах спеціальних операцій, морській піхоті. Направлення реєструється в журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію за формою згідно з додатком 12 та видається резервісту та військовозобов`язаному під особистий підпис. Під час вручення направлення резервістам та військовозобов`язаним під особистий підпис доводяться вимоги законодавства щодо відповідальності громадян за ухилення від військової служби під час мобілізації, у тому числі за ухилення від проходження медичного огляду за направленням районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, та строк завершення медичного огляду.

Безпідставна відмова (ухилення) від проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби є порушенням законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зокрема ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Дії особи щодо ухилення (відмови) від проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, та кваліфіковані відповідачем правильно. Таке порушення вчинене позивачем в особливий період.

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (ст. ст. 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Відповідно до ч. 1-3 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Частиною 3 вказаної статті визначено, що кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Відповідач навів обґрунтовані заперечення проти позову, що підтверджені відповідними доказами. Натомість зі сторони позивача належних та достатніх доказів на підтвердження своїх доводів суду не надано.

Оскаржувана постанова містить опис обставин, установлених під час розгляду справи (абз. 5 ч. 2 ст. 283 КУпАП), тобто суть правопорушення, за яке позивач притягується до відповідальності, який підтверджується дослідженими матеріалами справи.

Суд враховує, що позивач не проходив медичний огляд і не пройшов його на час розгляду справи, а відтак в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, оскільки останній позивач будучи відмовився від проходження медичного огляду за направленням територіального центру комплектування та соціальної підтримки в особливий період, тим самим порушивши вимоги законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Суд відхиляє доводи позивача про порушення відповідачем процесуального порядку притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки належних доказів таких порушень він не надав.

Зокрема, стосовно твердження відповідача про неналежне повідомлення його про розгляд справи, суд зазначає наступне.

Закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи. При цьому, обов`язок повідомляти особу про місце і час розгляду справи вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа. Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення.

Суд звертає увагу, що особі, до якої застосовується адміністративна санкція, повинно бути забезпечено право завчасно знати про час та місце розгляду справи. Це право є гарантією реалізації інших прав - на участь в розгляді справи про адміністративне правопорушення, висловлення заперечень, надання доказів, захист тощо.

У цьому ж протоколі мається написане від руки пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та підпис цієї особи. Факт складення стосовно позивача протоколу про адміністративне правопорушення, надання письмових пояснень та підпису протоколу позивач не заперечив та не спростував.

Відповідачем на виконання вимог ч. 2 ст. 77 КАС України доведено правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а зміст оскаржуваної постанови відображає склад адміністративного правопорушення, вчинення якого не спростовано позивачем.

Відтак, дії відповідача при винесенні постанови у справі про адміністративне правопорушення були вчинені на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами.

Суд також застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

З огляду на встановлені обставини, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що підстави для скасування оскаржуваної постанови відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 6-10, 72, 77, 90, 241-246, 255, 286, 292, 295 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП - НОМЕР_1 ), зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПУО: НОМЕР_2 ) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення про скасування постанови № 170 від 04.11.2024 про притягнення до адміністративної відповідальності- відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Уразі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Сіденко С.І