Справа № 420/8807/25
Суддя: Караван Р.В.
Дата ухвалення: 2025-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/8807/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Каравана Р.В., розглянув в письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області в особі Хаджибейського (Малиновського) відділу у місті Одесі Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправною відмову оформлену листом від 09.01.2025 року.

І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 26.03.2025 року через систему «Електронний суд» звернулася до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області в особі Хаджибейського (Малиновського) відділу у місті Одесі Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, у якому просить суд:

визнати протиправною відмову від 09.01.2025 № 5114-31/5114.1-25 Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області в особі Малиновського відділу у місті Одесі Головного управління Державної міграційної служби України у видачі ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 паспорту громадянина України у формі книжечки, відповідно до Постанови Верховної Ради України "Про затвердження положень про паспорт громадянина України та про паспорт громадянина України для виїзду за кордон" від 26.06.1992 № 2503- ХІІ;

зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області в особі Хаджибейського (Малиновського) відділу у місті Одесі Головного управління Державної міграційної служби України оформити та видати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із досягненням нею 14-річного віку, паспорт громадянина України у формі книжечки, в відповідно до Постанови Верховної ради України "Про затвердження положень про паспорт громадянина України та про паспорт громадянина України для виїзду за кордон" від 26.06.1992 № 2503- ХІІ.

стягнути з Відповідача судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 , мати неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є її законним представником. По досягненню 14-річного віку ОСОБА_2 звернулась до Малиновського відділу у м. Одесі Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, що є територіальним підрозділом Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області (далі - Відповідач), із заявою від 09.01.2025 року (за вх. від 09.01.2025 р. № Н-1/6/5114-25) для оформлення і видачі останній паспорта громадянина України у формі книжечки, відповідно до Постанови Верховної Ради України "Про затвердження положень про паспорт громадянина України та про паспорт громадянина України для виїзду за кордон" від 26.06.1992 № 2503- ХІІ. Відповідач від 09.01.2025 № 5114-31/5114.1-25 відмовив ОСОБА_2 в оформлення і видачі останній паспорта громадянина України у формі книжечки та повідомив про відсутність законних підстав для оформлення та видачі ОСОБА_2 паспорта громадянина України відповідно до Положення №2503- ХІІ, адже паспорт громадянина України зразка 1994 року видається особі, яка досягла 16-річного віку. Вважаючи вказані дії протиправними позивач звернулась до суду з вказаним позовом.

Відповідач з поданим позовом не погодився. У поданому до суду відзиві вказує, що до заяви позивача на отримання паспорту-книжечки не було додано жодних документів, необхідних для видачі паспорту. ГУ ДМС в Одеській області звертає увагу, що реалізація волевиявлення громадянина на отримання паспорта, незалежно від форми такого, здійснювалась і здійснюється шляхом подання заяви-анкети до компетентного органу особисто особою, яка звертається за отриманням паспорта, із зазначенням інформації та долученням документів, які передбачені вимогами чинного законодавства. При цьому, дотримання особою певних правил, пов`язаних з процедурою оформлення та видачі паспорта, зокрема щодо дотримання форми заяви, є обов`язковим. Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду, висловленою у постановах від 29 лютого 2024 року у справі № 280/5678/22, 07 листопада 2018 року по справі № 820/3327/16, від 29 листопада 2019 року по справі № 260/1414/18, від 10 грудня 2020 року по справі № 240/575/20. ГУ ДМС в Одеській області наголошує, що ОСОБА_2 до заяви про отримання паспорту-книжечки не надала жодних документів, передбачених п. 1 Розділу ІІІ наказу МВС України від 06.06.2019 № 456 «Про затвердження Тимчасового порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України». Однак, 09.11.2016 ОСОБА_2 та її законний представник ОСОБА_1 звернулися до ГУ ДМС в Одеській області з заявою про отримання ОСОБА_2 паспорта громадянина України для виїзду за кордон з безконтактним електронним носієм. Відповідно до п.п. 2 п. 7 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон затвердженого постановою КМУ від 07.05.2014 № 152 Оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін та видача паспорта для виїзду за кордон здійснюються: особі, яка не досягла 16-річного віку, особі, яка визнана судом обмежено дієздатною або недієздатною, - на підставі заяви-анкети одного з батьків (усиновлювачів), опікунів, піклувальників або інших законних представників, у тому числі осіб, уповноважених відповідно до законодавства інших держав на представлення інтересів дитини щодо оформлення паспорта для виїзду за кордон (далі - законні представники). 14.11.2016 ОСОБА_2 було документовано паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 дата видачі 14.11.2016, орган видачі 5101. Під час оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 дані стосовно позивача були внесені до Єдиного державного демографічного реєстру (ЄДДР) і було присвоєно унікальний номер запису в ЄДДР (УНЗР): НОМЕР_5. Також, 06.04.2022 ОСОБА_2 та її законний представник ОСОБА_1 звернулися до відділу обслуговування громадян м. Одеса ДП «Документ» з заявою про отримання ОСОБА_2 паспорта громадянина для виїзду за кордон з безконтактним електронним носієм. 08.04.2022 ОСОБА_2 було документовано паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 дата видачі 08.04.2022, орган видачі 5101. Позивачі, при оформленні паспорта громадянина України для виїзду за кордон з безконтактним електронним носієм, надали згоду на обробку персональних даних. Отже, використання позивачем раніше паспортів громадянина України для виїзду за кордон з безконтактним електронним носієм, при виготовленні яких було надано згоду на обробку персональних даних та було присвоєно унікальний номер запису в Реєстрі, який є єдиним та присвоюватись повторно не буде, свідчить, що отримання паспорта громадянина України у вигляді ID-картки жодним чином не порушує права позивача та в будь-якому разі не є втручанням у її приватне життя.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою суду від 01.04.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_3 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області в особі Хаджибейського (Малиновського) відділу у місті Одесі Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправною відмову оформлену листом від 09.01.2025 року. Визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Суд, дослідивши матеріали справи та обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги і заперечення, а також ті, які мають інше значення для вирішення справи, повно, всебічно та об`єктивно дослідив докази у справі

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 є законним представником мати неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як свідчать матеріали справи ОСОБА_2 звернулась до Малиновського відділу у місті Одесі Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області з заявою від 09.01.2025, в якій просила оформити і видати паспорт громадянина України у формі паспортної книжечки зразка 1994 року. До вказаної заяви не було долучено жодного додатку.

Малиновським відділом у місті Одесі Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області було надано відповідь №5114-31/5114.1-25 від 09.01.2025, відповідно до якої перевіркою по базі ЄІАС УМП ОСОБА_2 документована паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 виданого 13.04.2022 р., орган видачі 5101 та Ваші персональні дані внесені до Єдиного державного демографічного реєстру (ЄДДР) і присвоєно унікальний номер запису в ЄДДР (УНЗР): НОМЕР_5. Вказано, що відповідно до статті 21 Закону України «Про Єдиний державний, демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» від 20.11.2012 № 5492-VI паспорт громадянина України виготовляється у форми картки, що містить безконтактний електронний носій. Зауважено, що у ДМС та її територіальних органів/підрозділів відсутні законні підстави для оформлення та видачі їй паспорта громадянина України у вигляді книжечки відповідно до постанови Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ у зв`язку з недосягненням ОСОБА_2 16-річного віку.

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_1 звернулась до ГУ ДМС України в Одеській області з заявою-анкетою від 09.11.2016 для внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . За наслідками розгляду вказаної заяви ОСОБА_2 було документовано паспортом громадянина для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , дата видачі 14.11.2016, строк дії 14.11.2020 та присвоєно унікальний номер запису в ЄДДР (УНЗР): НОМЕР_5.

Також ОСОБА_1 звернулась до ГУ ДМС України в Одеській області з заявою-анкетою від 06.04.2022 для внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . За наслідками розгляду вказаної заяви ОСОБА_2 було документовано паспортом громадянина для виїзду за кордон серії НОМЕР_3 , дата видачі 08.04.2022, строк дії 08.04.2026.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає та враховує наступне.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про громадянство України» від 18.01.2001 №2235-ІІІ документом, що підтверджує громадянство України, є, в тому числі, паспорт громадянина України.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» від 20.11.2012 №5492-VI (далі - Закон №5492-VI) встановлено, що Єдиний державний демографічний реєстр - це електронна інформаційно-телекомунікаційна система, призначена для зберігання, захисту, обробки, використання і поширення визначеної цим Законом інформації про особу та про документи, що оформлюються із застосуванням засобів Реєстру, із забезпеченням дотримання гарантованих Конституцією України свободи пересування і вільного вибору місця проживання, заборони втручання в особисте та сімейне життя, інших прав і свобод людини та громадянина.

Відповідно до частини 1 статті 10 Закону №5492-VI внесення інформації до Реєстру здійснюється уповноваженими суб`єктами за зверненням заявника, на підставі інформації державних органів реєстрації актів цивільного стану, органів реєстрації фізичних осіб, а також інформації органів виконавчої влади, інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування з дотриманням вимог Закону України «Про захист персональних даних». У разі якщо інформація про особу вноситься до Реєстру вперше, проводиться ідентифікація особи, після завершення якої автоматично формується унікальний номер запису в Реєстрі та фіксуються час, дата та відомості про особу, яка оформила заяву-анкету (в електронній формі). Унікальний номер запису в Реєстрі є незмінним.

Згідно з пунктом «а» частини 1 статті 13 Закону №5492-VI паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України і оформлення такого передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру.

Також Законом № 1474-VIII частину 2 статті 21 Закону № 5492-VI викладено в такій редакції: «Оформлення, видача, обмін паспорта громадянина України, його пересилання, вилучення, повернення державі та знищення здійснюються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.»

Відповідно до пунктів 1-2 Порядку № 302 паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України. Паспорт виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій.

Пунктом 1 Порядку №302 затверджений:

-зразок та технічний опис бланка паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм згідно;

-зразок та технічний опис бланка паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія;

-Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України.

Пунктом 2 Порядку №302 із застосуванням засобів Реєстру запроваджено:

- з 01 січня 2016 року - оформлення і видачу паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм та паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, зразки бланків яких затверджено цією постановою, громадянам України, яким паспорт громадянина України оформляється вперше, з урахуванням вимог пункту 2 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року

- з 01 листопада 2016 року - оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм, зразок бланка якого затверджено цією постановою, громадянам України відповідно до Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого цією постановою.

Згідно пункту 3 Порядку №302 прийняття документів для оформлення паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, зразок бланка якого затверджено цією постановою, з 01 листопада 2016 року припиняється.

Державна міграційна служба до законодавчого врегулювання питання завершення оформлення та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року здійснює оформлення та видачу таких паспортів у порядку, встановленому Міністерством внутрішніх справ, громадянам України, щодо яких прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання Державної міграційної служби оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року.

Тимчасовий порядок № 456 визначає порядок подання документів, їх розгляду і прийняття рішення про оформлення та видачу паспорта громадянина України зразка 1994 року (далі - паспорт) особі, щодо якої прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання ДМС оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року (далі - рішення суду), засвідчене в установленому законодавством порядку.

Отож, зазначеними вище нормами законодавства України передбачені два рівнозначних альтернативних варіанти оформлення документа, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України, а саме: паспорт у вигляді паспортної книжечки або паспортна картка.

Однак, в контексті спірних правовідносин, неповнолітня ОСОБА_2 не має право на оформлення паспорту громадянина України у вигляді книжечки, адже використання нею паспорта громадянина України для виїзду за кордон, при виготовленні якого було надано згоду на обробку персональних даних та було присвоєно унікальний номер запису в Реєстрі, який є єдиним та присвоюватись повторно не буде, свідчить, що отримання паспорта громадянина України у вигляді ID-картки жодним чином не порушує права неповнолітньої та в будь-якому разі не є втручанням у її приватне і сімейне життя.

Крім того, при зверненні до органу міграційної служби із заявою, позивач не зазначала про наявність релігійних переконань і приналежність до окремої суспільної групи, що зумовлювало би необхідність у відмові від обробки персональних даних та видачі паспорта із безконтактним носієм інформації. Відображення таких обставин має місце лише у позовній заяві.

У світлі наведеного, також слід дійти висновку про відсутність порушень статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року.

Здійснюючи такий висновок, суд також враховує висновки Верховного Суду, викладені, зокрема, у постановах від 08.06.2023 у справі № 380/5977/21, від 22.03 2024 у справі № 540/4500/21, від 28.11.2024 у справі №420/6552/24, в яких наголошено, що використання позивачем паспорта громадянина України для виїзду за кордон, при виготовленні якого було надано згоду на обробку персональних даних та було присвоєно унікальний номер запису в Реєстрі, який є єдиним та присвоюватись повторно не буде, свідчить, що отримання паспорта громадянина України у вигляді ID-картки жодним чином не порушує права позивачки та в будь-якому разі не є втручанням у її приватне і сімейне життя.

Суд вважає не можливим застосувати до спірних правовідносин правові висновки, які викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.09.2018 у зразковій справі № 806/3265/17 за позовом особи до Коростенського районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області, Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Правова позиція позивача побудована на правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, що викладена в постанові від 19.09.2018 у зразковій справі № 806/3265/17 щодо наявності права громадян на отримання паспорта у формі книжечки.

У зразковій справі № 806/3265/17 Велика Палата Верховного Суду вказала на ознаки цієї типової справи:

а) позивач - фізична особа, якій територіальним органом ДМС України відмовлено у видачі паспорту у формі книжечки, у відповідності до Положення № 2503-ХІІ;

б) відповідач - територіальні органи ДМС України;

в) предмет спору - вимоги щодо неправомірної відмови відповідача у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки у зв`язку з ненаданням особою згоди на обробку персональних даних та зобов`язання відповідача видати позивачеві паспорт у формі книжечки, у відповідності до Положення № 2503-ХІІ.

Розглянувши зразкову справу № 806/3265/17, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що норми Закону №5492-VI, на відміну від норм Положення №2503-XII (теж діючого на момент виникнення правовідносин), не тільки звужують, але фактично скасовують право громадянина на отримання паспорта у вигляді паспортної книжечки без безконтактного електронного носія персональних даних, який містить кодування його прізвища, ім`я та по батькові, та залишають тільки право на отримання паспорта громадянина України, який містить безконтактний електронний носій, що є безумовним порушенням вимог статті 22 Конституції України, яка забороняє при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, не відповідає вимогам якості закону (тобто втручання не було «встановлене законом»), не було «необхідним у демократичному суспільстві» у тому сенсі, що воно було непропорційним цілям, які мали бути досягнуті, не покладаючи на особу особистий надмірний тягар. Зазначене допускає свавільне втручання у право на приватне життя в контексті неможливості реалізації права на власне ім`я, що становить порушення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року.

Велика Палата Верховного Суду у зразковій справі констатувала, що позбавлення особи можливості отримання паспорта у традиційній формі - у вигляді книжечки, і спричинені цим побоювання окремої суспільної групи, що отримання паспорта у вигляді ID-картки може спричинити шкоду приватному життю, становить втручання держави, яке не було необхідним у демократичному суспільстві, і воно є непропорційним цілям, які мали б бути досягнуті без покладення на особу такого особистого надмірного тягаря.

Водночас у справі, яка є предметом даного розгляду, відповідач не приймав рішення про відмову ОСОБА_2 , у видачі паспорту у вигляді книжечки з підстав ненадання особою згоди на обробку персональних даних.

Себто, дана справа не відповідає вимогам зразкової, оскільки предметом розгляду останньої, було порушене право особи мати паспорт у альтернативній формі, яка не надавала згоду на обробку персональних даних у зв`язку із побоюваннями через свої переконання настання «тяжких» негативних наслідків в результаті майбутнього внесення персональних даних до ЄДДР та присвоєння унікального номеру запису в Реєстрі УНЗР.

Однак, як свідчать наявні в матеріалах справи докази, альтернативний вибір законний представник та неповнолітня ОСОБА_2 вже зробили, оформивши біометричний паспорт для виїзду за кордон, надавши, при цьому згоду на обробку персональних даних; в Реєстрі щодо ОСОБА_2 вже сформовано номер, який не змінюється при наступних операціях.

Окрім того, відповідно до п. 1 Розділу ІІІ наказу МВС України «Про затвердження Тимчасового порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України» від 06.06.2019 № 456 (далі - Наказ № 456) для оформлення паспорта особа, яка досягла 16-річного віку, або її законний представник (далі - заявник) подає:

1) заяву;

2) рішення суду;

3) свідоцтво про народження або документ, що підтверджує факт народження, виданий компетентними органами іноземної держави;

4) оригінали документів, що підтверджують громадянство та посвідчують особу батьків (або одного з них), що на момент народження особи перебували(в) у громадянстві України (для підтвердження факту належності особи до громадянства України). У разі відсутності таких документів або в разі, якщо батьки (чи один із батьків) такої особи на момент її народження були (був) іноземцями(ем) або особами(ою) без громадянства, або в разі набуття особою громадянства України на території України подається довідка про реєстрацію особи громадянином України;

5) дві фотокартки розміром 3,5 x 4,5 см;

6) довідку про реєстрацію / зняття з реєстрації місця проживання особи;

7) довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (для внутрішньо переміщених осіб);

8) посвідчення про взяття на облік бездомної особи, видане відповідним центром

обліку бездомних осіб (для бездомних осіб).

Суд констатує, що до заяви від 09.01.2025 ОСОБА_2 не було долучено передбачених наказом № 456 документів.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Відповідно до ч. 1. ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Приписами ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч.1). В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2).

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що Хаджибейським (Малиновським) відділом у місті Одесі Головного управління Державної міграційної служби України було правомірно відмовлено в оформленні та видачі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорта громадянина України зразка 1994 року відповідно до Положення про паспорт громадянина України №2503-XII, а тому заявлені позовні вимоги щодо визнання протиправною бездіяльність відповідача та зобов`язання останнього оформити і видати паспорт громадянина України зразка 1994 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до Положення про паспорт громадянина України №2503-XII задоволенню не підлягають.

Решта доводів позивача висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Оскільки за результатами розгляду адміністративної справи суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, відповідно розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 2, 90, 139, 241-246, 250, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області в особі Хаджибейського (Малиновського) відділу у місті Одесі Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправною відмову оформлену листом від 09.01.2025 року- відмовити повністю.

Рішення суду, відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін:

Позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області в особі Хаджибейського (Малиновського) відділу у місті Одесі Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, місцезнаходження: 65080, м. Одеса, вул. Ак. Філатова, буд. 23в, індентифікційний код в .

Суддя Роман КАРАВАН

.