Справа № 379/976/25
Суддя: Шабрацький Г. О.
Дата ухвалення: 2025-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер: 379/976/25
Провадження № 2-а/379/20/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2025 рокум.Тараща

Таращанський районний суд Київської області у складі судді Шабрацького Г.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Білоцерківського РУ ГУ ДСНС України у Київській області, Головного управління ДСНС України у Київській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серія КХ №001554 від 23.05.2025,

УСТАНОВИВ:

У травні 2025року позивач звернулась до суду з позовом до Білоцерківського РУ ГУ ДСНС України у Київській області, Головного управління ДСНС України у Київській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серія КХ №001554 від 23.05.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 185-14 КУпАП, а провадження у справі закрити за відсутністю складу правопорушення.

Позивач обґрунтувала свій позов тим, що вона працює на посаді директора Салиського сільського Будинку культури КЗ ТМР «Таращанська централізована клубна система» та згідно наказу від 07.03.2025 року №41 є відповідальною за найпростіше укриття за адресою: с. Салиха, вул. Михайлівська, 1-А.

23 травня 2025 року провідним фахівцем відділу організації заходів цивільного захисту Білоцерківського РУ ГУ ДСНС України у Київській області старшим лейтенантом служби цивільного захисту Маціборою Тетяною Сергіївною винесено постанову серії КХ № 001554 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 185-14 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 гривень. Відповідно до вказаної постанови, 23 травня 2025 року близько о 08 години 30 хвилин за адресою: Київська область, Білоцерківський район, с. Салиха, вул. Михайлівська, 1-А, ОСОБА_1 являючись відповідальною особою за виконання порушень викладених в Акті обстеження об`єкта фонду захисних споруд цивільного захисту від 14. березня 2025 року № 55, не виконала законні вимоги викладені в Акті обстеження об`єкта фонду цивільного захисту від 14 березня 2025 року № 55, складеного провідним спеціалістом відділу організації заходів цивільного захисту Білоцерківського РУ ГУ ДСНС України Київської області, а саме пункт 1.

Вважає, що постанова серії КХ № 001554 від 23 травня 2025 року є такою, що винесена з порушенням норм чинного законодавства України та порушує її права та законні інтереси, а відтак, підлягає визнанню протиправною та скасуванню з наступних підстав:

при розгляді справи про адміністративне правопорушення позивачу не було роз`яснено належним чином права та не надано можливості належним чином скористатись правовою допомогою, чим порушено право на захист;

призначаючи адміністративне стягнення посадовою особою ДСНС не встановлено обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність;

зазначена постанова містить відомості, які не відповідають фактичним обставинам, а саме: населений пункт, в якому винесено постанову зазначено м. Біла Церква, а фактично розгляд справи про накладення на адміністративного стягнення відбувався за місцем роботи в приміщенні Салиського сільського будинку культури КЗ Таращанської міської ради Таращанської централізованої клубної системи за адресою: Київська область Білоцерківського району, с. Салиха, вул. Михайлівська, 16.

відсутня вина позивача щодо невиконання законних вимог посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту оскільки нею, з метою дотримання вимог правил пожежної безпеки, для найпростішого укриття, розташованого за адресою: вул. Михайлівська, 16, с. Салиха Білоцерківського району Київської області було скеровано лист до балансоутримувача відділу культури, молоді, спорту та туризму Таращанської міської ради з проханням виділити кошти в сумі 28318,09 грн. на розробку проектно-кошторисної документації системи протипожежного захисту системи пожежної сигналізації, системи керування евакуюванням. В свою чергу, в.о. начальника відділу культури, молоді, спорту та туризму Таращанської міської ради звернулась із зазначеним питанням до Таращанської міської ради як власника майна. Проте, рішення про виділення коштів для облаштування об`єктів фонду захисних споруд, під час поіменного голосування на черговій 78 сесії Таращанської міської ради не набрало достатньої кількості голосів депутатів Таращанської міської ради VIII скликання для його прийняття.

Позивач ОСОБА_1 вважає, що постанова про притягнення її до адміністративної відповідальності та накладення штрафу є протиправною та підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю за відсутності в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою Таращанського районного суду Київської області від 05 червня 2025 року дану позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

Ухвалою Таращанського районного суду Київської області від 16 червня 2025 року, у зв`язку з усуненням позивачем недоліків, прийнято дану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення даної ухвали подати відзив на позовну заяву.

Представник відповідача 1 Білоцерківського РУ ГУ ДСНС України у Київській області протягом встановленого строку відзив до суду не подав.

Представник відповідача 2 Головного управління ДСНС України у Київській області, надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позову в повному обсязі, посилаючись на те, що з метою виконання вимог наказу Головного управління від 20.02.2025 № № НС-177/56 «Про проведення комплексних обстежень об`єктів фонду захисних споруд цивільного захисту» у період з 10 березня 2025 року по 14 березня 2025 року здійснювалось контрольне обстеження найпростішого укриття, яке перебуває на балансі відділу культури, молоді, спорту та туризму Таращанської міської ради () розташоване за адресою: Київська область, Білоцерківський район, село Салиха, вулиця Михайлівська, 1 а. За результатами проведеного обстеження посадовими особами Білоцерківського РУ видано акт обстеження об`єкту фонду захисних споруд цивільного захисту від 14.03.2025 року за № 55 в якому зафіксовано десять порушень, а саме: приміщення найпростішого укриття не обладнано системою протипожежного захисту та системою оповіщення про пожежу (пункт 1.2, глава 1, розділ V Правил пожежної безпеки в Україні. Зареєстрованих наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30.12.2014 № 1417) (порушення: пункт 5, розділу ІІ наказу МВС України від 09 липня 2018 року № 579).

Відповідно за даних обставин, відносно особи ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серія КХ № 001708 від 23 травня 2025 року та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення від 23 травня 2025 року серія КХ № 001554 й накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на суму 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Вказану справу було розглянуто в присутності ОСОБА_1 , їй було роз`яснено її права, передбачені частиною першою статті 268 КУпАП та статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України. В ході розгляду справи з`ясовувалось, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ОСОБА_1 в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу Під час розгляду справи ОСОБА_1 не заявляла жодних клопотань чи заперечень. За результатами розгляду справи порушниця ознайомилась зі змістом постанови й матеріалами справи та отримала копію постанови 23.05.2025 року, що засвідчено її особистим підписом.

Вважає що твердження Позивача про відсутність вини та бездіяльності аргументами про направлення листа з проханням вжити заходи для забезпечення пожежної безпеки в зазначеному укритті не змінюють факт наявності порушень, що викладені в постанові та акті обстеження об`єкта фонду захисних споруд цивільного захисту від 14.03.2025 № 55 складеного за результатами проведення комплексного обстеження, а лише вказують на час коли Позивач почав вчиняти будь які дія для приведення укриття у відповідність до норм і стандартів чинного законодавства, що в свою чергу вказує на пасивну поведінку та бездіяльність балансоутримувача укриття.

На підставі положень частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив таке.

Постановою у справі про адміністративне правопорушення серії КХ № 001554 від 123 травня 2025 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн. за частиною 1 статті 185-14 КУпАП, оскільки 23 травня 2025 року о 08 год. 30 хв. по вул. Михайлівська, 1-А, с. Салиха, Білоцерківського району, Київської області, ОСОБА_1 являючись відповідальною особою за виконання порушень викладених в Акті обстеження об`єкта фонду захисних споруд цивільного захисту від 14. березня 2025 року № 55, не виконала законні вимоги викладені в Акті обстеження об`єкта фонду захисних споруд цивільного захисту від 14 березня 2025 року № 55, складеного провідним спеціалістом відділу організації заходів цивільного захисту Білоцерківського РУ ГУ ДСНС України Київської області, а саме пункт 1 (а.с.9).

У графі «примірник постанови отримав» наявний підпис позивача та дата отримання 23.05.2025.

Аналогічний зміст адміністративного правопорушення наведений в протоколі серії КХ № 001708 від 23 травня 2025 року, складеному провідним фахівцем відділу організації заходів цивільного захисту Білоцерківського РУ ГУ ДСНС України Київської області Маціборою Т.С. (а.с. 10).

У графі «Пояснення особи щодо якої складено цей протокол, по суті порушення» міститься запис: «Наявні порушення будуть усунуті при наявності фінансування».

Актом № 55 від 14.03.2025 встановлено наявність порушень вимог законодавства, а саме: найпростіше укриття не обладнано системою протипожежного захисту та системою оповіщення про пожежу (пункт 1.2, глави 1 розділу V Правил пожежної безпеки в Україні затверджених наказом МНС України від 30.12.2014 року № 1417, пункт 5.3 ДБН В.2.5-56:2014) (а.с.11-14).

Відповідно до вказаного Акту, найпростіше укриття за адресою: вул. Михайлівська, 1-А, с. Салиха, Білоцерківського району, Київської області перебуває у комунальній власності, а його балансоутримувачем є Відділ Культури, молоді, спорту та туризму Таращанської міської ради, .

Відповідно до наказу в.о. начальника Відділу культури, молоді, спорту та туризму Таращанської міської ради Київської області №41 від 07.03.2025, призначено Оверчук Лілію Василівну директора Салиського сільського Будинку культури КЗ ТМР «Таращанеська централізована клубна система» відповідальною за найпростіше укриття за адресою: с. Салиха, вул. Михайлівська, 1-А (а.с.8).

12.03.2025 директор Салиського СБК КЗ ТМР «ТЦКС» Оверчук Л.В. звернулась до в.о. начальника Відділу культури, молоді, спорту та туризму Удовенко І.А. про необхідність виділення коштів в сумі 28318,09 грн. на розробку проектно-кошторисної документації системи протипожежного захисту, системи пожежної сигналізації, системи керуванням евакуації для обладнання найпростішего укриття за адресою: с. Салиха, вул. Михайлівська, 1-А (а.с.15).

В.о. начальника Відділу культури, молоді, спорту та туризму Таращанської міської ради Удовенко І.А. 13.03.2025 звернулась до міського голови м. Тараща Кривошеєва М. щодо необхідності виділу коштів в сумі 60497,73 грн. на розробку проектно-кошторисної документації систем протипожежного захисту (системи пожежної сигналізації, системи керуванням евакуації) в тому числі і для обладнання найпростішего укриття за адресою: с. Салиха, вул. Михайлівська, 1-А (а.с.16).

Згідно частини 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 7 КАС України, суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Елементами верховенства права є принцип рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці. Принцип правової визначеності означає, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями.

КУпАП закріплено низку гарантій забезпечення прав суб`єктів, які притягаються до адміністративної відповідальності. В сукупності з конституційними нормами ці гарантії створюють систему процесуальних механізмів захисту особи.

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до пунктів 1-2 частини першої статті 32 Кодексу цивільного захисту України (далі КЦЗ України) до захисних споруд цивільного захисту належать: сховище - герметична споруда для захисту людей, в якій протягом певного часу створюються умови, що виключають вплив на них небезпечних факторів, які виникають внаслідок надзвичайної ситуації, воєнних (бойових) дій та терористичних актів; протирадіаційне укриття - негерметична споруда для захисту людей, в якій створюються умови, що виключають вплив на них іонізуючого опромінення у разі радіоактивного забруднення місцевості та дії звичайних засобів ураження.

Згідно з частиною другою статті 32 КЦЗ України для укриття населення також використовуються споруди подвійного призначення - наземні або підземні будівлі/споруди чи їх окремі частини, що спроектовані або пристосовані для використання за основним функціональним призначенням, у тому числі для захисту населення, та в яких створені умови для тимчасового перебування людей.

В особливий період нарощування фонду захисних споруд цивільного захисту здійснюється шляхом будівництва швидкоспоруджуваних захисних споруд цивільного захисту та створення найпростіших укриттів.

Найпростіше укриття - це фортифікаційна споруда, цокольне або підвальне приміщення, інша споруда підземного простору, в якій можливе тимчасове перебування людей з метою зниження комбінованого ураження від небезпечних чинників, а також від дії засобів ураження в особливий період.

Захисні споруди цивільного захисту, споруди подвійного призначення та найпростіші укриття складають фонд захисних споруд цивільного захисту і належать до засобів колективного захисту.

Отже найпростіше укриття є складовою фонду захисних споруд цивільного захисту.

Механізм створення, утримання фонду захисних споруд цивільного захисту (далі - захисні споруди), у тому числі споруд подвійного призначення та найпростіших укриттів, та ведення його обліку визначає Порядок створення, утримання фонду захисних споруд цивільного захисту та ведення його обліку, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 10.03.2017 № 138 (далі Порядок №138).

Також питання утримання та експлуатації фонду захисних споруд цивільного захисту внормовано Вимогами щодо утримання та експлуатації захисних споруд цивільного захисту, затвердженими наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.07.2018 №579 (далі - Вимоги № 579).

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 2 розділу І «Правил пожежної безпеки в Україні», затверджених наказом МВС України №1417 від 30.12.2014, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 05.03.2015 за № 252/26697, ці Правила є обов`язковими для виконання суб`єктами господарювання, органами державної влади, органами місцевого самоврядування (далі - підприємства), громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах.

Згідно ч. 1 ст. 64 Кодексу цивільного захисту України, центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб.

Статтею 66 Кодексу цивільного захисту України вказано, що центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону.

Статтею 17-1 КЦЗ України визначені повноваження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, яким є Державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС) (пункт 1 Положення про Державну службу з надзвичайних ситуацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 № 1052, у редакції, чинній на момент звернення до суду із цим позовом), який здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи (пункт 7 цього ж Положення, частина 3 статті 17-1 КЦЗ України).

Згідно з частиною другою статті 17-1 КЦЗ України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, серед іншого, перевіряє стан дотримання вимог законодавства у сфері цивільного захисту та складає відповідні акти.

Частиною першою статті 19 КЦЗ України визначені повноваження органів місцевого самоврядування у сфері цивільного захисту до яких, крім іншого, віднесено: забезпечення цивільного захисту на відповідній території; взаємодія з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, щодо виконання завдань цивільного захисту; організація виконання вимог законодавства щодо створення, використання, утримання та реконструкції фонду захисних споруд цивільного захисту; планування та організація роботи з дообладнання або спорудження в особливий період підвальних та інших заглиблених приміщень для укриття населення; прийняття рішень про подальше використання захисних споруд цивільного захисту державної та комунальної власності у разі банкрутства (ліквідації) суб`єкта господарювання, на балансі якого вона перебуває, та безхазяйних захисних споруд; організація обліку фонду захисних споруд цивільного захисту; здійснення контролю за утриманням та станом готовності захисних споруд цивільного захисту; організація проведення технічної інвентаризації захисних споруд цивільного захисту, виключення їх за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, з фонду захисних споруд цивільного захисту.

Згідно з ч. 3 ст. 55 глави 13 Кодексу цивільного захисту України, забезпечення пожежної безпеки покладається на власника (власників) земельної ділянки та іншого об`єкта нерухомого майна або наймачів (орендарів) земельної ділянки та іншого об`єкта нерухомого майна, якщо це обумовлено договором найму (оренди), а також на керівника (керівників) суб`єкта господарювання.

Відповідно до частини 1 статті 20 Кодексу цивільного захисту України, до завдань і обов`язків суб`єктів господарювання у сфері цивільного захисту, серед іншого, належить забезпечення виконання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, а також виконання вимог приписів, постанов та розпоряджень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки; утримання у справному стані засобів цивільного та протипожежного захисту.

Відповідно до частини 3 статті 55 Кодексу цивільного захисту України забезпечення пожежної безпеки суб`єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб`єктів господарювання.

Отже, Кодексом цивільного захисту України передбачено функціонування єдиної державної системи цивільного захисту, яка, за визначенням Положення про єдину державну систему цивільного захисту, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.01.2014 № 11, є сукупністю органів управління, сил і засобів центральних та місцевих органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, виконавчих органів рад, підприємств, установ та організацій, що забезпечують реалізацію державної політики у сфері цивільного захисту.

Відповідно до частини восьмої статті 32 КЦЗ України утримання захисних споруд цивільного захисту у готовності до використання за призначенням здійснюється їх власниками, користувачами, юридичними особами, на балансі яких вони перебувають (у тому числі споруд, що не увійшли до їх статутних капіталів у процесі приватизації (корпоратизації), за рахунок власних коштів.

Відповідно до пунктів 9-11 Порядку №138 утримання фонду захисних споруд у готовності до використання за призначенням здійснюється їх балансоутримувачами. Так, утримання фонду захисних споруд у готовності до використання за призначенням здійснюється їх балансоутримувачами (пункт 9 Порядку №138). Згідно із пунктом 10 Порядку балансоутримувач забезпечує утримання захисних споруд та інших споруд, що повинні використовуватися для укриття населення, а також підтримання їх у стані, необхідному для приведення у готовність до використання за призначенням відповідно до вимог щодо утримання та експлуатації захисних споруд. Пунктом 3 Порядку №138 визначено, що балансоутримувачі захисних споруд - власники, користувачі, юридичні особи, на балансі яких перебувають захисні споруди (у тому числі споруди, що не увійшли до їх статутних капіталів у процесі приватизації (корпоратизації).

Згідно із пунктом 11 Порядку вимоги щодо утримання та експлуатації захисних споруд визначаються МВС.

Відповідно до пункту 1 Розділу І Вимог №579, споруди фонду захисних споруд мають утримуватися та експлуатуватися у стані, що дозволяє привести їх у готовність до використання за призначенням у визначені законодавством терміни. Балансоутримувач відповідно до норм цих Вимог забезпечує утримання, контроль за станом, проведення перевірок, технічного обслуговування, поточних та капітальних ремонтів конструктивних елементів, спеціального обладнання, інженерних мереж та систем життєзабезпечення захисних споруд під час усього періоду використання сховищ у режимі ПРУ (пункт 6 Розділу VIII Вимог).

Системний аналіз вищезазначених норм законодавства, дає підстави для висновку, що основним критерієм розмежування повноважень та відповідальності у сфері додержання вимог законодавства щодо утримання фонду захисних споруд цивільного захисту між особами, які фактично використовують чи утримують такі споруди, незалежно від правової підстави такого користування, є перебування об`єкта на балансовому рахунку. Отже особою, яка зобов`язана забезпечувати утримання захисних споруд та інших споруд, що повинні використовуватися для укриття населення, а також підтримання їх у стані, необхідному для приведення у готовність до використання за призначенням відповідно до вимог щодо утримання та експлуатації захисних споруд є саме балансоутримувач, тобто власник захисної споруди або юридична особа, яка утримує її на балансі.

Обов`язок утримання таких об`єктів у стані, який відповідає нормативним вимогам безпосередньо кореспондується з наявністю відповідних фінансових можливостей, що випливає із формулювання у ст.32 КЦЗ України «за рахунок власних коштів».

Як встановлено матеріалами справи та підтверджено належними, допустимими та достатніми доказами, найпростіше укриття за адресою: вул. Михайлівська, 1-А, с. Салиха, Білоцерківського району, Київської області, є комунальною власністю Таращанської міської ради і перебуває на балансі Відділу культури, молоді, спорту та туризму Таращанської міської ради.

Відповідно до пункту 5 розділу І «Правил пожежної безпеки для навчальних закладів та установ системи освіти України», затверджених наказом Міністерства освіти і науки України 15.08.2016 № 974, забезпечення пожежної безпеки в закладах та установах покладається на їх власників або уповноважені ними органи, керівників (ректори, директори, начальники, завідувачі) (далі - керівники навчальних закладів та установ), керівників структурних підрозділів (факультети, кафедри, лабораторії, навчальні кабінети, цехи, склади, бібліотеки, архіви, майстерні тощо) відповідно до законодавства.

Разом з тим, дотримання правил пожежної безпеки саме на об`єктах фонду захисних споруд в частині визначення відповідальної за це особи, має окреме правове регулювання, пов`язане з особливим їх призначенням, складністю та специфічними вимогами до обладнання таких об`єктів, які потребують, щоб відповідальний орган або особа мали реальні механізми та можливості забезпечення їх дотримання.

Саме для того, щоб розмежувати обов`язки і відповідальність конкретних органів та посадових осіб з числа вищенаведених, необхідно під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення з`ясовувати обставини, які є складовою об`єктивної та суб`єктивної сторони правопорушення, а саме, у кого на балансі перебуває споруда цивільного захисту, хто несе відповідальність за обладнання указаної споруди системами протипожежного захисту, з яких джерел такі роботи фінансуються, ким мають виконуватися, та чи була реальна можливість, фінансові та технічні спроможності у особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, здійснити ефективні заходи щодо виявлення та усунення порушень.

Як вбачається з аналізу норм законодавства та досліджених матеріалів справи, орган місцевого самоврядування Таращанська міська рада, яка одночасно є власником захисної споруди, а також уповноважений нею орган - Відділ культури, молоді, спорту та туризму Таращанської міської ради, який є її балансоутримувачем, наділені, повноваженнями, мають власні кошти та зобов`язані в силу прямих вказівок закону забезпечувати утримання фонду захисних споруд у готовності до використання за призначенням, у тому числі шляхом обладнання їх відповідними системами протипожежного захисту.

Суд звертає увагу, що для покладення на конкретну особу адміністративної відповідальності, недостатньо одного лише факту несвоєчасного виконання обов`язкових дій, а важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані.

Зважаючи на специфіку створення та функціонування захисних споруд, директор сільського Будинку культури має вкрай обмежені повноваження, а також не наділений фінансовими та технічними можливостями для ефективного забезпечення дотримання протипожежних вимог на цих об`єктах, а тому у даному випадку не повинен нести відповідальність за порушення правил пожежної безпеки. Також суд звертає увагу, що Салиськийо сільський Будинок культури КЗ ТМР «Таращанська централізована клубна система» не є ні власником ні балансоутримувашем укриття за адресою: с. Салиха, вул. Михайлівська, 1-А. Укриття перебуває у комунальній власності Таращанської міської ради, а його балансоутримувачем є Відділ культури, молоді, спорту та туризму Таращанської міської ради.

Фахівець відділу організації заходів цивільного захисту Білоцерківського РУ ГУ ДСНС України Київської області перед складанням протоколу про адміністративне правопорушення відносно позивача мав з`ясувати межі її компетенції.

Суд також враховує, що позивач призначена відповідальною за найпростіше укриття за адресою: с. Салиха, вул. Михайлівська, 1-А, лише 07.03.2025 та вже 12.03.2025 зверталась до Відділ культури, молоді, спорту та туризму Таращанської міської ради з питання виділу коштів для обладнання укриття відповідними системами протипожежної безпеки та протипожежного захисту.

Вищевказане свідчить про відсутність у діях позивача суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення.

Щодо посилання позивача, що їй не було роз`яснено належним чином права та не надано можливості належним чином скористатись правовою допомогою, не встановлено обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність та постанова містить відомості, які не відповідають фактичним обставинам, то слід зазначити, що постанова та протокол складались у присутності позивача та жодних зауважень та клопотань від неї не надходило. В протоколі є підпис ОСОБА_1 а у постанові відмітка про отримання її примірника. За таких обставин посилання позивача на вказані обставини є неналежними.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За положеннями ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідачем не надано беззаперечних доказів, які підтверджують вчинення позивачем адміністративного правопорушення, виконання посадовою особою дій в дотримання вимог ст. 280 КУпАП, забезпечення всебічного та повного з`ясування обставин, що підлягають встановленню та дослідженню при розгляді справи про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Принцип презумпції невинуватості передбачає, що всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти, встановлені судом, у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 185-14 КУпАП, а отже наявні підстави для скасування спірної постанови.

При цьому, суд враховує, що недодержання суб`єктами господарювання вимог у сфері техногенної та пожежної безпеки призводить до невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення. Забезпечення державою конституційних прав громадян на захист життя, здоров`я та власності від невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій має пріоритетне значення.

Водночас, забезпечення таких прав має бути здійснене у правовий спосіб, у межах наданих відповідним державним органам повноважень та не за рахунок порушення прав осіб, які притягуються до відповідальності за правопорушення, якого не вчиняли.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи щодо рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на встановлені обставини суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю у зв`язку з відсутністю в діях Позивача складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 1, 3, 5 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачено та заявлено до стягнення судовий збір у розмірі 605,5 грн., які підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 72, 77, 90, 134, 139, 241-256, 271, 286 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Білоцерківського РУ ГУ ДСНС України у Київській області, Головного управління ДСНС України у Київській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серія КХ №001554 від 23.05.2025 - задовольнити.

Скасувати постанову провідного фахівця відділу організації заходів цивільного захисту Білоцерківського РУ ГУ ДСНС України у Київській області старшого лейтенанта служби цивільного захисту Мацібори Тетяни Сергіївни серії КХ № 001554 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 185-14 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а провадження у справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області на користь ОСОБА_1 відшкодування сплаченого судового збору у розмірі 605 гривень 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Позивач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Відповідач 1: Білоцерківське РУ ГУ ДСНС України у Київській області (місцезнаходження: вул. Фастівська, 21а, м. Біла Церква, Київська область, 09113).

Відповідач 2: Головне управління ДСНС України у Київській області (місцезнаходження: вул. Межигірська,8, м. Київ,04071).

Суддя Таращанського районного суду Київської області Григорій ШАБРАЦЬКИЙ