Справа № 620/6298/25
Суддя: Олена ЛУКАШОВА
Дата ухвалення: 2025-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

22 липня 2025 року Чернігів Справа № 620/6298/25

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Лукашової О.Б., розглянувши у письмовому провадженні клопотання представника відповідача про продовження строку для подання відзиву та про залишення заяви без розгляду у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:

визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 грошового забузпечення: з 04.03.2020 по 31.12.2020 року без урахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України " Про Державний бюджет України на 2020 рік " станом на 01.01.2020 року; з 01.01.2021 по 31.12.2021 без урахування прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України " Про Державний бюджет України на 2021 рік" станом на 01.01.2021; з 01.01.2022 по 08.07.2022 без урахування прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України " Про Державний бюджет України на 2021 рік" станом на 01.01.2022;

забов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ( з раніше виплачених сум) грошового забезпечення ОСОБА_1 : з 04.03.2020 по 31.12.2020, з урахування посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України " Про Державний бюджет України на 2020 рік " станом на 01.01.2020 рік, на відповідний тарифний коефіцієнт; 01.01.2021 по 31.12.2021 з урахування посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України " Про Державний бюджет України на 2021 рік " станом на 01.01.2021 рік, на відповідний тарифний коефіцієнт; 01.01.2022 по 08.07.2022 з урахування посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України " Про Державний бюджет України на 2022 рік " станом на 01.01.2022 рік, на відповідний тарифний коефіцієнт.

забов`язати військову частину НОМЕР_1 перерахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену різницю однорахових грошових виплат (грошової допомоги для оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соцально-побутових питань) сплачених ОСОБА_1 у період з 04.03.2020 по 08.07.2022 року з урахування посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022 на відповідний тарифний коефіцієнт.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 09.06.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Ухвалою суду надано термін для подачі відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечень. Також позивачу поновлено строк звернення до суду.

Вказана ухвала суду була отримана відповідачем 09.06.2025 , що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Водночас, 05.07.2025 відповідач до суду подав відзив на адміністративний позов з клопотання про продовження процесуального строку на подання відзиву. В обґрунтування поважності причин продовження строку зазначено, що запровадження Військова частина НОМЕР_1 здійснює заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави, приймає безпосередню участь в районах ведення бойових дій.

Розглянувши подане клопотання, суд враховує таке.

Порядок поновлення та продовження процесуальних строків врегульовано статтею 121 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною першою статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до частини другої статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, у письмовому провадженні (ч. 3 ст. 121 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно частини четвертої статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

Про поновлення або продовження процесуального строку, відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою (частина шоста статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та триває досі.

Суд зауважує, що в період воєнного стану, враховуючи специфіку завдань, які наявні перед особовим складом відповідача у такий період ускладнили своєчасне подання відзиву, що має значення для розгляду справи по суті.

Враховуючи викладене, а також зважаючи на зазначену відповідачем причину неможливість подачі відзиву на позов, в установлений в ухвалі про відкриття провадження строк, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання представника відповідача та продовжити строк для подання відзиву.

Також відповідачем заявлено клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.

В обґрунтування клопотання вказано, що позивачем пропущено строк звернення до суду з даним позовом. Вказує, що грошове забезпечення є щомісячним періодичним платежем, тому його розмір був відомий позивачу.

Розглянувши вказане клопотання по суті, суд зазначає таке.

Процесуальним строком є проміжок часу, встановлений законом або судом, у який суд та особи, що беруть участь у справі, та інші учасники процесу вчиняють певні процесуальні дії, передбачені Кодексом адміністративного судочинства України, в результаті вчинення яких настають певні правові наслідки.

Так, положеннями частин першої та другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Спеціальним законодавством, не врегульовано питання строків звернення до суду у зв`язку з порушенням відповідачем законодавства про оплату праці (виплату грошового забезпечення), однак такі питання регулює Кодекс законів про працю України.

Вирішуючи питання застосування норм КАС України та КЗпП України, Верховний Суд у постанові від 03.08.2023 у справі №280/6779/22 зазначив, що зважаючи на гарантування конституційного права на своєчасне одержання винагороди за працю та рівність усіх працівників у цьому праві положення статті 233 КЗпП України у частині, що стосуються строку звернення до суду у справах, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці, мають перевагу в застосуванні перед частиною 5 статті 122 КАС України.

Згідно з частиною другою статті 233 Кодексу законів про працю України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Законом України № 2352-IX від 01.07.2022 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» внесені зміни до норм КЗпП України.

Зокрема, частини 1 і 2 ст.233 КЗпП України викладені в новій редакції, згідно якої працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті (ч.1).

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116) (ч.2).

Таким чином, у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, встановлено тримісячний строк звернення до суду, який обчислюється з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні.

В той же час суд зазначає, що Закон України № 2352-ІХ від 01.07.2022 не містить положень, які б поширювали його дію на правовідносини, що виникли до набрання ним чинності, тобто, його норми не мають зворотної дії в часі.

Отже, цей Закон України № 2352-ІХ від 01.07.2022 містить норми прямої дії та поширює свою дію тільки на ті правовідносини, які виникли та існують після набрання ним чинності, зокрема з 19.07.2022.

Відповідно зміст суб`єктивного права особи, у тому числі права особи на звернення до суду, слід визначати із застосуванням законодавства, яке діяло на момент виникнення відповідного права.

Таким чином, правила обчислення строку звернення до суду працівника про стягнення належної йому заробітної плати визначаються за тими правилами, які були чинними на момент початку перебігу відповідного строку.

За загальним правилом закон зворотної сили не має. Це правило повинно надавати визначеності і стабільності суспільним відносинам. Це означає, що закони поширюють свою дію лише на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності.

Відтак, враховуючи правову позицію Верховного Суду у постанові від 19.01.2023 у справі №460/17052/21, у цій справі до спірних правовідносин, які виникли до набрання чинності Законом України № 2352-IX від 01.07.2022, строк звернення до суду не застосовується та відповідно позивачем такий строк не пропущений.

Враховуючи, що позивач звернувся до суду з позовом за захистом своїх прав за період з 04.03.2020 по 08.07.2022, тобто до внесення змін Законом України № 2352-IX від 01.07.2022, то суд вважає, що строк звернення до суду з даним позовом не пропущено.

Таким чином, суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання військової частини НОМЕР_1 про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду належить відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 121-123, 171, 240, 248 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання представника відповідача про продовження строку для подання відзиву - задовольнити.

Продовжити Військовій частині НОМЕР_1 строк для подачі відзиву.

У задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду - відмовити.

Копію даної ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Олена ЛУКАШОВА