Справа № 724/791/25
Суддя: Єфтеньєв О. Г.
Дата ухвалення: 2025-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 724/791/25
Провадження № 2-а/724/15/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2025 року Хотинський районний суду Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Єфтеньєва О. Г.,

за участі секретаря судового засідання: Твердохліба А. П.,

представника позивача: Боднарюка В. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хотин адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови № 276 від 10.02.2025 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

До Хотинського районного суду Чернівецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови № 276 від 10.02.2025 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

В обґрунтування позовної заяви представник позивача посилається на те, що постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_2 № 276 від 10 лютого 2025 року, ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді 17000 гривень. Відповідно до описової частини оскаржуваної постанови: «31 січня 2025 року було встановлено, що ОСОБА_1 було надіслано повістку засобами поштового зв`язку про виклик із вимогою прибути 03.12.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 . З проставленої оператором Укрпошти, відмітки про відсутність громадянина ОСОБА_1 за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання вбачається, що даний громадянин відповідно до п. 41 Порядку проведення призову на військову службу під час мобілізації, особливий період, затвердженого Постановою КМУ від 16.05.2024 року № 560, був належним чином оповіщений про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 , однак на вказаний у повістці час та дату не з`явився та про поважність причин своєї неявки не повідомляв. Своїми протиправними, винними діями (бездіяльністю) ОСОБА_1 порушив вимоги абз. 3 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ч. 1, 2 ст. 17 Закону України «Про оборону України», що призвело до порушення ним законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчиненого в особливий період, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.»

Вказує, що позивач ОСОБА_1 не може погодитись із зазначеною постановою, при цьому вважає, що остання прийнята із грубим порушенням норм законодавства, є явно необґрунтованою, незаконною та такою, що підлягає скасуванню за відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення № 276, складеного працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 31 січня 2025 року ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_3 , а отже відповідно даний ТЦК володіє щодо нього певними обліковими даними. При цьому, ОСОБА_1 має відстрочку від мобілізації, так як являється інвалідом III групи. Однак, незважаючи на наявність групи інвалідності, із невідомих причин 31 січня 2025 року на ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення № 276 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, хоча жодних порушень він не вчиняв. Жодної повістки за зареєстрованим місцем свого проживання він не отримував.

Вказує, що коли повістка повертається відправнику з підстав відсутності адресата, слід з`ясовувати всі обставини, через які вручення повістки не відбулося, та в залежності від них вирішувати питання про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 210-1 КУПАП. Натомість у цій справі, відповідач застосував формальний підхід до цього питання, не врахувавши всіх обставин, як і факт не отримання повідомлення позивачем ОСОБА_1 про наявність повістки. Окрім того, норма ст. 210-1 КУпАП є бланкетною, та відсилає до іншого законодавства, яке зокрема регулює порядок проведення мобілізації. У оскаржуваній постанові значиться, що нібито своїми протиправними діями ОСОБА_1 порушив вимоги абз. 3 ч. 10 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу». Дещо незрозумілими є дані посилання у оскаржуваній постанові на вказаний абзац Закону, адже на вимогу працівників ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 вже проходив медичний огляд для виготовлення військово-облікових документів та у подальшому отримав відстрочку, як інвалід III групи.

Також зазначає, що позивач ОСОБА_1 не отримував жодної повістки про виклик до ТЦК, окрім того, не був він і сповіщений про таку явку за доступним працівникам ТЦК номером телефону. Такі посилання працівників ІНФОРМАЦІЯ_2 вважає надуманими, й такими, що не відповідають дійсності. 31 січня 2025 року у ІНФОРМАЦІЯ_3 , позивачу було повідомлено, що нібито він отримав повістку та не прибув до ТЦК, однак надати докази щодо нібито вручення йому або надсилання повістки, працівники ТЦК відмовилися. Також відмовилися надати будь-які докази, які підтверджують факт його перебування у розшуку тощо.

Представник позивача, просить суд критично віднестися до нібито «дотримання» відповідачем процедури надсилання повістки та інформування адресата про її наявність, зважаючи на те, що позивач ОСОБА_1 не заперечує свого проживання за вказаною адресою, на яку нібито мала надсилатися повістка, вказує про те, що така адреса була ним самостійно вказана при уточненні облікових даних, а також він повідомляв свій номер мобільного телефону для належного оповіщення. При цьому, саме рекомендоване поштове відправлення АТ «Укрпошта», яке нібито було повернуто відправнику у зв`язку із тим, що «адресат відсутній за вказаною адресою», що за вказаних обставин, не може свідчити про належне підтвердження оповіщення військовозобов`язаного про виклик до районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Отже, відповідачем при винесені постанови не було доведено, що у позивача виник обов`язок з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_3 та, що від виконання цього обов`язку ОСОБА_1 ухилився. Також під час винесенні оскаржуваної постанови, відповідачем не було наведено жодних доказів на наявність у позивача ОСОБА_1 умислу на порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Враховуючи вище викладене, представник позивача просить визнати незаконною та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення № 276 від 10 лютого 2025 року, прийняту начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 , за якою ОСОБА_1 було визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпА та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн. Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст.210-1 КУпАП.

Крім цього, на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказано, що з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є військовозобов`язаним та перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних рядового, сержантського та старшинського складу ІНФОРМАЦІЯ_3 . 20.11.2024 року АІТС «Оберіг» була сформована електронна повістка №1283325 на ім`я позивача ОСОБА_1 про явку на 03.12.2024 року об 14.00 год. до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення облікових даних. За результатами електронної взаємодії дана повістка надійшла до Укрпошти для друку та подальшого оповіщення ОСОБА_1 .

Згідно довідки Укрпошти про причини повернення/досилання, повістка про виклик на ім`я ОСОБА_1 повернута до ІНФОРМАЦІЯ_3 з відміткою: «Адресат відсутній за вказаною адресою».

На підставі вищевикладеного, 31.01.2025 року посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_3 старшим лейтенантом ОСОБА_3 встановлено, що ОСОБА_1 був належним чином оповіщений про виклик, однак вказаний у повістці час і дату до вказано відділу позивач не з`явився, про поважність причини неявки не повідомив та в подальшому не з`являвся.

Згідно даних протоколу, ОСОБА_1 доведено зміст ст.268 КУпАП та повідомлено про час та місце розгляду справи повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 10.02.2025 року об 10.00 год. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , однак на розгляд даної справи про адміністративне правопорушення позивач не з`явився, вину у вчиненому правопорушенні не визнав. Своїми протиправними діями (бездіяльністю) ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

З огляду на зазначене, вимоги ОСОБА_1 є безпідставними та просять відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 03 квітня 2025 року поновлено позивачу строк для оскарження постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 № 276 від 10 лютого 2025 року.

Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 04 квітня 2025 року відкрито провадження у адміністративній справі та призначено судовий розгляд.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, його представник Боднарюк В.І. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, причини своєї неявки суду не повідомив.

Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

31.01.2025 року відносно ОСОБА_1 складено протокол № 276 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Згідно вказаного протоколу розгляд справи призначено на 10:00 год. 10.02.2025 року, про що позивач був належним чином повідомлений, що підтверджується його підписом у зазначеному протоколі.

У вказаному протоколі ОСОБА_1 зазначив, що він ніякої повістки за місцем проживання не отримував, ні на пошту, ні на сільську раду теж нічого не надходило.

10.02.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 прийнято постанову № 276 за справою про адміністративне правопорушення та накладено на гр. ОСОБА_1 штраф у сумі 17000 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП.

В оскаржуваній постанові зазначено, що 31.01.2025 року встановлено, що громадянину ОСОБА_1 було надіслано повістку засобами поштового зв`язку про виклик з вимогою прибути 03.12.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 . З проставленої оператором Укрпошти, відмітки про відсутність громадянина ОСОБА_1 за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання вбачається, що даний громадянин відповідно до п.41 Порядку проведення призову на військову службу під час мобілізації, особливий період, затвердженого Постановою КМУ від 16.05.2024 року №560, був належним чином оповіщений про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 , однак на вказаний у повістці час та дату не з`явився та про поважність причин неявки не повідомляв. Своїми протиправними, винним діями (бездіяльністю) ОСОБА_1 порушив вимоги абз. 3 ч.10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ч. 1,2 ст. 17 Закону України «Про оборону України», що призвело до порушення ним законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчиненого в особливий період тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Указом Президента України №65/2022від 24.02.2024,затвердженого Законом України № 2105-IX від 03.03.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань на території України оголошено та проводиться загальна мобілізація, яка неодноразово продовжувалась.

Указом Президента України №64/2022від 24.02.2024, затвердженого Законом України № 2102-IXвід 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Отже, з 24.02.2022 по сьогодні в Україні безперервно діє особливий період.

Розглянувши та оцінивши подані учасниками справи обґрунтування та заперечення позовних вимог, пояснення та докази, суд дійшов висновку, що спір у справі виник з приводу рішення суб`єкта владних повноважень щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення законодавства у сфері мобілізаційної підготовки та мобілізації.

У ч. 2 ст. 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію вчинене в особливий період, є адміністративним правопорушенням, яке тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зазначена норма КУпАП є бланкетною. Тому, для того щоб настала відповідальність за нею, необхідно встановити які конкретно діяння вчинила особа та які конкретні положення закону про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію вони порушують, а також чи винувата особа у їх вчиненні.

Лише підтвердження усіх зазначених вище обставин може мати наслідком притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки. (ст. 235 КУпАП).

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Крім того, в абз. 7 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» зазначено, що у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Відповідно до абз 3 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів;

Отже, у громадян України, у тому числі у військовозобов`язаних, яким є позивач, існує обов`язок з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці.

Невиконання цього обов`язку становитиме склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Порядок перевірки військово-облікових документів та вручення військовозобов`язаним повісток в особливий період регулюється «Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», який затверджений постановою КМУ № 560 від 16.05.2024 (далі Порядок).

У п. 41 Порядку зазначено, що належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:

день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Отже, зазначеним Порядком врегульований порядок оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, відповідно до вимог якого у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку, день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання (за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку) особи вважається днем отримання такого поштового відправлення (повістки).

Згідно ч. 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Із матеріалів позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 , не отримував повістку про виклик із вимогою прибути до ТЦК.

Судом встановлено, що 20.11.2024 ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_2 ) було сформовано електронну повістку №1283325 на ім`я ОСОБА_1 про виклик на 14 год. 00 хв. 03.12.2024 для уточнення даних. Вказана повістка була направлена на адресу місця реєстрації позивача, рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

З трекінгу відправлень Укрпошти, вбачається, що поштове відправлення за № 767 із повісткою ТЦК на ім`я ОСОБА_1 прибула до відділення Укрпошти у с. Рукшин 26.11.2024 р., а в подальшому 29.11.2024 р. було повернуто відправнику із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до п.82 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 15 березня 2009 року, встановлено, що рекомендовані листи з позначкою "Повістка ТЦК" під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою "Повістка ТЦК".

Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою "Повістка ТЦК", працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку "адресат відсутній за зазначеною адресою", яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника.

Встановлено, що на поштовому конверті відправлення №767 відсутній номер мобільного телефону позивача, що унеможливлює належне повідомлення позивача про очікування на нього поштового відправлення з повісткою.

Водночас, в матеріалах справи міститься копія протоколу від 31.01.2025 № 276 про адміністративне правопорушення, в якому вказаний номер мобільного телефону ОСОБА_1 .

Також, у відповіді ІНФОРМАЦІЯ_3 за № 3069 від 16.07.2025 р. на адвокатський запит вказано, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , 10.06.2024 року здійснив звірку облікових даних при особистій явці до установи, з чого випливає, що ОСОБА_1 вчасно уточнив свій контактний номер телефону.

Вищевикладене вказує на вчасне оновлення позивачем своїх облікових даних та інформування про це відповідача. При цьому, жодних доказів сповіщення позивача за наявним у відповідача номером телефону про надходження рекомендованого листа - суду не надано.

Таким чином, вказане підтверджує те, що ОСОБА_1 не міг знати про направлення йому повістки з вимогою прибути 03 грудня 2024 року до відповідача. Зазначена обставина є суттєвою, оскільки відсутність обізнаності особи про виникнення певного обов`язку не може свідчити про умисне невиконання такого обов`язку.

Отже, суд звертає увагу, що неналежне оповіщення позивача ОСОБА_1 про необхідність його прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_2 ) на 14:00 год. 03 грудня 2024 року для уточнення даних, вказує на відсутність його вини, а звідси і складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Із відповіді на запит ІНФОРМАЦІЯ_2 № 5596 від 01.07.2025 р. вбачається, що згідно інформації з АІТС «Оберіг», ОСОБА_1 уточнив свої персональні дані при особистій явці до ІНФОРМАЦІЯ_3 10.06.2024 року.

Вказане підтверджує та жодним чином не спростовується відповідачем, що у ОСОБА_1 не було умислу не з`являтись до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення даних, оскільки вперше він уточнив дані вчасно, а саме 10 червня 2024 року.

Також, із долученої відповідачем повістки №1283325 вбачається, що ОСОБА_1 викликався до ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_2 ) на 03.12.2024 року на 14:00 годину для уточнення даних, проте відповідачем так і не наведено суду які ж саме дані мали б бути уточнені 03.12.2024 на відміну від тих, які у них мались в наявності, станом на 10.06.2024 - дату останнього їх уточнення.

Жодних доказів на спростування вищевказаного відповідачем до суду не надано.

Таким чином, відповідач не виконав свій обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення.

Як встановлено судом, об`єктивних доказів, свідчень або інших відомостей, необхідних для вирішення справи про наявність обставин порушення позивачем абз. 3 ч. 10 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу», ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про оборону України» відповідачем зібрано не було.

Відтак, вчинення позивачем адміністративного правопорушення, не підтверджується жодним доказом, окрім оскаржуваної постанови та протоколу у справі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про виклик для уточнення даних, перебуває на військовому обліку в установленому порядку, пройшов військово-лікарську комісію, має наявну довідку про надання відстрочки до 10.02.2026 року і відповідачем не доведено факту ухилення від обліку, тому суд вважає, що в діях позивача відсутня вина у порушенні законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку і мобілізацію, зокрема і Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, що виключає можливість притягнення до відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведення вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд, приходить до висновку, що постанову №276 від 10 лютого 2025 року, прийняту начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_4 - слід скасувати.

Отже, суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, прямих, безспірних і безсумнівних доказів його вини в ході судового засідання не добуто, вини в судовому засіданні не встановлено, крім того суду не надано достатньо доказів про вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП - тому провадження по справі слід закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, враховуючи те, що позивач поніс витрати зі сплати судового збору в сумі 605,60 грн., тому на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 слід стягнути судові витрати у розмірі 605,60 грн.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 2, 5, 9, 77, 139, 242, 243, 244, 245, 246, 286, п.п.10 п.1 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України суд,-

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови № 276 від 10.02.2025 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП - задовольнити.

Постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_5 за справою про адміністративне правопорушення № 276 від 10.02.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн. - скасувати.

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення у його діях.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ) витрати пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 605,60 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Олександр Георгійович ЄФТЕНЬЄВ