Справа № 235/6125/24
Суддя: Кузнєцова А. С.
Дата ухвалення: 2025-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 235/6125/24
провадження № 2-а/208/34/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2025 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Кам`янського, Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді: Кузнєцової А. С.,

за участю секретаря судового засідання: Грищенко О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

На розгляд Красноармійського міськрайонного суду, Донецької області пред`явлено вказаний адміністративний позов, в якому позивач ОСОБА_1 просить скасувати постанову №09/6591 у справі про адміністративне правопорушення за частиною 2 статті 210-1 КУпАП, винесену 07 серпня 2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 , полковником ОСОБА_2 , якою на ОСОБА_1 за скоєння вказаного адміністративного правопорушення накладено штраф в розмірі 17 000 гривень.

Позовні вимоги обґрунтовано наступним.

07.08.2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 , полковником ОСОБА_2 відносно позивача ОСОБА_1 було винесено постанову №09/6591 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 210-1 КУпАП. За вказане правопорушення на позивача накладено штраф в розмірі 17 000 гривень.

Згідно оскаржуваної постанови з 24.02.2022 року по 07.08.2024 року, під час дії особливого періоду і воєнного стану, військовозобов`язаний Збройних Сил України ОСОБА_1 , перебуваючи на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно Указу Президента України №69/2022 «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 року, в порушення вимог Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», та Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», відмовився від прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 12.04.2024 року без поважних на те причин, порушив, тим самим, зобов`язання покладені на нього вищезазначеними нормами законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 2 статті 210-1 КУпАП.

Вказану постанову позивач отримав 07.08.2024 року і не погодившись з нею, 08.08.2024 року звернувся до суду.

З постановою позивач не погодився і вважає її протиправною та такою, що підлягає скасуванню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Правопорушення виявлене 12.04.2024 року, тому стягнення не може бути накладено пізніше 12.07.2024 року.

Крім того, в постанові зазначено про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною 2 ст. 210-1 КУпАП, яка передбачає повторність вчинення правопорушення протягом року, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню (при цьому будь які докази повторності не наведені). В той же час, застосовано санкцію за частиною 3 ст. 210-1 КУпАП, яка передбачає вчинення дій в особливий період.

Також, відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зміни до ст. 210-1 КУпАП, які посилюють адміністративну відповідальність та збільшують розмір штрафу, були внесені згідно із Законом України №3696-ІХ від 09.05.2024 року, тобто вже після вчинення правопорушення 12.04.2024 року, і, відповідно, не можуть бути застосовані як такі, що не мають зворотної дії в часі.

До того ж, в постанові відсутні будь які посилання на докази, якими підтверджуються вчинення позивачем адміністративного правопорушення. В фабулі постанови зазначено, що позивач відмовився від прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 12.04.2024 року, але жодних відомостей про підтвердження цих даних не зазначено.

З огляду на це, винесення начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 , полковником ОСОБА_2 постанови про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, на погляд позивача, є протиправним, оскільки його дії не містять складу адміністративного правопорушення (а. с. 2-3).

Рішенням Вищої ради правосуддя № 74 від 29.08.2024 року територіальна підсудність судових справ Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з 02.09.2024 року визначено за Заводським районним судом міста Кам`янське Дніпропетровської області.

05 грудня 2024 року в провадження судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської області Кузнєцової А.С. було передано вищезазначену цивільну справу і призначено її розгляд на 05.02.2025 року з викликом сторін.

17.02.2025 року представником відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 , подано відзив на позову заяву в порядку, передбаченому ст. 162 КАС України, відповідно до якого відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

Так, представником відповідача зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ) у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України № 154 від 23 лютого 2022 року «Про затвердження Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки» є органом військового управління, що забезпечує виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Завданнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених обов`язків є виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, контроль за його станом, зокрема в місцевих органах виконавчої влади, органах місцевого самоврядування та в органах, що забезпечують функціонування системи військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративної територіальної одиниці (крім СБУ та Служби зовнішньої розвідки), забезпечення в межах своїх повноважень адміністрування та ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, проведення заходів приписки громадян до призовних дільниць, призову громадян на військову службу, проведення відбору кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом, участь у відборі громадян для проходження служби у військовому резерві Збройних Сил, підготовка та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів, забезпечення організації соціального і правового захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні та спеціальні збори до Збройних Сил, ветеранів війни та військової служби, пенсіонерів з числа військовослужбовців Збройних Сил та членів їх сімей, участь у військово-патріотичному вихованні громадян, здійснення інших заходів з питань оборони відповідно до законодавства.

Згідно Указу Президента України №69/2022 «Про загальну мобілізацію», у відповідності до наказу начальника територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 24.02.2022 року № 22 «Про загальну мобілізацію», з дотриманням вимог чинного законодавства, а саме: Конституції України, Закону України від 21.10.1993 р. № 3543-XII «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (зі змінами), Закону України від 06.12.2001 р. № 1932-XII «Про оборону України» (зі змінами), Закону України від 25.03.1992 р. № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (зі змінами), ІНФОРМАЦІЯ_4 здійснюються заходи з мобілізації.

Відповідно до абзацу одинадцятого пункту 9 Положення, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки здійснюють заходи оповіщення та призову громадян (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ та Служби зовнішньої розвідки): на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (зарахованих до військового оперативного резерву); на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку); Згідно Закону України № 1357-ІХ від 30.03.2021 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення окремих питань виконання військового обов`язку та ведення військового обліку», а саме: Розділу ІІ. «Прикінцеві та перехідні положення»: - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються на базі діючих військових комісаріатів шляхом їх перетворення протягом двох місяців з дня набрання чинності цим Законом; - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є правонаступниками військових комісаріатів, на базі яких вони утворюються.

Відповідно до абзацу 4 пункту 79 постанови Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 року № 1487 «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» (зі змінами), районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки організовують оповіщення та у разі потреби можуть здійснювати безпосередньо через військових посадових осіб, військовослужбовців, державних службовців, працівників, визначених рішенням керівника відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів за місцем їх проживання (роботи, навчання тощо) шляхом вручення повісток під їх особистий підпис (додаток 11) та/або рекомендованим поштовим відправленням, поштовим відправленням з оголошеною цінністю з описом вкладення про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів і забезпечують здійснення контролю за їх прибуттям.

Однак, в порушення вимог чинного законодавства України ОСОБА_1 , проігнорувавши вимогу, до ІНФОРМАЦІЯ_1 не з`явився без поважних причин.

Відносно військовозобов`язаного ОСОБА_1 06.08.2024 року було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.2. ст. 210-1 КУпАП №14949 відповідно якого з 24.02.2022 року по 06.08.2024 року, під час дії особливого періоду і воєнного стану, військовозобов`язаний Збройних Сил України ОСОБА_1 , перебуваючи на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно Указу Президента України №69/2022 «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 року, в порушення вимог Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», та Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», відмовився від отримання повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 без поважних на те причин, порушивши тим самим зобов`язання покладені на нього вищезазначеними нормами законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , йому роз`яснені положення статті 63 Конституції України, його права та обов`язки передбачені статтею 268 КУпАП, та повідомлено про дату, місце та час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

07 серпня 2024 року, о 09 : 00 хв, відбувся розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Враховуючи вищевикладене, представник відповідача вважає, що оскаржувана постанова винесена на законних підставах, без порушень норм матеріального та процесуального права, а тому просив відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 (а.с 20-23).

Відповідно до положень ст. ст. 257, 262 КАС України адміністративна справа розглянута в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив задовольнити позов з підстав, наведених у позовній заяві (а. с. 4).

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 , в судове засідання не з`явився, разом з відзивом просив розглянути справу в його відсутності та відмовити в задоволенні позову в повному обсязі (а. с. 23).

З огляду на вказане, у відповідності ч. 4 ст. 229 КАС КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, належно з`ясувавши дійсні обставини справи, надавши юридичну оцінку правам та обов`язкам сторін - приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Предметом позову є постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення складена начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 , полковником ОСОБА_2 , якою на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 17 000 гривень за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210-1 КУпАП.

Враховуючи ст. 235, 278 КУпАП, що до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки належить розгляд адміністративної справи за порушення військовозобов`язаними чи призовниками законодавства про військовий обов`язок і військову службу, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про умисне зіпсування обліково-військових документів чи втрату їх з необережності, про неявку на виклик у військовий комісаріат, про неподання у військові комісаріати списків юнаків, які підлягають приписці до призовних дільниць, про прийняття на роботу військовозобов`язаних і призовників, які не перебувають на військовому обліку, про незабезпечення сповіщення військовозобов`язаних і призовників про їх виклик у військові комісаріати, перешкоду їх своєчасній явці на збірні пункти чи призовні дільниці, про несвоєчасне подання документів, необхідних для ведення військового обліку військовозобов`язаних і призовників, несповіщення їх про виклик у військові комісаріати, про неподання відомостей про військовозобов`язаних і призовників (статті 210, 210-1, 211 - 211-6).

Від імені військових комісаріатів розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право районні (міські) військові комісари.

В матеріалах адміністративної справи наявна копія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення №09/6591, винесена 07.08.2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 , полковником ОСОБА_2 за частиною 2 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якою на ОСОБА_1 за скоєння вказаного адміністративного правопорушення накладено штраф в розмірі 17 000 гривень.

Згідно вказаної постанови з 24.02.2022 року по 07.08.2024 року, під час дії особливого періоду і воєнного стану, військовозобов`язаний Збройних Сил України ОСОБА_1 , перебуваючи на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно Указу Президента України №69/2022 «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 року, в порушення вимог Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», та Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», відмовився від прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 12.04.2024 року без поважних на те причин, порушив, тим самим, зобов`язання покладені на нього вищезазначеними нормами законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 2 статті 210-1 КУпАП (а.с. 5).

Суд, дослідивши письмові докази, дійшов висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги позивача ОСОБА_1 , а постанову винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 , полковником ОСОБА_2 скасувати з наступних підстав.

Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/20022 в Україні введено воєнний стан, який триває на теперішній час.

Згідно Указу Президента України №69/2022 «Про загальну мобілізацію», у відповідності до наказу начальника територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 24.02.2022 року № 22 «Про загальну мобілізацію», з дотриманням вимог чинного законодавства, а саме: Конституції України, Закону України від 21.10.1993 р. № 3543-XII «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (зі змінами), Закону України від 06.12.2001 р. № 1932-XII «Про оборону України» (зі змінами), Закону України від 25.03.1992 р. № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (зі змінами), ІНФОРМАЦІЯ_4 здійснюються заходи з мобілізації.

Відповідно до абзацу 4 пункту 79 постанови Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 року № 1487 «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» (зі змінами), районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки організовують оповіщення та у разі потреби можуть здійснювати безпосередньо через військових посадових осіб, військовослужбовців, державних службовців, працівників, визначених рішенням керівника відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів за місцем їх проживання (роботи, навчання тощо) шляхом вручення повісток під їх особистий підпис (додаток 11) та/або рекомендованим поштовим відправленням, поштовим відправленням з оголошеною цінністю з описом вкладення про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів і забезпечують здійснення контролю за їх прибуттям.

Судом встановлено, що в досліджуваній постанові зазначено період з 24.02.2022 року по 07.08.2024 року, тоді як відповідачем зазначено період з 24.02.2022 року по 06.08.2024 року. Також, зазначено, що позивач ОСОБА_1 відмовився від прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 12.04.2024 року, хоча доказів, що підтверджують вручення позивачу повістки не надано.

Суд погоджується з позицією позивача щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною 2 ст. 210-1 КУпАП, яка передбачає повторність вчинення правопорушення протягом року, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню (при цьому, будь які докази повторності не наведені). В той же час, застосовано санкцію за частиною 3 ст. 210-1 КУпАП, яка передбачає вчинення дій в особливий період.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зміни до ст. 210-1 КУпАП, які посилюють адміністративну відповідальність та збільшують розмір штрафу, були внесені згідно із Законом України №3696-ІХ від 09.05.2024 року, тобто вже після вчинення правопорушення 12.04.2024 року, і, відповідно, не можуть бути застосовані як такі, що не мають зворотної дії в часі.

Крім того, правопорушення виявлене 12.04.2024 року, тому стягнення не може бути накладено пізніше 12.07.2024 року.

На спростування позиції позивача, відповідачем доказів не надано. Відомості про вручення позивачу повістки, відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що в діях позивача ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, тому постанова винесена 07.08.2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 , полковником ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 та накладено штраф в розмірі 17 000 гривень підлягає скасуванню.

Таким чином, суд оцінює доводи відповідача як необґрунтовані, а заявлені вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 246 КАС України у резолютивній частині рішення зазначається висновок суду про розподіл судових витрат. Розгляд позовної заяви на постанову про накладення адміністративного стягнення проводиться з урахуванням положень статей 287, 288 КпАП.

З урахуванням вказаного, відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступив відповідачем у справі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 8, 9, ч. 3 ст. 210, 235, 268 КУпАП України, керуючись ст. ст. 5, 9, 19, 77, 244-246, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення №09/6591, винесену 07.08.2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 , полковником ОСОБА_2 , якою на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 гривень, за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення і закрити справу.

Судові витрати по справі, відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, компенсуються за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Рішення суду, відповідно до статті 255 КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Відомості про учасників справи згідно пункту 4 частини 5 статті 246 КАС України:

- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 ;

- відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , юридична адреса: АДРЕСА_2 .

Дата складання повного тексту судового рішення 21 липня 2025 року.

Суддя: