Справа № 460/24204/23
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2025-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2025 рокуЛьвівСправа № 460/24204/23 пров. № А/857/23280/24
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Гінди О.М., Ніколіна В.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства обмеженою відповідальністю «ФАРМАКЕМ» на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2024 року у справі №460/24204/23 за адміністративним позовом Товариства обмеженою відповідальністю «Фармакем» до Головного управління ДПС у Рівненській області про скасування податкового повідомлення рішення (головуючий суддя першої інстанції Дорошенко Н.О., час ухвалення за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, місце ухвалення м. Рівне, дата складання повного тексту 26.08.2024),-

В С Т А Н О В И В:

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАРМАКЕМ» (далі по тексту позивач) до Головного управління ДПС у Рівненській області (далі по тексту відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 23.08.2023 №7040/17-00-04-05-19.

На обґрунтування позову позивач зазначає, що перелік порушень законодавства, за які контролюючим органом нараховуються штрафні санкції в період дії карантину на території України, що встановлено підпункту 52-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, є вичерпним. Відтак, штрафні санкції за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних у період з 01.03.2020 і до останнього календарного дня місяця (включно), в якому завершується дія карантину, згідно з підпунктом 52-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України не застосовуються. Позивач вказує, що ним зареєстровано 169 податкових накладних, які були складені у період з 26.03.2021 по 14.11.2022, у Єдиному реєстрі податкових накладних у період з 26.12.2022 по 12.01.2023 та три податкові накладні, які були складені 04.04.2023 та 12.04.2023-17.05.2023, тобто як складання податкових накладних, так і їх реєстрація в Єдиному реєстрі податкових накладних відбулася у період дії карантину на території України. Також позивач вказує, що зміни до пункту 69.2 Податкового кодексу України, внесені Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану» від 12.05.2022 № 2260-IX, не звільняють від фінансової відповідальності на період воєнного, надзвичайного стану та/або на період дії карантину, але в той же час ні цим Законом, ні іншими нормативно-правовими актами не скасовано чи/або не зупинено дію положень пункту 52-1 Податкового кодексу України, яким встановлені обмеження щодо тих же фінансових санкцій. Тобто, на момент складання та реєстрації податкових накладних положення Податкового кодексу України містили дві правові норми, які суперечили одна одній, зокрема, положення пункту 52-1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України встановлюють мораторій на застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на період дії карантину, тоді як положення пункту 69.2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України вказують на те, що такий мораторій не застосовується. Втім, пунктом 56.21 статті 56 Податкового кодексу України визначено, що у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків. Таким чином, оскільки вищенаведені положення Податкового кодексу України дають підстави стверджувати про існування неоднозначності у тлумаченні прав та/чи обов`язків платника податків, тому слід віддавати перевагу найбільш сприятливому тлумаченню національного законодавства та приймати рішення на користь платника податків. Тому дії відповідача щодо винесення податкового повідомлення-рішення були незаконними.

Також, обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 06.04.2021 податковим органом його було визнано таким, що відповідає критеріям ризиковості платника податків, що зумовило неможливість для позивача з 06.04.2021 зареєструвати податкові накладні у Єдиному реєстрі податкових накладних у періоді, коли позивач перебував у переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості. Позивач вказує, що він звільнений від фінансової відповідальності за несвоєчасну реєстрацію 169 податкових накладних складених у період з 26.03.2021 по 14.11.2022, оскільки він був у переліку ризикових платників податків та виключений з нього на виконання рішення суду від 24.11.2021 у справі №460/9959/21.

Вказує, що як в акті перевірки, так і в податковому повідомленні-рішенні міститься посилання на його податкову адресу, що не відповідає даним ЄДРПОУ. Помилкова адреса також вказана на повідомленні про вручення. Вказана обставина також доводить протиправність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2024 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що при ухваленні Рішення суду судом неправильно встановлено обставини справи та порушено пп. 112.8.4 п.112.8 ст.112 ПКУ.

Апелянт зазначає, що за несвоєчасну реєстрацію 169 податкових накладних у ЄРПН до Товариства було застосовано штрафні санкції. Податкові накладні були складені ним у період з березня 2021 року до грудня 2022 року, а зареєстровані у ЄРПН у період з 26.12.2022 року по 12.01.2023 року.

Також зазначає, що 06.04.2021р., після отримання від Товариства інформації та копій відповідних документів, Комісією регіонального рівня ГУ ДПС у м. Києві було прийнято рішення №119782 про відповідність ТОВ «ФАРМАКЕМ» критеріям ризиковості платника податку (далі - Рішення про ризиковість від 06.04.2021 р.).

Підставою даного рішення зазначено п.8 Критеріїв ризиковості платника податку, затверджених додатком 1 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 р. № 1165 .

Відповідно п.6 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою №1165 (далі - Порядок) у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Отже, 06.04.2021 року Товариство було визнано податковим органом таким, що відповідає критеріям ризиковості платника податку, що зумовило неможливість для Товариства з 06.04.2021 року зареєструвати податкові накладі у ЄРПН у періоді, коли Товариство перебувало у переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості, на підставі Рішення про ризиковість від 06.04.2021 р.

Не погодившись із Рішенням про ризиковість від 06.04.2021 Товариство звернулось до суду та рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 24.11.2021 року у справі №460/9959/21, що набуло законної сили, визнано протиправним та скасовано рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у м. Києві про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку №119782 від 06.04.2021; зобов`язано Головне управління ДПС у м. Києві виключити Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАРМАКЕМ» з переліку платників податків, що відповідають критеріям ризиковості платника податку. На виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 24.11.2021 року у справі №460/9959/21 про зобов`язання Головного управління ДПС у м. Києві виключити Товариство з переліку платників податків, що відповідають критеріям ризиковості платника податку17.01.2022 р. судом було видано виконавчий лист.

Враховуючи вищевикладене, апелянт вважає, що існують обставини, які звільняють Товариство від фінансової відповідальності за несвоєчасну реєстрацію 169 податкових накладних складених у період березень 2021 року - грудень 2022 року, відповідно до пп.112.8.4. п.112.8. ст.112 ПКУ.

Також апелянт зазначає, що виконавчий лист №460/9959/21 про зобов`язання Головного управління ДПС у м. Києві виключити Товариство з переліку платників податків, що відповідають критеріям ризиковості платника податку було видано 17.01.2022, а Товариство було виключено із переліку платників податків, що відповідають критеріям ризиковості, лише 05.12.2022 року, тобто більше ніж через рік після прийняття Рішення суду від 24.11.2021 року у справі №460/9959/21 та майже через одинадцять місяців після видачі виконавчого листа суду, що свідчить про незаконність такої бездіяльності щодо виконання судового рішення податковим органом

Вказує, що податковим органом було прийнято неправомірне рішення про визнання Позивача ризиковим, що зумовило неможливість реєстрації будь-яких податкових накладних в ЄРПН. Дане рішення про ризиковість було визнано помилковим та скасовано у судовому порядку. Судове рішення про виключення Позивача із переліку ризикових платників податків не виконувались податковим органом майже рік. Такі помилки та зволікання у виконанні судового рішення про виключення із переліку ризикових платників податків податковим органом не можуть бути підставою для покладення на Позивача відповідальності за нереєстрацію податкових накладних, які були складені у період помилкового включення Позивача до переліку ризикових платників подаків. Відсутність вини Позивача, у такому випадку, є підставою для звільнення від фінансової відповідальності на підставі пп.112.8.4. п.112.8. ст.112 ПКУ.

Також Позивач звертає увагу, що Порядком підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункті 69.1. п.69 підрозд. 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПКУ, та переліків документів на підтвердження, затвердженим наказом Міністерства фінансів України № 225 від 29.07.2022 року, на який посилається суд у Рішенні суду, не передбачено можливість для платника податків підтвердити неможливість виконання свого податкового обов`язку внаслідок того, що податковий орган прийняв неправомірне рішення та зволікає від виконання судового рішення про зобов`язання вчинити певні дії.

Крім цього, Позивач вважає, що при ухваленні Рішення суду було порушено пп. 52-1 підр. 10 розділу ХХ ПКУ

Із Акту перевірки та податкового повідомлення-рішення слідує, що до позивача було застосовано штраф за несвоєчасну реєстрацію 172 податкових накладних у розмірі 565 247 грн., складених у період з березня 2021 року по квітень 2023 року, які були зареєстровані Товариством у період з 26.12.2022 року по 12.01.2023 року (169 податкових накладних) та зареєстрованих 17.05.2023 року (3 податкові накладні).

Відповідачем було застосовано штрафні санкції на підставі ст.120-1 ст.1201ПКУ у визначених цією статтею розмірах.

Водночас, Товариство наголошує на тому, що згідно з пп. 52-1 підр. 10 розділу ХХ ПКУ за порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 01.03.2020 по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (СОVID-19), штрафні санкції не застосовуються, крім санкцій за: порушення вимог до договорів довгострокового страхування життя чи договорів страхування в межах недержавного пенсійного забезпечення, зокрема страхування додаткової пенсії; відчуження майна, що перебуває у податковій заставі, без згоди контролюючого органу; порушення вимог законодавства в частині: обліку, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; цільового використання пального, спирту етилового платниками податків; обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами- лічильниками; здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального; здійснення суб`єктами господарювання операцій з реалізації пального або спирту етилового без реєстрації таких суб`єктів платниками акцизного податку; порушення нарахування, декларування та сплати податку на додану вартість, акцизного податку, рентної плати.

Перелік порушень податкового законодавства, за які контролюючим органом нараховуються штрафні санкції в період дії карантину на території України, що встановлено пп. 52-1 підр. 10 розділу ХХ ПКУ, є вичерпним. Відтак штрафні санкції за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних у період з 01.03.2020 р. і до останнього календарного дня місяця (включно), в якому завершується дія карантину, згідно пп. 52-1 підр. 10 розділу ХХ ПКУ не застосовуються. Товариство зареєструвало 169 податкових накладних у ЄРПН у період з 26.12.2022 року по 12.01.2023 року та 3 податкових накладних - 17.05.2023 року, тобто як складання податкових накладних, так і їх реєстрація у ЄРПН відбувалась у період дії карантину на території України.

Також Товариство вважає, що має місце порушенням принципу стабільності, що передбачений пп. 4.1.9 п. 4.1 ст. 4 ПКУ, яким встановлено, що зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року.

Підпункт 4.1.9 п. 4.1 ст. 4 ПКУ породжує у платників податків обґрунтовані законні очікування щодо податку або пільг, які застосовуються до такого платника.

За аналогією закону до правовідносин щодо мораторію на застосування штрафних санкцій на період карантину мають застосовуватися положення підпункту 4.1.9 п. 4.1 ст. 4 ПКУ, яким передбачено стабільність законодавства, в тому числі щодо наданих звільнень від відповідальності.

Виходячи із системного тлумачення норм Податкового кодексу України, а також принципів застосування норм Конвенції з прав людини Європейським судом з прав людини, принцип стабільності передбачає, що окрім того, що норми права повинні бути чіткими та точними, вони повинні бути передбачуваними для суб`єкта на якого вони розповсюджуються.

З урахуванням наведеного просить скасувати рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 26.08.2024 у справі № 460/24204/23 повністю та ухвалити нове рішення, яким визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Рівненській області від 23.08.2023 року №7040/17-00-04-05-19.

Відповідач правом подання відзиву не скористався.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів виходить з наступного.

Судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАРМАКЕМ» (ТОВ «ФАРМАКЕМ») зареєстроване як юридична особа, перебуває на обліку як платник податків в Головному управлінні ДПС у Рівненській області з 01.03.2016; основний вид діяльності за КВЕД: оптова торгівля хімічними продуктами (основний).

На підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 розділу І, пункту 75.1 статті 75 розділу ІІ Податкового кодексу України, у порядку визначеному пунктом 76.2 статті 76 розділу ІІ Податкового кодексу України, уповноваженими особами Головного управління ДПС у Рівненській області проведено камеральну перевірку податкової декларації (розрахунку, звіту) дотримання порядку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних ТОВ «ФАРМАКЕМ».

За результатами перевірки складено акт від 04.08.2023 №7063/Ж5/17-00-04-05, відповідно до висновків якого перевіркою встановлено порушення ТОВ «ФАРМАКЕМ» граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН, а саме: податкові накладні складені в період з 26.03.2021 по 12.04.2023 зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням граничного терміну реєстрації. Загальна кількість податкових накладних, зареєстрованих з порушенням строків згідно з актом перевірки, складає 172 штуки (перелік податкових накладних із зазначенням дати їх складання та реєстрації, кількості днів прострочення реєстрації та суми ПДВ наведено в акті перевірки).

На підставі акта перевірки від 04.08.2023 №7063/Ж5/17-00-04-05 Головним управлінням ДПС у Рівненській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 23.08.2023 №7040/17-00-04-05-19, яким до позивача застосовано штраф у розмірі 565247,64 грн.

Вважаючи вказане податкове повідомлення-рішення протиправним, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою про його скасування.

Суд першої інстанції в задоволенні позову відмовив з тих підстав, що податкове повідомлення-рішення від 23.08.2023 №7040/17-00-04-05-19 є таким, що прийняте на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, обґрунтовано, добросовісно та розсудливо.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх правильними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України №2755-VI від 02.12.2010 (далі - ПК України).

Відповідно до п.201.1 ст.201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи а зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до абз.1 п.201.10 ст.201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

При цьому, згідно із абз.4 цього ж п.201.10 ст.201 ПК України податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

В силу абз.14 п.201.10 ст.201 ПК України реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

- для зведених податкових накладних та/або розрахунків коригування до таких зведених податкових накладних, складених за операціями, визначеними пунктом 198.5 статті 198 та пунктом 199.1 статті 199 цього Кодексу, - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем місяця, в якому вони складені;

- для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Статтею 120-1 ПК України визначена відповідальність платників податків за порушення строків реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та допущення помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної. Тобто, законодавець передбачив для платників податків відповідальність за порушення пункту 201.10 статті 201 ПК України.

Так, згідно п.120-1.1 ст.120 ПК України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції з постачання товарів/послуг, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість; податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції, що оподатковуються за нульовою ставкою; податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами «а» - «г» цього пункту, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 і 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

- 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

- 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

- 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів

- 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;

- 50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Отже, на платника податків покладено обов`язок щодо реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних у строк, встановлений податковим законодавством, а саме для податкових накладних складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені, а для податкових накладних складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені. Порушення вказаних строків реєстрації податкових накладних свідчить про наявність порушення, за яке передбачена відповідальність у вигляді штрафу в залежності від терміну такого порушення, що передбачено пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України.

Тобто податкове правопорушення за несвоєчасну реєстрацію податкової накладної є вчиненим із моменту закінчення граничного терміну реєстрації податкової накладної, передбаченої пунктом 201.10 статті 201 ПК України. Строк затримки реєстрації має правове значення для визначення розміру штрафної санкції, а не для його кваліфікації.

Як уже зазначалось вище, позивач у період з березня 2021 по квітень 2023 року склав 172 податкові накладні, які зареєстрував у період з 26.12.2022 по 17.05.2023, що наведено у розділі ІІ Акту перевірки, затримкою у 8, 12, 24, 39, 72, 87, 103, 118, 134, 149, 165, 167, 180, 215, 216, 217, 221, 222, 230, 231, 234, 236 календарних днів. Наведене позивач визнає.

Відповідач вважає правомірним застосування до позивача штрафних фінансових санкцій на підставі пункту 120-1.1. статті 120-1 ПК України.

18 березня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 17 березня 2020 року № 533- IX (далі - Закон №533- IX).

У зв`язку із набранням чинності Закону №533-ІХ (з урахуванням змін, внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року № 540-IX та Закону України від 13 травня 2020 року № 591-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо додаткової підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)») підрозділ 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України доповнений пунктом 52-1 такого змісту:

«За порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), штрафні санкції не застосовуються, крім санкцій за:

порушення вимог до договорів довгострокового страхування життя чи договорів страхування в межах недержавного пенсійного забезпечення, зокрема страхування додаткової пенсії;

відчуження майна, що перебуває у податковій заставі, без згоди контролюючого органу;

порушення вимог законодавства в частині:

обліку, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів;

цільового використання пального, спирту етилового платниками податків;

обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками;

здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального;

здійснення суб`єктами господарювання операцій з реалізації пального або спирту етилового без реєстрації таких суб`єктів платниками акцизного податку;

порушення нарахування, декларування та сплати податку на додану вартість, акцизного податку, рентної плати.

Протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню».

Пункт 52-1 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України містив чітку вказівку на темпоральний критерій незастосування штрафних санкцій за вчиненні відповідні порушення: з 1 березня 2020 року і по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину.

Законодавець шляхом внесення змін до ПК України запровадив мораторій на застосування штрафних санкцій, у тому числі за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних у відповідний період.

Карантин Кабінет Міністрів України установив на підставі постанови від 11 березня 2020 року № 211 з 12 березня 2020 року.

Постановою від 27 червня 2023 року № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» Кабінет Міністрів України відмінив з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Разом з тим, до завершення карантину Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введений воєнний стан, який на підставі Указів Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжувався та станом на час розгляду справи триває.

З метою реалізації необхідних заходів щодо підтримки військових і правоохоронних підрозділів у відбитті збройного нападу російської федерації та забезпечення прав і обов`язків платників податків Верховна Рада прийняла Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей оподаткування та подання звітності у період дії воєнного стану» від 3 березня 2022 року №2118-IX, який набрав чинності 7 березня 2022 року (далі - Закон № 2118-IX).

Законом №2118-IX підрозділ 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України доповнений пунктом 69, яким установлено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті.

В подальшому Верховна Рада України прийняла Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану» від 12 травня 2022 року № 2260-IX (далі - Закон № 2260-IX).

У зв`язку із набранням чинності 27 травня 2022 року Закону № 2260-IX підпункт 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України викладено у такій редакції: «У разі відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, платники податків звільняються від передбаченої цим Кодексом відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом шести місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні.

Платники податків, які мають можливість своєчасно виконувати податкові обов`язки щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових накладних, розрахунків коригування, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків, граничний термін виконання яких припадає на період починаючи з 24 лютого 2022 року до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану» за умови реєстрації такими платниками податкових накладних та розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних до 15 липня 2022 року, подання податкової звітності до 20 липня 2022 року та сплати податків та зборів у строк не пізніше 31 липня 2022 року.

Порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у цьому підпункті, та перелік документів на підтвердження затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику».

Відтак, з набранням чинності Законом № 2260-IX передбачене підпунктом 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України звільнення від відповідальності поставлене в залежність від підтвердження у визначеному законодавством порядку можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язку, зокрема, щодо реєстрації у відповідному реєстрі податкових накладних.

Закон № 2260-IX підпункт 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України доповнив положеннями, відповідно до яких у разі виявлення порушень законодавства за результатами проведення перевірок до платників податків застосовується відповідальність згідно з цим Кодексом, законами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, з урахуванням обставин, передбачених підпунктом 112.8.9 пункту 112.8 статті 112 цього Кодексу, що звільняють від фінансової відповідальності. При цьому вимоги законодавства щодо мораторію (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на період дії воєнного, надзвичайного стану та/або на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), не застосовуються.

Отже, з 27 травня 2022 року припинили застосовуватися положення законодавства щодо мораторію (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на період дії воєнного, надзвичайного стану та/або на період дії карантину, які поширювалися на правовідносини, що врегульовувались пунктом 52-1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України.

З огляду на наведене вище правове регулювання спірних правовідносин колегія суддів зазначає, що платник податків звільняється від відповідальності за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних в період дії мораторію, запровадженого пунктом 52-1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, а саме з 01 березня 2020 року по 26 травня 2022 року.

Оскільки податкове правопорушення у вигляді несвоєчасної реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних є триваючим порушенням, початком якого є наступний день за останнім (граничним) днем реєстрації податкової накладної, а припиняється таке порушення в день фактичної реєстрації податкової накладної в ЄРПН, то у випадку коли податкова накладна/розрахунок коригування складена(ий) в період дії мораторію, а зареєстрована(ий) в ЄРПН після скасування дії мораторію (тобто після 26 травня 2022 року), відповідальність за порушення строків реєстрації податкових накладних застосовується за період у якому підстави для звільнення від відповідальності перестали існувати.

В той же час, як зазначено вище, пунктом 69.1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України установлено, що платники податків, які мають можливість своєчасно виконувати податкові обов`язки зокрема щодо дотримання термінів реєстрації у відповідних реєстрах податкових накладних, розрахунків коригування, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків, граничний термін виконання яких припадає на період починаючи з 24 лютого 2022 року до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану» за умови реєстрації такими платниками податкових накладних та розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних до 15 липня 2022 року.

Законом України від 13 грудня 2022 року № 2836-IX (набрав чинності 03 січня 2023 року) підпункт 69.1 викладено в новій редакції, зокрема відповідно до абзаців третього - п`ятого цього пункту платники податків, які мають можливість своєчасно виконувати обов`язки, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків щодо: реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних такими платниками податкових накладних та розрахунків коригування, дата складання яких припадає на період з 1 лютого по 31 травня 2022 року, за умови забезпечення їх реєстрації не пізніше 15 липня 2022 року.

Із Акту перевірки та податкового повідомлення-рішення слідує, що до позивача було застосовано штраф за несвоєчасну реєстрацію 172 податкових накладних у розмірі 565 247 грн., складених у період з березня 2021 року по квітень 2023 року, які були зареєстровані Товариством у період з 26.12.2022 року по 12.01.2023 року (169 податкових накладних) та зареєстрованих 17.05.2023 року (3 податкові накладні).

В період дії воєнного стану правовідносини щодо реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН регулюються нормами ПК України з урахуванням особливостей, визначених у пункті 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» цього кодексу.

Апеляційний суд зауважує, що Законом України від 12 січня 2023 року № 2876-IX «Про внесення змін до розділу XX «Прикінцеві положення» Податкового кодексу України щодо відновлення обмеження перебування грального бізнесу на спрощеній системі оподаткування» (набрав чинності 08 лютого 2023 року) підрозділ 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України доповнений пунктами 89 та 90, якими на період дії воєнного стану збільшені строки реєстрації в ЄРПН податкових накладних/розрахунків коригування та зменшені розміри штрафних санкцій за їх порушення.

Відповідно до пункту 89 підрозділу 2 розділу XX ПК України, тимчасово, протягом дії воєнного стану в Україні та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється з урахуванням таких граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до 5 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 18 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

Відповідно до пункту 90 підрозділу 2 розділу XX ПК України тимчасово, протягом дії воєнного стану в Україні та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, штраф за порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого для пункту 89 цього розділу для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлюється у розмірі: 2 відсотки суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів; 5 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 15 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів; 25 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Як зазначив Конституційний Суд України у рішенні від 13 травня 1997 року № 1-зп/1997, стаття 58 Конституції України 1996 року закріплює один з найважливіших загальновизнаних принципів сучасного права - закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Це означає, що вони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності. Закріплення названого принципу на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта.

Закон № 2876-IX не містить прямої вказівки про надання його нормам зворотної дії в часі, а отже його дія не розповсюджується на період до набрання ним чинності. Крім того, відповідальність, встановлена пунктом 90 підрозділу 2 розділу XX ПК України, застосовується за порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого для пункту 89 цього розділу, тобто прямо пов`язана зі збільшеними строками реєстрації податкових накладних.

Податкове правопорушення у вигляді несвоєчасної реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних є триваючим порушенням, початком якого є наступний день за останнім (граничним) днем реєстрації податкової накладної, а припиняється таке порушення в день фактичної реєстрації податкової накладної.

З урахуванням наведеного, розповсюджувати дію пунктів 89, 90 на правовідносини, які були припинені (тобто податкові накладні складені та зареєстровані з порушенням строку, який визначений пунктом 201.1 статті 201 ПК України, до внесення змін Законом № 2876-IX) є неможливим.

Отже, зменшений розмір штрафних санкцій може бути застосований лише щодо податкових накладних, складених та зареєстрованих несвоєчасно після набрання чинності Законом №2876-IX або до накладних, строк реєстрації яких не скінчився станом на день набрання чинності цим Законом (08 лютого 2023 року).

Таким чином, за порушення позивачем термінів реєстрації податкових накладних за період з березня 2021 року по 07.02.2023 підлягають застосуванню штрафні санкції в розмірах, чинних до внесення змін Законом № 2876-IX, а починаючи з 08.02.2023 - у зменшених розмірах.

З акта перевірки встановлено, що позивачем порушено строки реєстрації 172 податкових накладних, серед яких три податкові накладні складені після 08.02.2023 за несвоєчасну реєстрацію яких відповідачем спірним рішенням застосовано до позивача штраф у розмірі 2% суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних - 113,61 грн.

За несвоєчасну реєстрацію решти 169 податкових накладних відповідачем застосовано штрафні санкції в розмірах до набрання чинності Законом №2876-IX, а саме:

за порушення строку реєстрації до 15 календарних днів застосовано штраф 10 відсотків суми податку на додану вартість - 176,28 грн;

за порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів застосовано штраф 20 відсотків суми податку на додану вартість - 1682,85 грн;

за порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів застосовано штраф 30 відсотків суми податку на додану вартість - 58,35 грн;

за порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів застосовано штраф 40 відсотків суми податку на додану вартість - 563216,55 грн.

Загальна сума застосованих до позивача штрафних санкцій складає 565247,64 грн.

Таким чином, відповідачем правомірно застосовано до позивача штрафні санкції в розмірах, визначених ст.120-1 ПК України.

Апелянт вказує, що відсутня вина Товариства у порушенні строків реєстрації податкових накладних, оскільки податковий орган незаконно включив Товариство до переліку платників податків, що відповідають критеріям ризиковості платника податку та зволікав виконувати судове рішення, що набуло законної сили, про виключення Товариства з переліку платників податків, що відповідають критеріям ризиковості, що відповідно унеможливлювало реєстрацію податкових накладних.

Колегія суддів апеляційного суду вважає такі доводи необґрунтованими та погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що прийняття контролюючим органом рішення про відповідність позивача критеріям ризиковості платника податків не позбавляє його обов`язку своєчасно подати на реєстрацію податкову накладну.

Чинне податкове законодавства не передбачає зупинення строків реєстрації податкових накладних, складених платником податків на період дії рішення податкового органу про відповідність критеріям ризиковості такого платника, тому вказана обставина не звільняє позивача від фінансової відповідальності за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних складених у період його відповідності критеріям ризиковості платника податків.

Також колегія суддів апеляційного суду вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що позивач не скористався можливістю звернутись до податкового органу з відповідною заявою про неможливість виконання податкових обов`язків.

Підпунктом 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України визначено, зокрема, що порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у цьому підпункті, та перелік документів на підтвердження затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

З метою тимчасового, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, підтвердження платниками податків можливості чи неможливості своєчасного виконання податкового обов`язку щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 глави 2 розділу II Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, Наказом Міністерства фінансів України від 29 липня 2022 року № 225 затверджений Порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, та переліків документів на підтвердження (далі - Порядок № 225).

Цим Порядком визначено, зокрема, підстави неможливості виконання платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами податкових обов`язків (у тому числі обов`язків податкових агентів) та правила надання заяви та документів, що доводять неможливість виконання податкових обов`язків тощо.

Пунктом 1 вказаного Порядку № 225 визначено підстави неможливості виконання платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами податкових обов`язків (у тому числі обов`язків податкових агентів).

Відповідно до пункту 3 Порядку № 225 до платників податків, у тому числі щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, які на дату набрання чинності цим Порядком мають можливість подати до контролюючого органу заяву та документи (копії документів), інформацію про відсутність можливості виконання податкових обов`язків, застосовуються такі правила.

У разі неможливості виконання платником податків податкового обов`язку, у тому числі щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, платник податків подає не пізніше 30 вересня 2022 року заяву про відсутність такої можливості разом з вичерпним переліком документів (копій документів), інформації, які передбачені Переліком документів, що підтверджують неможливість платника податків - юридичної особи, у тому числі щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу своєчасно виконати свій податковий обов`язок, у тому числі обов`язок податкового агента затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 29 липня 2022 року № 225 або Переліком документів, що підтверджують неможливість платника податків - фізичної особи, зокрема самозайнятої особи, своєчасно виконати свій податковий обов`язок, у тому числі обов`язок податкового агента затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 29 липня 2022 року № 225 (далі - Переліки документів) до контролюючого органу в порядку передбаченому пунктом 8 цього розділу.

Товариство не скористалось можливістю звернутись до податкового органу з відповідною заявою про неможливість виконання податкових обов`язків.

Суд першої інстанції вірно висновував, що Позивач мав реальну можливість та достатній строк до проведення перевірки для звернення з відповідною заявою про неможливість виконання податкових обов`язків, але докази такого звернення у матеріалах справи відсутні.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21.08.2024 у справі №440/8796/23, яка відповідно до статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України враховується судом.

Апеляційним судом також враховуються висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо податків та зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду ід 26 лютого 22025 р. у справі № 200/4768/23.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Перевіривши правомірність прийнятого відповідачем рішення згідно до вимог ч.2 ст.2 вказаного Кодексу, суд приходить до висновку, що повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Рівненській області від 23.08.2023 №7040/17-00-04-05-19 вказаним вище критеріям відповідає, тому відсутні підстави для визнання його протиправним та скасування, а позовних вимог відповідно до задоволення.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Інші доводи апеляційної скарги зроблених висновків не спростовують, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними і трактуванні їх на власний розсуд.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства обмеженою відповідальністю «ФАРМАКЕМ» - залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2024 року у справі №460/24204/23 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя З. М. Матковська
судді О. М. Гінда
В. В. Ніколін