Справа № 334/2292/25
Суддя: Ісаков Д. О.
Дата ухвалення: 2025-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 30.06.2025
Справа № 334/2292/25
Провадження № 2-а/334/38/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2025 року Дніпровський районний суд міста Запоріжжя

у складі: головуючого судді Ісакова Д.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського 1 взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області сержанта поліції Тимошенка Олександра Сергійовича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

21 березня 2025 до Ленінського районного суду міста Запоріжжя надійшла адміністративна позовна заява ОСОБА_1 до поліцейського 1 взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області сержанта поліції Тимошенка Олександра Сергійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №4258969 від 13 березня 2025 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що згідно оскаржуваної постанови серія ЕНА №4258969, винесеною 24.04.2025 поліцейським 1 взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області сержантом поліції Тимошенко Олександром Сергійовичем, 24.04.2025 09:03:00, м.Запоріжжя, вулиця Незалежної України - бульвар Парковий, водій керуючи транспортним засобом не виконав вимогу про зупинку транспортного засобу, що подається поліцейськими за допомогою увімкнених проблискових маячків червоного та синього кольору, а також не подав сигнал світловим показчиком повороту відповідного напрямку під час зупинки транспортного засобу, чим порушила п.п.9.2 (а) та п. 8.9 (б) ПДР України, а саме порушення вимог зупинки працівника поліції поданої за допомогою увімкненого проблискового маячка, та була притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 340,00 гривень.

Позивач вважає, що вказана оскаржувана постанова серія ЕНА №4258969 від 24.04.2025 є незаконною і необґрунтованою, не відображає дійсних обставин справи, складена за відсутності належних та допустимих доказів, без проведення розгляду справи з грубим порушенням норм чинного законодавства.

Просила визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕНА №4258969 від 24.04.2025 року про притягнення її до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 510,00 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, та закрити провадження у справі відносно неї, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

31.03.2025 ухвалою судді відкрито провадження у справі тап вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Одночасно у порядку підготовки справи до судового розгляду витребувано у відповідача справу про адміністративне правопорушення з усіма наявними матеріалами щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП, результатом розгляду якої є оскаржувана постанова №4258969 від 13.03.2025 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 .

14.04.2025 від відповідача надійшов відзив на адміністративний позов за змістом якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі та надано до суду диск з відеофайлами, на яких зафіксовано обставини події вчинення адміністративного правопорушення.

21.04.2025 позивачем надано до суду відповідь на відзив.

21.05.2025 залучено до участі у справі в якості співвідповідача Департамент патрульної поліції.

Дослідивши надані докази, та обставини якими обґрунтовуються позиції учасників справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 3 КАС України порядок здійснення адміністративного судочинства встановлюється Конституцією України, цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, з врахуванням процесуальних особливостей адміністративного судочинства, доведення факту неправомірності дій позивача, покладається на відповідача.

Згідно ст. 6 КАС України суд, при вирішенні справи керується, принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Судом встановлено, що 13.03.2025 поліцейським 1 взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області сержантом поліції Тимошенко Олександром Сергійовичем, винесено постанову від 13.03.2025 серія ЕНА №4258969, згідно якої вказано, що 13.03.2025 13.03.2025 10:02:31, м.Запоріжжя вулиця Скворцова, 1, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом порушив дорожній знак 3.41 «контроль», а саме здійснив проїзд без зупинки пост Національної поліції України, чим порушив п. 8.4 «в» ПДР України, а саме: порушення вимог заборонних знаків.

За вказане порушення ПДР України позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1. ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 гривень.

Відповідно до положень статті 1 КУпАП України основним завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Так, із постанови вбачається, що позивач порушив вимоги заборонного знаку «проїзд без зупинки», із матеріалів справи вбачається, що вказаним знаком є знак «Контроль», що передбачений п. 3.41 глави 3 «Заборонні знаки» розділу 33 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306.

Пунктом 8.2-1 розділу 8 Правил дорожнього руху встановлено, що дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту.

Дорожні знаки повинні розміщуватися таким чином, щоб їх було добре видно учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби. При цьому дорожні знаки не повинні бути закриті повністю або частково від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами.

Дорожні знаки повинні бути видимими на відстані не менш як 100 м за напрямком руху та розміщеними не вище 6 м над рівнем проїзної частини.

Дорожні знаки встановлюються обабіч дороги на тому її боці, що відповідає напрямку руху. Для поліпшення сприйняття дорожніх знаків вони можуть бути розміщені над проїзною частиною. Якщо дорога має більше ніж одну смугу для руху в одному напрямку, установлений обабіч дороги відповідного напрямку дорожній знак дублюється на розділювальній смузі, над проїзною частиною або на протилежному боці дороги (у разі, коли для руху в зустрічному напрямку є не більше ніж дві смуги).

Дорожні знаки розміщуються таким чином, щоб інформацію, яку вони передають, могли сприймати саме ті учасники руху, для яких вона призначена.

Пунктом 8.4 «в» Правил дорожнього руху передбачено дію дорожніх знаків, зокрема заборонних знаків, які запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Дорожній знак 3.41 «Контроль». Забороняється проїзд без зупинки перед контрольними пунктами (дорожня станція патрульної поліції, карантинний пост, прикордонна зона, закрита територія, пункт оплати проїзду на платних дорогах тощо).

Застосовується лише за умови обов`язкового поетапного обмеження швидкості руху шляхом попереднього встановлення необхідної кількості знаків 3.29 та (або) 3.31 згідно з вимогами пункту 12.10 цих Правил.

Відповідно до вимог пункту 14.5.33 Національного стандарту України ДСТУ 4100:2021 «Безпека дорожнього руху. Знаки Дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування» Знак 3.41 «Контроль» застосовують для заборони ТЗ проїзд без зупинки перед контрольними пунктами (пост Національної поліції, карантинний пост, прикордонна зона, закрита територія, пункт оплати проїзду на платних дорогах тощо). Перед наближенням до місця встановлення знака 3.41 потрібно застосувати ступінчасте обмеження швидкості за допомогою попереднього встановлення необхідної кількості знаків 3.29 відповідно до 14.5.25 та/або 3.31.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Разом з тим, відповідачем не надано доказів, що за місцем вчинення правопорушення встановлений блок пост згідно з переліком встановлених блокпостів у данному населеному пункті.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 та 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Отже із аналізу наведених норм, суд приходить до висновку, що поліцейський при складанні постанови про накладення адміністративного стягнення повинен зазначити, якими доказами підтверджується факт вчинення адміністративного правопорушення, та зокрема в разі використання спеціальних технічних засобів відеофіксації зазначити, про це в постанові.

В підтвердження обставин вчинення адміністративного правопорушення позивачем, відповідачем до відзиву на позовну заяву наданий диск з відео файлом, при відтворенні якого не вбачається жодного дорожнього знаку, який начебто було порушено ОСОБА_1 , що є неналежним доказом визнання винуватості у справі про вчинення адміністративного правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

З огляду на вищевикладене суд доходить до висновку про відсутність належних та допустимих доказів, які б вказували на наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а надані до матеріалів відзиву на позовну заяву не заслуговують на увагу, оскільки вони є неналежними доказами вчинення адміністративного правопорушення.

Крім того, із наданого суду відеозапису з місця події не вбачається, дорожніх знаків встановлених перед місцем зупинки транспортного засобу, і чи взагалі він там був встановлений.

Відповідно до положень пункту 9 розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року N 1395 чітко зазначено, що розгляд справи розпочинається з встановлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Пунктом 5 Розділу Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі встановлено, що поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до її компетенції розгляд цієї справи; 2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці); 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Як роз`яснено в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України.

Згідно вимог щодо притягнення до адміністративної відповідальності, доказування наявності підстав для притягнення до відповідальності покладається на суб`єкта владних повноважень, що вчиняє дані дії, неприпустиме перекладання на особу, що притягнута до відповідальності обов`язку по доказуванню своєї невинуватості.

На підставі викладеного, суд доходить до висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови, вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення відповідачем не доведена, твердження позивача ОСОБА_1 належними і допустимими доказами відповідачем не спростовані, а тому постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4258969 від 13.03.2025 слід скасувати, а провадження відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ч. 1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судовий збір за подання адміністративного позову до суду становить 605,60 гривень.

З урахуванням скасування постанови по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП, необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції на користь позивача сплачений ним судовий збір при поданні заяви до суду у сумі 605,60 гривень.

Керуючись статтями: 9, 77, 194, 241-246, 250, 255, 286 КАС України,

УХВАЛИВ:

адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського 1 взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області сержанта поліції Тимошенка Олександра Сергійовича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, - задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕНА №4258969 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі від 13.03.2025 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 гривень, провадження у справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції, на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 605,60 гривень.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду, а особами, які не були присутні під час розгляду справи, у той же строк, з часу отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: поліцейський 1 взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області сержанта поліції Тимошенко Олександр Сергійович, адреса: м.Запоріджжя, вулиця Перемоги, буд. 96.

Відповідач: Департамент патрульної поліції, , адреса: 03048, м. Київ, вулиця Федора Ернста, буд. 3.

Суддя Ісаков Д.О.