Справа № 629/5031/24
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2025-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2025 р.Справа № 629/5031/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Подобайло З.Г.,

Суддів: Чалого І.С. , Ральченка І.М. ,

за участю секретаря судового засідання Кіт Т.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліціїї на рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 10.06.2025, головуючий суддя І інстанції: Цендра Н.В., повний текст складено 10.06.25 по справі № 629/5031/24

за позовом ОСОБА_1

до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області

про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до Лозівського міськрайонного суду Харківської області з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, в якому просив суд скасувати постанову серії ЕНА №2796549 від 10.08.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закрити провадження по справі.

Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 19.09.2024 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 06.11.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 19.09.2024 по справі № 629/5031/24 залишено без змін.

27.12.2024 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 19.09.2024 за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 15.01.2025 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 19.09.2024 за нововиявленими обставинами відмовлено. Рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 19.09.2024 залишено в силі.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 26.02.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 15.01.2025 по справі №629/5031/24 скасовано. Адміністративну справу №629/5031/24 направлено до Лозівського міськрайонного суду Харківської області для продовження розгляду заяви ОСОБА_1 від 27.12.2024 про перегляд рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 19.09.2024 за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 20.05.2025 заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 19.09.2024 за нововиявленими обставинами задоволено. Рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 19.09.2024 у адміністративній справі №629/5031/24 скасовано. Призначено розгляд справи по суті у відкритому судовому засіданні в приміщенні Лозівського міськрайонного суду Харківської області.

Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 10.06.2025 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №2796549 від 10.08.2024, складену відносно ОСОБА_1 за ч.4 ст.126 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 20400 гривень, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Департамент патрульної поліції подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 10.06.2025 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що скасування постанови Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 30.10.2023 не спростовує факт керування ОСОБА_1 автомобілем за наявності на той час постанови суду, яка набрала законної сили, про позбавлення його права керування транспортними засобами, а тому наведені заявником обставини не є нововиявленими в розумінні статті 361 КАС України, оскільки не є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Звертає увагу, що на час винесення постанови, яка є предметом спірних правовідносин, 10.08.2024 позивач був позбавлений права керування транспортними засобами та не мав законних підстав керувати автомобілем, тому в силу приписів ч.4 ст.126 КУпАП останнього правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за цією статтею. Просить розглянути справу без участі апелянта та його представника.

ОСОБА_1 подав до суду відзив на апеляційну скаргу, вважає доводи та обґрунтування апеляційної скарги помилковими та безпідставними, рішення суду першої інстанції вважає законним та обґрунтованим, просить суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 10.06.2025 без змін; стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн. Зазначає, що скасування постановою Дніпровського апеляційного суду від 12.12.2024 у справі №203/4300/23 постанови Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 30.10.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення, у т.ч. у виді позбавлення права керування транспортним засобом, означає, що судовий акт, який став підставою для притягнення 10.08.2024 ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.4 ст.126 КУпАП постанова Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 30.10.2023 втратив свою законну силу з моменту її постановлення, тобто з 30.10.2023, і станом на день прийняття постанови інспектором УПП в Дніпропетровській області 10.08.2024, ОСОБА_1 не був особою, яка позбавлена права керування транспортним засобом.

Учасники справи про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені заздалегідь та належним чином.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти апеляційної скарги Департаменту патрульної поліції, просив суд залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 30.10.2023 у справі №203/4300/23 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

10.08.2024 інспектором 2 взводу 4 роти 3 батальйону УПП в Дніпропетровській області лейтенантом поліції Ромейко О.В. у відношенні ОСОБА_1 винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА №2796549 за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.126 КУпАП, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 грн.

Не погодившись із правомірністю постанови, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 19.09.2024 у справі №629/5031/24, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 06.11.2024, у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що на час винесення постанови, яка є предметом спірних правовідносин (10.08.2024), позивач був позбавлений права керування транспортними засобами, та не мав законних підстав керувати автомобілем, тому в силу приписів ч.4 ст.126 КУпАП останнього правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за цією статтею.

Надалі, постановою Дніпровського апеляційного суду від 12.12.2024 у справі №203/4300/23 поновлено строк апеляційного оскарження постанови Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 30.10.2023, як пропущеного із поважних причин. Апеляційну скаргу задоволено. Постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 30.10.2023, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП скасовано, а провадження у справі закрито на підставі ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

27.12.2024 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 19.09.2024 за нововиявленими обставинами.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначив, що постановою Дніпровського апеляційного суду від 12.12.2024 у справі №203/4300/23 скасовано постанову Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 30.10.2023, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а провадження у справі закрито на підставі ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим, на його думку, є підстави для перегляду рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 19.09.2024, оскільки до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП він був притягнутий за те, що не мав права керувати транспортним засобом на підставі постанови Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 30.10.2023.

Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 15.01.2025 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 19.09.2024 року за нововиявленими обставинами відмовлено. Рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 19.09.2024 залишено в силі.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 19.09.2024 року за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції виходив з того, що скасування постанови Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 30.10.2023, не спростовує факт керування ОСОБА_1 автомобілем за наявності на той час постанови суду, яка набрала законної сили, про позбавлення його права керування транспортними засобами, а тому наведені заявником обставини не є нововиявленими в розумінні статті 361 КАС України, оскільки не є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 26.02.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 15.01.2025 по справі № 629/5031/24 скасовано. Адміністративну справу № 629/5031/24 направлено до Лозівського міськрайонного суду Харківської області для продовження розгляду заяви ОСОБА_1 від 27.12.2024 про перегляд рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 19.09.2024 за нововиявленими обставинами.

Скасовуючи ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 15.01.2025 по справі № 629/5031/24 та направляючи адміністративну справу № 629/5031/24 до Лозівського міськрайонного суду Харківської області для продовження розгляду заяви ОСОБА_1 від 27.12.2024 про перегляд рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 19.09.2024 за нововиявленими обставинами, суд апеляційної інстанції виходив з того, що при вирішенні питання про наявність підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, дослідженню підлягає те, чи скасоване судове рішення в іншій справі було покладено в основу рішення, про перегляд якого подано заяву, тобто чи мало воно преюдиційне значення і суттєво впливало на результат розгляду справи про перегляд судового рішення, у якій подано заяву.

Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 20.05.2025 заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 19.09.2024 за нововиявленими обставинами задоволено. Рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 19.09.2024 у адміністративній справі № 629/5031/24 скасовано. Призначено розгляд справи по суті у відкритому судовому засіданні в приміщенні Лозівського міськрайонного суду Харківської області.

Задовольняючи заяву позивача, суд першої інстанції виходив з того, що постанова Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 30.10.2023 у справі №203/4300/23, яка була підставою для розгляду адміністративної справи за ч.4 ст.126 КУпАП, скасована, тому заява про перегляд рішення за нововиявленими обставинами є обґрунтованою.

Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 10.06.2025 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №2796549 від 10.08.2024, складену відносно ОСОБА_1 за ч.4 ст.126 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 20400 гривень, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що постанова Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 30.10.2023 скасована, тому постанова серія ЕНА №2796549 від 10.08.2024 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.4 ст.126 КУпАП та застосування до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 400 гривень підлягає скасуванню із закриттям справи про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.4 ст.126 КУпАП.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно зі ст.362 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати заяву про перегляд судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили, за нововиявленими або виключними обставинами.

Частиною 1 ст.361 КАС України встановлено, що судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до ч.2 ст.361 КАС України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Нововиявлена обставина - це юридичний факт, який передбачений нормами права і тягне виникнення, зміну або припинення правовідносин; юридичний факт, що має істотне значення для вирішення конкретної справи; юридичний акт, який існував на момент звернення заявника до суду з позовом і під час розгляду справи судом; юридичний факт, який не міг бути відомий ані особі, яка заявила про це в подальшому, ані суду, що розглядав справу, оскільки, якби нововиявлена обставина була відома суду під час постановлення судового рішення, вона б обов`язково вплинула на остаточні висновки суду.

Нововиявлені обставини характеризуються сукупністю таких ознак:

- існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи й ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява;

- на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не були та не могли бути відомі ані заявникові, ані суду;

- істотність цих обставин для справи (внаслідок урахування цих обставин суд міг би суттєво змінити, або прийняти інше рішення, ніж те, яке було прийняте).

Згідно з ч.4 ст.361 КАС України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Колегія суддів зазначає, що в адміністративному судочинстві перегляд судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами є особливим видом провадження. На відміну від перегляду судового рішення в порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою такого перегляду не є недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники судового розгляду не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд уже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення.

Зазначене свідчить про те, що обставини, які виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, не можуть визнаватися нововиявленими.

Наведена вище правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.11.2021 у справі №800/521/17.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Тобто, з вищевикладених норм слідує, що судове рішення, яке набрало законної сили, може бути переглянуто на підставі істотних для справи обставин, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

У свою чергу, не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах.

Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Вищевказаний висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною Верховним Судом, зокрема, у постановах від 06.03.2018 у справі №2а-23903/09/1270, від 03.04.2018 у справі №477/1012/14-а, від 06.03.2018 у справі №484/2634/14-а, від 02.05.2018 у справі №303/3535/16, від 28.02.2023 у справі №807/727/18.

Істотне значення для справи мають обставини, які пов`язані з матеріалами справи, що розглянута судом, впливають на оцінку вже досліджених ним доказів і мають, відповідно, значення для об`єктивного розгляду спору.

Під такими обставинами розуміють факти, а не нові докази і тим більше не припущення учасників справи, що не підтверджено відповідними доказами.

Необхідно також розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки, як зазначалось, нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному та/або касаційному порядку.

Вищевказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постановах від 29.08.2018 у справі №552/137/15-ц, від 07.09.2020 у справі №820/5989/15, від 27.08.2021 у справі №826/6555/15.

Як встановлено вище, постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 30.10.2023 у справі №203/4300/23 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

10.08.2024 інспектором 2 взводу 4 роти 3 батальйону УПП в Дніпропетровській області лейтенантом поліції Ромейко О.В. у відношенні ОСОБА_1 винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА №2796549 за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 грн.

Надалі, постановою Дніпровського апеляційного суду від 12.12.2024 у справі №203/4300/23 поновлено строк апеляційного оскарження постанови Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 30.10.2023, як пропущеного із поважних причин. Апеляційну скаргу задоволено. Постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 30.10.2023, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП скасовано, а провадження у справі закрито на підставі ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Колегія суддів вважає, що обставини винесення постанови Дніпровського апеляційного суду від 12.12.2024 у справі №203/4300/23, якою скасовано постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 30.10.2023 про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП за закрито провадження у справі на підставі ч.1 ст.247 КУпАП, не є нововиявленими обставинами в розумінні положень ст.361 КАС України, оскільки скасування 12.12.2024 постанови Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 30.10.2023 у справі №203/4300/23 не спростовує факт керування позивачем автомобілем за наявності на той час постанови суду, яка набрала законної сили, про позбавлення його права керування транспортними засобами.

У рішенні Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 19.09.2024 та постанові Другого апеляційного адміністративного суду від 06.11.2024 по даній справі зазначено, що станом на 10.08.2024 позивач керував автомобілем за наявності постанови суду, яка забороняє йому таке керування, що підтверджує склад правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд, у тому числі, виходив з того, що станом на 10.08.2024 позивач не мав права керування транспортними засобами.

Колегія суддів Другого апеляційного адміністративного суду, розглядаючи апеляційну скаргу ОСОБА_1 , також встановила, що 10.08.2024 на час притягнення позивача до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 був позбавлений права керування транспортним засобом, та підтвердила висновок суду першої інстанції про правомірність постанови від 10.08.2024 серії ЕНА №2796549, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП.

Отже, суди не прийняли доводи позивача про оскарження постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП та вважали за можливе розглянути справу незалежно від результату розгляду Дніпропетровським апеляційним судом апеляційної скарги на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 30.10.2023, справа №203/4300/23.

Колегія суддів вважає, що скасування постанови Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 30.10.2023 у справі №203/4300/23 не спростовує факт керування ОСОБА_1 автомобілем за наявності на той час постанови суду, яка набрала законної сили, про позбавлення його права керування транспортними засобами, а тому наведені заявником обставини не є нововиявленими в розумінні статті 361 КАС України, оскільки не є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення.

Окрім того, на момент прийняття рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 19.09.2024 вказаної постанови Дніпровського апеляційного суду від 12.12.2024 у справі №203/4300/23 не існувало і вона не була предметом дослідження суду.

Відтак, враховуючи наведене вище, висновок суду першої інстанції про наявність підстав для перегляду рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 19.09.2024 у справі №629/5031/24 за нововиявленими обставинами є помилковими.

Посилання суду на правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 02.11.2022 у справі №140/6115/21 та від 25.01.2024 у справі № 500/2239/22, за якими у разі скасування рішення, яке встановлює преюдицію, виникають підстави для перегляду за нововиявленими обставинами усіх тих рішень, які цю преюдицію використали, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вони прийняті в інших правовідносинах, які не є релевантними стосовно обставин даного спору.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що наведені в заяві ОСОБА_1 обставини, в розумінні приписів ст.361 КАС України, не є нововиявленими, а тому правові підстави для її задоволення були відсутні, що безпідставно не враховано судом першої інстанції.

Інші доводи і заперечення сторін по суті спору, з урахуванням наведеного, на висновки суду апеляційної інстанції не впливають.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.368 КАС України за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

Таким чином, на думку колегії суддів, суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, та дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, у зв`язку з чим наявні підстави для скасування ухвали Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 20.05.2025 та рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 10.06.2025 по справі №629/5031/24, з прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 19.09.2024 по справі №629/5031/24 за нововиявленими обставинами та залишення в силі рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 19.09.2024 по справі №629/5031/24. За цим, апеляційна скарга Департаменту патрульної поліції підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи результат апеляційного перегляду справи, відсутні підстави для задоволення клопотання ОСОБА_1 , заявленого у відзиві на апеляційну скаргу, про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, понесених в суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 20.05.2025 та рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 10.06.2025 по справі №629/5031/24 скасувати.

Прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 19.09.2024 по справі №629/5031/24 за нововиявленими обставинами відмовити.

Рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 19.09.2024 по справі №629/5031/24 залишити в силі.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)З.Г. Подобайло
Судді(підпис) (підпис) І.С. Чалий І.М. Ральченко
Повний текст постанови складено 21.07.2025 року