Справа № 360/1392/25
Суддя: О.В. Захарова
Дата ухвалення: 2025-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

21 липня 2025 рокум. ДніпроСправа № 360/1392/25

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Захарова О.В., перевіривши матеріали позовної заяви адвоката Лихачова Романа Борисовича в інтересах ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

08.07.2025 до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов адвоката Лихачова Романа Борисовича (далі - представник позивача) в інтересах ОСОБА_1 (далі - позивач) до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), в якому позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 , грошового забезпечення військовослужбовця за період з 30.10.2022 по 20.12.2022 із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи у відповідному році;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , грошове забезпечення військовослужбовця за період з 30.10.2022 по 20.12.2022 із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2022 за статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 30.10.2022 по 20.12.2022 з врахуванням березня 2018 року, як базового місяця, з урахуванням абзаців четвертого, п`ятого та шостого пункту 5 Порядку № 1078;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 30.10.2022 по 20.12.2022 з врахуванням березня 2018 року, як базового місяця, з урахуванням абзаців четвертого, п`ятого та шостого пункту 5 Порядку № 1078;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 , одноразової грошової допомоги після укладення першого контракту згідно з підпунктом 8 пункту 6 Постанови КМУ від 30.08.2017 №704 у розмірі 19144,00 (дев`ятнадцять тисяч двісті сто сорок чотири) грн 00 коп;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 видати ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу після укладення першого контракту згідно з підпунктом 8 пункту 6 Постанови КМУ від 30.08.2017 №704 у розмірі 19144,00 (дев`ятнадцять тисяч двісті сто сорок чотири) грн. 00 коп.

Ухвалою від 14 липня 2025 року позовну заяву залишено без руху, запропоновано позивачу (представнику позивача) усунути недоліки позовної заяви шляхом надання до суду позовної заяви оформлену відповідно до статті 160, 161, 172 КАС України вказавши обґрунтування об`єднання вимог в одній позовній заяві, оригіналу документу про сплату судового збору або документ, який підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду з зазначенням інших підстав для поновлення строку звернення до суду, з доказами поважності причин його пропуску понад встановлений законодавством строк звернення до суду.

На виконання вимог ухвали від 14 липня 2025 року від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків, до якої додано уточнений адміністративний позов від 15.07.2025 та клопотання про поновлення процесуального строку звернення до суду.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку звернення до суду представник позивача зазначив, що позивач проходив військову службу за контрактом в період з 31.10.2022 по 18.05.2025, а саме в період з 30.10.2022 по 20.12.2022 у військовій частині НОМЕР_1 , з 31.12.2022 по 30.05.2023 у військовій частині НОМЕР_2 , з 30.06.2023 по 11.01.2024 у військовій частині НОМЕР_3 , з 14.01.2024 по 18.05.2025 у військовій частині НОМЕР_4 .

Представник позивача звертає увагу, що служба позивача була безперервною, а в подальшому позивач також проходив лікування та перебував у відпустках за станом здоров`я.

Відповідно до довідки №9489 від 01.06.2025 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Позивач дійсно в період з 14.01.2024 по 01.08.2024 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в н.п. Победа Покровського району Донецької області, н.п. Костянтинівка Покровського району Донецької області, н.п. Очеретине Покровського району Донецької області, н.п. Калинівка Бахмутського району Донецької області, н.п. Часів Яр Бахмутського району Донецької області, н.п. Нью- Йорк Бахмутського району Донецької області. (додано до позову)

Відповідно до первинної медичної карти (форма 100), 01.08.2024 позивач отримав поранення.

Представник позивача зазначає, що позивач після отримання поранення перебував на тривалому медичному лікуванні, що підтверджується медичною документацією.

Представник позивача зазначає, що у постанові Верховного Суду від 29 вересня 2022 року у справі № 500/1912/22 (адміністративне провадження № К/990/20688/22) Верховний Суд зауважив, що протягом усього періоду дії воєнного стану, запровадженого на території України у зв`язку зі збройною агресією російської федерації, суворе застосування адміністративними судами процесуальних строків стосовно звернення до суду із позовними заявами, апеляційними і касаційними скаргами, іншими процесуальними документами може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду, гарантованого статтями 55, 124, 129 Конституції України, ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права та ст. 6 зазначеної Конвенції.

Отже, представник позивача вказує, що враховуючи існуючі обмеження та перешкоди, які встановлені під час вказаного особливого правового режиму, а також проходження позивачем військової служби та прийняття участі у бойових діях, отримання бойового травмування, тривале лікування, та переведення до іншої військової частини, що підтверджується доданими документами, просить визнати поважність причин пропуску строку звернення до суду.

Надаючи оцінку причинам пропуску строку звернення до суду, наведеним представником позивача у заяві про поновлення строку звернення до суду, суд дійшов такого висновку.

Суд звертає увагу, що оцінка доводам представника позивача щодо запровадження на території України воєнного стану, як поважну причину пропуску строку звернення до суду, з посиланням на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 29 вересня 2022 року у справі № 500/1912/22, вже була надана судом в ухвалі суду від 14 липня 2025 року про залишення позовної заяви без руху.

Суд зауважує, що у постанові від 29 вересня 2022 року у справі № 500/1912/22 Верховний Суд вказав, що протягом усього періоду дії воєнного стану, запровадженого на території України у зв`язку зі збройною агресією російської федерації, суворе застосування адміністративними судами процесуальних строків стосовно звернення до суду із позовними заявами, апеляційними і касаційними скаргами, іншими процесуальними документами може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду, гарантованого статтями 55, 124, 129 Конституції України, ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права та ст. 6 зазначеної Конвенції.

Разом із цим у вказаній постанові Верховний Суд також зазначив, що:

сам факт запровадження воєнного стану в Україні, без обґрунтування неможливості звернення до суду саме позивачем у встановлені строки, у зв`язку із запровадження такого, не може безумовно вважатись поважною причиною для безумовного поновлення цих строків (п. 49);

причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування (п. 30);

поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. У свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та з обставин незалежних від сторони унеможливила звернення до суду з адміністративним позовом (п. 31).

Верховний Суд неодноразово наголошував, що процесуальним законом зобов`язано учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки згідно із частиною 2 ст. КАС України і що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин у випадку, якщо вони стали спірними (постанови Верховного Суду 10 лютого 2023 року по справі № 640/20580/20, від 9 листопада 2023 року у справі № 520/12478/22, від 26 квітня 2024 року у справі № 160/6427/23 та інші).

Щодо доводів представника позивача стосовно безперервного проходження позивачем військової служби за контрактом та участі в бойових діях, суд зазначає наступне.

Верховний Суд у постанові від 29 листопада 2024 року по справі №120/359/24, сформував наступний правовий висновок щодо застосування положень статей 122 та 123 КАС України:

«Проходження особою військової служби, призваною по мобілізації у Збройні Сили України, може бути підставою для поновлення строку звернення до суду з кількох причин, пов`язаних із особливим статусом військовослужбовців та характером їхньої служби:

1. Обмеження доступу до правової допомоги: під час служби військовослужбовці можуть перебувати у віддалених, в тому числі й небезпечних місцях, де відсутній доступ до адвокатів чи інших правових ресурсів, що обмежує можливість своєчасного звернення до суду.

2. Виконання обов`язків служби: військовослужбовці, особливо в умовах воєнного стану, часто перебувають у стані, коли фізично або психологічно неможливо займатися приватними справами, зокрема ініціювати судові спори.

3. Фактор часу: участь військовослужбовця у довготривалих операціях, навчаннях або відрядженнях може унеможливити дотримання, визначеного процесуальним законом, строку для звернення до суду.

4. Повага до особливого статусу військовослужбовців: враховуючи виконання військовослужбовцями важливої функції із захисту держави, законодавство та судова практика мають враховувати обставини, пов`язані з проходженням військової служби, як вагому підставу для поновлення строку.

5. Обов`язок держави забезпечувати реалізацію принципу рівного доступу до правосуддя: проходження військової служби може суттєво ускладнити реалізацію особами цього права, а отже, з метою належного забезпечення зазначеного принципу, може визнаватися об`єктивною причиною пропуску процесуального строку».

Враховуючи правову позицію Верховного суду, суд звертає увагу, що представником позивача жодних доказів перебування і виконання обов`язків позивачем військової служби у віддалених, в тому числі й небезпечних місцях, місцях активних бойових дій, де відсутній доступ до адвокатів чи інших правових ресурсів, участі військовослужбовця у довготривалих операціях, навчаннях або відрядженнях, або наявності інших обставин, пов`язаних з проходженням військової служби, які унеможливити звернутися до суду у строк, визначений процесуальним законом, до позовної заяви не надано.

На думку суду, недостатньо тільки послатися на проходження позивачем військової служби, позивачем мають бути вказані фактичні обставини, які обмежили можливість своєчасного звернення до суду, з наданням відповідних доказів, яким суд має надати оцінку.

Суд враховує, що позивач тривалий період перебував на лікуванні, що підтверджується медичною документацією за період з 21.09.2024 по 15.10.2024, з 31.12.2024 по 03.01.2025, з 07.02.2025 по 06.05.2025.

Однак, як убачається з матеріалів позовної заяви, позивач з 30.10.2022 по 20.12.2022 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 та був виключений зі списків особового складу та всіх видів забезпечення військової частини у 2022 році.

Таким чином, позивач при виключенні зі списків особового складу військової частини 20.12.2022 був обізнаний про розмір виплачених сум грошового забезпечення.

На думку суду, період часу від дати виключення із списків особового складу 20.12.2022 до отримання поранення 01.08.2024 є тривалим, який свідчить про пасивну поведінку позивача. Так, позивач у цей період міг звернутися як до відповідача щодо отримання відомостей про розмір та складові нарахованого та виплаченого грошового забезпечення, так і з відповідним позовом до суду в межах строку звернення до суду, в тому числі позивач міг реалізувати своє право не особисто, а через представника, скориставшись послугами правової допомоги.

На вказані обставини суд вже звертав увагу представника позивача в ухвалі від 14.07.2025, визнавши неповажними причини, зазначені представником позивача в обґрунтування клопотання про поновлення строку звернення до суду.

Жодних поважних причин щодо неможливості звернення позивача до суду після звільнення в період з 20.12.2022 (дата звільнення зі служби) по 01.08.2024 (дата початку лікування), представником позивача у заяві про поновлення строку звернення до суду не зазначено.

З огляду на зазначене, заява представника позивача про поновлення строку звернення до суду задоволенню не підлягає.

Суд також зазначає, що представником позивача не усунуто недоліки позовної заяви в частині надання документу, який підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Представник позивача в уточненій позовній заяві на те, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», однак посвідчення встановленого зразка на підтвердження наявності у позивача статусу учасника бойових дій представником позивача до суду не надано.

Отже позивачем не усунуті недоліки позовної заяви, які вказані в ухвалі про залишення позовної заяви без руху від 14 липня 2025 року.

Відповідно до частини другої статті 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до пункту 9 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною 2 статті 123 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Беручи до уваги ту обставину, що представником позивача не надано суду доказів, які б свідчили про існування обставин, що об`єктивно перешкоджали позивачу звернутись з даним позовом до суду у межах строків, встановлених законом, а судом з позовної заяви та доданих до неї матеріалів не встановлено підстав для визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду, та з огляду на те, що позивачем не усунуто повністю недоліки позовної заяви, суд дійшов висновку, що позов підлягає поверненню внаслідок визнання судом вказаних в клопотанні про поновлення строку звернення до суду підстав для поновлення строку звернення до адміністративного суду неповажними (випадок, передбачений частиною другою статті 123 КАС України) та не усуненням недоліків позовної заяви.

Частиною восьмою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись статтями 122, 123, 169, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву адвоката Лихачова Романа Борисовича в інтересах ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії повернути позивачу.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяО.В. Захарова