Справа № 480/3207/24
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2025-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2025 р. Справа № 480/3207/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Русанової В.Б. , Калиновського В.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 07.03.2025, головуючий суддя І інстанції: О.М. Кунець, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40602, повний текст складено 07.03.25 по справі № 480/3207/24

за позовом ОСОБА_1

до ІНФОРМАЦІЯ_1

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка полягає у не нарахуванні та невиплаті ОСОБА_2 додаткової винагороди за період його перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку із отриманим тяжким пораненням під час Захисту Батьківщини з 20.11.2022 по 12.12.2022 у розмірі 76666,59 грн, з 13.12.2022 по 27.12.2022 у розмірі 49999,95 грн., з 27.12.2022 по 12.01.2023 у розмірі 56666,61 грн., з 13.02.2023 по 27.02.2023 у розмірі 50000,00 грн., з 30.03.2023 по 04.04.2023 у розмірі 20000,00 грн., з 03.04.2023 по 14.04.2023 у розмірі 40000 грн., з 17.05.2023 по 24.05.2023 у розмірі 26666,66 грн., у зв`язку із перебуванням у відпустці після такого тяжкого поранення для лікування з 13.01.2023 по 12.02.2023 у розмірі 100000,00 грн., з 28.02.2023 по 29.03.2023 у розмірі 100000,00 грн., з 15.04.2023 по 15.05.2023 у розмірі 100000,00 грн., відповідно до Постанови КМУ "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28.02.2022 року № 168;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_2 додаткову винагороду за період його перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку із отриманим тяжким пораненням під час Захисту Батьківщини з 20.11.2022 по 12.12.2022 у розмірі 76666,59 грн., з 13.12.2022 по 27.12.2022 у розмірі 49999, 95 грн., з 27.12.2022 по 12.01.2023 у розмірі 56666,61 грн., з 13.02.2023 по 27.02.2023 у розмірі 50000,00 грн., з 30.03.2023 по 04.04.2023 у розмірі 20000,00 грн., з 03.04.2023 по 14.04.2023 у розмірі 40000 грн., з 17.05.2023 по 24.05.2023 у розмірі 26666,66 грн., у зв`язку із перебуванням у відпустці після такого тяжкого поранення для лікування з 13.01.2023 по 12.02.2023 у розмірі 100000,00 грн., з 28.02.2023 по 29.03.2023 у розмірі 100000,00 грн., з 15.04.2023 по 15.05.2023 у розмірі 100000,00 грн., відповідно до Постанови КМУ «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 року № 168.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , яка перебувала у віддані відповідача з 27.05.2022 року по 12.02.2023. В подальшому 12.02.2023 року, позивач був виключений із списків особового складу військової частини НОМЕР_1 і як наслідок переміщений для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_2 . Позивач зазначає, що під час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 він 20.11.2022 отримав поранення, що стало підставою для подальшого стаціонарного лікування у зв`язку із таким пораненням і визнання його тяжким і як наслідок надання відпустки (охоплюється період починаючи з 20.11.2022 по 24.05.2023). При цьому, позивач, посилаючись на положення Постанови КМУ "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" № 168 від 28.02.2022 року (, в редакції, яка діяла на час отримання позивачем вищевказаного поранення, стаціонарного лікування у зв`язку із таким пораненням, визнання його тяжким і як наслідок надання відпустки у зв`язку із таким тяжким пораненням), зазначає, що відповідачем не здійснено виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000,00 грн., як особі, яка перебувала на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, особам, яка перебувала у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії. Так, періоди, які охоплюються позивачем, як періоди в які саме відповідачем у даній справі не здійснено виплату додаткової винагороди, включають в себе час перебування позивача на службі: у військовій частині НОМЕР_1 , яка перебувала у віддані відповідача (за період 27.05.2022 року по 12.02.2023 року), що підтверджується військовим квитком та іншими доказами; перебування на службі у військовій частині НОМЕР_2 , яка не є стороною у справі та не перебуває у віданні відповідача ( за період з 13.02.2023 по 15.05.2023). Так, щодо періоду з 27.05.2022 по 12.02.2023, позивач зазначає, що відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_2 , як відповідальний за виплату грошового забезпечення, оскільки військова частина НОМЕР_1 перебувала у його віддані, що підтверджується вищевказаними обставинами та доданими документами, не виконав і як наслідок не виплатив ОСОБА_1 , відповідно до п. 1 Постанови №168 та Порядку №260 додаткову винагороду за період перебування позивача на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку із отриманим тяжким пораненням під час Захисту Батьківщини: з 20.11.2022 по 12.12.2022 у розмірі 76666,59 грн, з 13.12.2022 по 27.12.2022 у розмірі 49999,95 грн, з 27.12.2022 по 12.01.2023 у розмірі 56666,61 грн, у зв`язку із перебуванням у відпустці після такого тяжкого поранення для лікування з 13.01.2023 по 12.02.2023 у розмірі 100000,00 грн. Щодо періоду з 13.02.2023 по 15.05.2023, позивач не заперечує, що в даний період він проходив службу у військовій частині НОМЕР_2 , позивач також не заперечує, що дана військова частина не відноситься до відання відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач не заперечує того, що виплата за вказаний період нездійснена саме військовою частиною НОМЕР_2 . Позивач вбачає протиправність дій /бездіяльності щодо невиплати грошової допомоги за період з 13.02.2023 по 15.05.2023, саме єдиним відповідачем у даній справі - ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивач зазначив, що оскільки він був переміщений до іншої частини відповідачем, то саме відповідач у разі невиплати винагороди за вищевказані періоди зобов`язаний був у такому разі передати до військової частин НОМЕР_2 грошовий атестат відповідно до п. 3 Постанови КМ України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 року № 704. На підставі переданого грошового атестату військова частина НОМЕР_2 і зобов`язана була б у подальшому здійснити такі виплати замість відповідача. Натомість, позивач наголошує, що оскільки відповідач не передав такий грошовий атестат до військової частини НОМЕР_2 , у якому була б наявна інформація про виплату такої додаткової винагороди за вищевказаний період чи вказівка про необхідність виплати вже військовою частиною НОМЕР_2 такої додаткової винагороди, відповідно, залишились невиплаченими кошти за весь період: як за період 20.11.2022 року по 12.02.2023 року (за час служби у військовій частині НОМЕР_1 ), так і за період з 13.02.2023р. по 15.05.2023р. (військова частина НОМЕР_2 ). Отже, позивач вбачає протиправну бездіяльність відповідача у даній справі, яка за твердженнями позивача полягає у непередачі грошового атестату до військової частини НОМЕР_2 12.02.2023 року, під час виключений із списків особового складу військової частини НОМЕР_1 і як наслідок переміщення для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_2 . Однак, позивач не оскаржує бездіяльність відповідача щодо непередачі грошового атестату до військової частини НОМЕР_2 . Позивач вважає, що є правові підстави для стягнення грошової допомоги за весь період з 20.11.2022 року по 12.02.2023 року (за час служби у військовій частині НОМЕР_1 ), так і за період з 13.02.2023р. по 15.05.2023р. (військова частина НОМЕР_2 ) саме з відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 07.03.2025 адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_2 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких додаткової винагороди виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", у розмірі 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаного із захистом Батьківщини, та у відпустках для лікування після тяжкого поранення за період з 20.11.2022 по 12.02.2023.

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_2 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких додаткової винагороди виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", у розмірі 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікванні у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаного із захистом Батьківщини за період: з 20.11.2022 по 12.12.2022, з 13.12.2022 по 27.12.2022, з 27.12.2022 по 12.01.2023, та у зв`язку із перебуванням у відпустці після такого тяжкого поранення для лікування з 13.01.2023 року по 12.02.2023 року.

У задоволенні інших вимог відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить рішення Сумського окружного адміністративного суду від 07.03.2025 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що підставою для видання наказу щодо виплати додаткової винагороди в розмірі 100000,00 грн у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контуції, каліцтва), визначена додатком № 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України затвердженої Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402, яка видається командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення під час захисту Батьківщини. Така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини. Відповідно до картки пораненого позивач отримав поранення 20.11.2022, протягом 20.11.2022-12.01.2023 безперервно перебував на стаціонарному лікуванні, довідкою військово - лікарської комісії від 12.01.2023 № 4 визначено, що позивач потребує відпустки за станом здоров`я на тридцять календарних днів, при цьому ступінь тяжкості травми та причинний зв`язок відповідно до Положення про військово лікарську експертизу в Збройних Силах України затвердженої Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402 не визначено. Відповідно до матеріалів, які містяться в справі, у спріний період відсутні докази того, що позивач отримав тяжку травму, а також що вона пов`язана із захистом Батьківщини, як того вимагає Постанова № 168. Підставою для видання наказу щодо виплати додаткової винагороди в розмірі 100000,00 грн є довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), визначена Додатком № 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України від 14.08.2008 № 402, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва), під час захисту Батьківщини (зразок заповнення навдено в додатку № 5). У Довідці обов`язково зазначається: військове звання, прізвище, ім`я, по батькові, рік народження військовослужбовця, який отримав поранення (контузію, травму, каліцтво), пов`язаного із захистом Батьківщини; інформацію про поранення (контузію, травму, каліцтво) (дату отримання, вид, характер і локацію поранення (контузію, травму, каліцтво)), яка вноситься на підставі медичного висновку спеціаліста; обставини, за яких було отримано поранення (контузію, травму, каліцтво) під час захисту Батьківщини, із зазначенням бойових (спеціальнх) завдань, які виконував військовослужбовець під час отримання ним травм (поранення, контузії, каліцтва); підстави видачі Довідки (наказ командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем, виданий на підставі журналу обліку бойових дій, бойового донесення, тощо). Керівникам військово-лікарських (лікарсько-експертних) комісій закладів охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України при наданні рекомендацій про потребу у відпустці за станом здоров`я військовослужбовцям, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) під час захисту Батьківщини, після закінчення стаціонарного лікування у військовому (цивільному) лікувальному закладі (в тому числі закордонному) одночасно надавати медичні висновки про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командирами військових частин цих військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100000,00 грн. за час цієї відпустки. Отже, поранення позивачем отримано 20.11.2022, відповідно для отримання додаткової винагороди з розрахунку 100000,00 грн застосовувались положення п. 7 окремого доручення № 912/з/29. З наданих доказів у спірний період, а саме з 20.11.2022 по 12.02.2023, ні довідка про обставини травми (поранення) від 10.12.2022 № 1301, ні довідка № 4 військово - лікарської комісії від 12.01.2023 не відповідає положенням п. 7 окремого доручення № 912/з/29, а також не містить необхідних прив`язки поранення до захисту Батьківщини та не визначає ступінь тяжкості. Відповідно, для нарахування та виплати додаткової винагороди у зазначені періоди у розмірі 100000 грн. не виконані умови передбачені п. 1 Постанови № 168. Крім того, позивач у позовних вимогах визначає суму нарахувань, однак враховуючи положення Постанови № 168 позивачу здійснювалася виплата додаткової винагороди у розмірі 30000 грн щомісячно. Відповідно, повноваження щодо разрахунку сум належить до повноважень відповідача, як органу, що здійснював нарахування та виплату грошового забезпечення.

Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Колегія суддів зазначає, що з огляду на ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що позивач, проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , яка перебувала у віддані відповідача з 27.05.2022 року по 12.02.2023 року, що підтверджується військовим квитком, витягом із наказу №62 від 27.05.2022 про зарахування ОСОБА_1 , як військовослужбовця до списків особового складу військової частини.

Факт перебування військової частини НОМЕР_1 у віддані відповідача підтверджується банківськими виписками, з яких вбачається, що саме відповідач сплачував позивачу грошове забезпечення у період проходження ОСОБА_1 служби у військовій частині НОМЕР_1 .

В подальшому, військова частина НОМЕР_1 припинена, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Під час проходження служби у військовій частині НОМЕР_1 та під час виконання бойового завдання в складі сил та засобів ОГТУ " ІНФОРМАЦІЯ_3 " відповідно до бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 № 210дск від 22.08.2022, у зв`язку з виконанням конституційного обов`язку щодо оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності 20.11.2022 року, позивач отримав поранення, що підтверджується довідкою, карткою пораненого (а.с 42-43).

В період з 20.11.2022 по 12.12.2022 у зв`язку із отриманим пораненням, позивача направлено на стаціонарне лікування до Комунального некомерційного підприємства Сумської області "Сумська обласна клінічна лікарня", у якому пробув на стаціонарному лікуванні, що підтверджується випискою із історії хвороби №16442 (а.с. 44).

З 13.12.2022 по 27.12.2022 позивач продовжив лікування у Комунальному некомерційному підприємстві Сумської обласної ради "Сумський обласний спеціалізований диспансер радіаційного захисту населення", що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 3977 (а.с.45).

З 27.12.2022 по 12.01.2023 позивач продовжив лікування у Комунальному некомерційному підприємстві Сумської обласної ради "Сумський обласний спеціалізований диспансер радіаційного захисту населення", що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого (а.с. 46).

За наслідком такого лікування позивачу проведений медичний огляд за наслідком якого прийнята постанова, що підтверджується довідкою військово - лікарської комісії № 4 від 12.01.2023 року, якою встановлений діагноз та потреба у відпустці за станом здоров`я на тридцять календарних днів (а.с.47).

В період з 13.01.1023 по 12.02.2023 позивач перебував у відпустці. Відповідачем зазначена обставина не заперечується. Крім цього, відповідач надав до матеріалів справи копію витягу із наказу, який підтверджує факт, що позивач прибув з відпустки для лікування, яка надавалась ОСОБА_1 після тяжкого поранення для лікування з 13.01.2023 року по 12.02.2023 року (а.с.107 на звороті).

Як зазначає позивач, і підтверджується матеріалами справи, під час такої відпустки, з 26.01.2023 року по 09.02.2023 року, ОСОБА_1 продовжив лікування у Комунальному некомерційному підприємстві Сумської обласної ради "Сумський обласний спеціалізований диспансер радіаційного захисту населення", що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 371 (а.с 48).

При цьому, 12.02.2023 позивач був виключений із списків особового складу військової частини НОМЕР_1 і як наслідок переміщений для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_2 , що підтверджується витягом із наказу про виключення позивача, як військовослужбовця із списків особового складу військової частини НОМЕР_1 і військовим квитком.

Отже, в подальшому, позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 .

З 13.02.2023 по 27.02.2023 позивач продовжив лікування у Комунальному некомерційному підприємстві Сумської обласної ради "Сумський обласний спеціалізований диспансер радіаційного захисту населення" у зв`язку із отриманим пораненням, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 623 (а.с. 49).

За наслідком такого лікування, проведений медичний огляд, результати якого оформлені довідкою військово - лікарської комісії № 34 від 27.02.2023 року, якою встановлений діагноз, що отримана травма тяжка та потреба у відпустці за станом здоров`я на тридцять календарних днів (а.с.50).

Зі змісту позовної заяви встановлено, що позивач перебував у відпустці з 28.02.2023 по 29.03.2023, однак документально вказане не підтверджено.

З 30.03.2023 по 04.04.2023 позивач продовжив лікування у Комунальному некомерційному підприємстві Сумської обласної ради "Сумський обласний спеціалізований диспансер радіаційного захисту населення", що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 623 (а.с.51).

За наслідком такого лікування, проведений медичний огляд, результати якого оформлені довідкою військово - лікарської комісії № 52 від 03.04.2023 року, якою встановлений діагноз, що отримана травма тяжка та потреба у оперативному лікуванні в ортопедичному відділенні Комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради "Сумська обласна клінічна лікарня" (а.с.52).

З 03.04.2023 по 14.04.2023 позивач продовжив лікування у Комунальному некомерційному підприємстві Сумської обласної ради "Сумська обласна клінічна лікарня", що підтверджується випискою із медичної карти (амбулаторного) стаціонарного хворого № 7254 (а.с. 53).

Зі змісту позовної заяви встанволено, що позивач перебував у відпустці з 15.04.2023 по 15.05.2023, однак документально вказане не підтверджено.

За наслідком лікування, проведений медичний огляд, результати якого оформлені довідкою військово - лікарської комісії № 2039 від 16.05.2023 року, якою встановлений діагноз, що отримана травма тяжка та потребує госпіталізації в ортопедичне відділення для лікування та оформлення свідоцтва про хворобу для вирішення питання придатності до військової служби (а.с. 54).

15 серпня 2023 року позивачу проведений медичний огляд за наслідком якого прийнята постанова, що підтверджується довідкою військово - лікарської комісії № 5041, якою визначено, що отримане поранення пов`язане із Захистом Батьківщини, поранення кваліфікується як тяжке, обмежено придатний до військової служби (а.с. 56).

Вважаючи, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність, позивач звернувся до суду.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з визнання протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_2 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких додаткової винагороди виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", у розмірі 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаного із захистом Батьківщини, та у відпустках для лікування після тяжкого поранення за період з 20.11.2022 по 12.02.2023 та зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_2 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких додаткової винагороди виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", у розмірі 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікванні у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаного із захистом Батьківщини за період: з 20.11.2022 по 12.12.2022, з 13.12.2022 по 27.12.2022, з 27.12.2022 по 12.01.2023, та у зв`язку із перебуванням у відпустці після такого тяжкого поранення для лікування з 13.01.2023 року по 12.02.2023 року.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII передбачено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Відповідно дост.12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-ХІІ з наступними змінами та доповненнями у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон України №2011-ХІІ), військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно з п. 1ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" №2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Пунктами 2 - 4 цієї правової норми встановлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Наказом Міністра оборони України №260 від 07.06.2018затверджений Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам.

Відповідно до пункту 17 Порядку №260, на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Указом Президента України "Про введення воєнного стану" від 24.02.2022 №64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, строк дії якого продовжено Указами Президента України: №133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, №573/2022 від 12.08.2022 та№757/2022 від 07.11.2022, №58/2023 від 06.02.2023, від01.05.2023 № 254/2023.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 "Про введення воєнного стану в Україні" та №69 "Про загальну мобілізацію", Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята Постанова №168, пунктом 1 якої (із змінами, внесеними постановами Кабінету Міністрів України № 217 від 07.03.2022та№ 350 від 22.03.2022) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми "єПідтримка", виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 5 постанови №168 передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування і застосовується з 24.02.2022.

01 квітня 2022 року до постанови №168 постановою Кабінету Міністрів України №400 внесено зміни, згідно якими до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у пункті 1, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Таким чином, додаткова винагорода в розмірі 100000 грн виплачується військовослужбовцям у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, які перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Тобто, у разі повторного та кожного наступного перебування військовослужбовця на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за медичними показниками отриманого раніше поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини, виплата додаткової винагороди здійснюється в розмірі 100000 гривень.

Порядок та умови виплати зазначеної винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України на час виникнення спірних правовідносин був встановлений рішенням Міністра оборони України, доведеним телеграмою №248/1298 від 25.03.2022.

Пунктом 8 вказаного рішення визначено, що у період дії воєнного стану, військовослужбовцям, які отримали поранення (контузію, травму, каліцтво), пов`язані із захистом Батьківщини, додаткову винагороду виплачувати у розмірі 100000 грн за весь час безперервного перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого та перебування у відпустці у зв`язку з хворобою або для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

В подальшому, з метою врегулювання та встановлення єдиних підходів щодо порядку виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, Міністром оборони України прийнято рішення - окреме доручення від 23.06.2022 №912/з/29, яким серед іншого у пункті 7 визначено, що у період дії воєнного стану, до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень також включати військовослужбовців, які [...] у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії (ця норма застосовується з 24.02.2022).

Підставою для видання наказу щодо виплати додаткової винагороди в розмірі 100000 грн є довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), визначена додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 24.08.2008 №402, видана командиром військової частини, де проходять службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.

Отже, виходячи зі змісту наведених норм в контексті спірних правовідносин, суд дійшов висновку про те, що збільшена до 100 тисяч гривень додаткова винагорода виплачується військовослужбовцю за період перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я з дня отримання поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого); підставою для видання наказу щодо виплати такої винагороди є довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), визначена додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 24.08.2008 №402, видана командиром військової частини, де проходять службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.

Пунктом 2 розділу "Перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо окремих питань, пов`язаних із проходженням військової служби під час дії воєнного стану" від 28.06.2023 № 3161-IX передбачено, що військовослужбовцям, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, визнані військово-лікарською комісією обмежено придатними до військової служби або непридатними до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців та зараховані у розпорядження відповідних командирів, протягом двох місяців з дня зарахування у розпорядження (без врахування часу перебування у відпустці та на лікуванні) виплачується грошове забезпечення (без урахування додаткової винагороди) за останньою займаною посадою у повному обсязі. Після перебування у розпорядженні понад два місяці і до закінчення перебування у розпорядженні таким військовослужбовцям щомісячно виплачується оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років та додаткова винагорода у розмірі 20100 гривень на умовах та в порядку, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Також, постановою Кабінету Міністрів України від 15 вересня 2023 р. № 1001 внесено зміни до абзацу 7 п.1.1. Постанови № 168 і викладено його в такій редакції: Військовослужбовцям, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, визнані військово-лікарською комісією обмежено придатними до військової служби або непридатними до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців та зараховані у розпорядження відповідних командирів, протягом двох місяців з дня зарахування у розпорядження (без врахування часу перебування у відпустці та на лікуванні) виплачується грошове забезпечення (без урахування додаткової винагороди) за останньою займаною посадою у повному обсязі. Після перебування у розпорядженні понад два місяці і до закінчення перебування у розпорядженні таким військовослужбовцям щомісяця виплачується оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років та додаткова винагорода у розмірі 20100 гривень.

Позовом визначені межі спірного періоду: з 20.11.2022 по 15.05.2023 з яких:

- з 20.11.2022 по 12.02.2023 (за час служби у військовій частині НОМЕР_1 );

- з 13.02.2023 по 15.05.2023 (за час служби у військовій частині НОМЕР_2 ).

Під час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 , яка сформована і як наслідок перебувала у віданні відповідача у зв`язку із Захистом Батьківщини позивач отримав тяжке поранення за наслідком якого проходив стаціонарне лікування у вищевказаних закладах охорони здоров`я і як наслідок перебував у відпустці після такого тяжкого поранення, тому має право на додаткову винагороду відповідно до пункту 1 Постанови КМУ "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" № 168 від 28.02.2022 року (в редакції, яка діяла на час отримання позивачем поранення, стаціонарного лікування, відпустки у зв`язку із таким тяжким пораненням).

Судовим розглядом встановлено, що 15.08.2023 року позивачу проведений медичний огляд за наслідком якого прийнята постанова, що підтверджується довідкою військово - лікарської комісії № 5041, якою визначено, що отримане поранення пов`язане із Захистом Батьківщини, поранення кваліфікується як тяжке, обмежено придатний до військової служби.

Отже, в наявності є обидві умови, з настанням яких Постанова № 168 пов`язує право військовослужбовця на отримання додаткової винагороди в розмірі 100000.00 грн, а саме: отримання травми під час захисту Батьківщини і знаходження на стаціонарному лікуванні та у відпустці після тяжкої травми.

За таких обставин, невиплата відповідачем додаткової винагороди позивачу за період з 20.11.2022 по 12.02.2023 (за час служби у військовій частині НОМЕР_1 ) не узгоджується з приписами постанови № 168.

З урахуванням вищевказаного, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про часткове задоволення позову ОСОБА_1 шляхом визнання протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких додаткової винагороди виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", у розмірі 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаного із захистом Батьківщини, та у відпустках для лікування після тяжкого поранення та зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких додаткової винагороди виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", у розмірі 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаного із захистом Батьківщини за період: з 20.11.2022 по 12.12.2022, з 13.12.2022 по 27.12.2022, з 27.12.2022 по 12.01.2023, та у зв`язку із перебуванням у відпустці після такого тяжкого поранення для лікування з 13.01.2023 по 12.02.2023.

Водночас факт не сплати такої додаткової винагороди підтверджується витягом із наказу № 49 від 12.02.2023 року, відповідно до якого позивача виключено зі списків особового складу та з ним проведено остаточний розрахунок станом на 12.02.2023, проте виплата додаткової винагороди у зв`язку із вищевказаними обставинами, відсутня.

Крім цього, факт несплати додаткової винагороди у зв`язку із вищевказаними обставинами також підтверджується банківськими виписками за вищевказаний період.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про протиправність бездіяльності відповідача щодо ненарахування та не виплати позивачу додаткової винагороди за період з 20.11.2022 по 12.02.2023, відповідно зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду збільшену до 100000 грн. за період з 20.11.2022 по 12.02.2023.

Стосовно зазначення позивачем конкретної суми, що підлягає нарахуванню та виплаті, апелянт вказав про їх помилковість, оскільки у відповідності до положень Постанови № 168 ОСОБА_1 здійснювалася виплата додаткової винагороди у розмірі 30000 грн щомісячно, та відповідно повноваження щодо разрахунку сум належить до повноважень відповідача, як органу, що здійснював нарахування та спилату грошового забезпечення, колегія суддів вважає останні безпідставними, так як суд першої інстанції не зазначав конкретної суми додаткової винагороди, що підлягає нарахуванню та виплаті позивачу за спірний період.

У той же час, враховуючи, положення ст. 308 КАС України, та те, що перегляд справи здійснюється за апеляційною скаргою відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 , та в частині відмовлених позовних вимог сторонами не оскаржується, колегія суддів доходить висновку про залишення без змін рішення Сумського окружного адміністративного суду від 07.03.2025 в частині обраного способу захисту прав позивача.

З огляду на встановлені у справі обставини, судова колегія дійшла висновку, що позовні вимоги є частково обґрунтованими, з огляду на що підстав для скасування рішення суду першої інстанції не встановлено.

Колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 07.03.2025 по справі № 480/3207/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя А.О. Бегунц
Судді В.Б. Русанова В.А. Калиновський