Справа № 727/7933/25
Суддя: Калмикова Ю. О.
Дата ухвалення: 2025-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 727/7933/25
Провадження № 2-а/727/164/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2025 року м. Чернівці

Шевченківський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді Калмикової Ю. О.,

за участю секретаря судового засідання Боднарук О. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Чернівці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП,

Установив:

Описова частина

Зміст позовних вимог

До Шевченківського районного суду м. Чернівці надійшли матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

На обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилалася на те, що 10.06.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 щодо нього була винесена постанова №654 у справі про адміністративне правопорушення, котрою його визнано винним у правопорушенні, передбаченому ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Дану постанову вважаю незаконною з наступних причин.

Розгляд справи відбувався без участі позивача, чим позивача було позбавлено законних прав, встановлених ст. 268 КУпАП.

У протоколі №654 від 03.06.2025 зазначається, що розгляд справи позивача має відбутися 11.06.2025 о 9-00 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою АДРЕСА_1 , кабінет 25.

11.06.2025 позивач належним чином з`явився до ТЦКСП, але відповідальний співробітник повідомив його, що розгляд справи переноситься на 17.06.2025, про що зробив у протоколі відмітку.

17.06.2025 та 18.06.2025 позивач з`являвся для розгляду справи, але розгляду в ці дні також не відбулося.

Лише 19.06.2025, коли позивачу вручили постанову, позивач дізнався, що постанова в його справі була винесена 10.06.2025. Тобто на день раніше від першої дати, вказаної в протоколі.

Статтею 249 КУпАП встановлений відкритий розгляд справ про адміністративне правопорушення. Відповідач, розглядаючи справу одноосібно за день раніше до вказаного в протоколі терміну, свідомо і умисно порушив мої права, встановлені ст. 268 КУпАГІ, зокрема право на участь у розгляді справи, оскільки, виносячи постанову у справі №654 10.06.2025 на підставі протоколу №654 не міг не бачити дату 11.06.2025, вказану в протоколі, як повідомлену позивачу дату розгляду справи.

Позивачем 07.06.2025 було надіслане начальнику Чернівецького МТЦКСП (Головна, 119) клопотання про закриття адміністративного провадження у даній справі через відсутність факту правопорушення, що передбачено ст. 247 КУпАП. До клопотання позивач додав докази, що свідчать на його користь. Дане клопотання було вручене відповідачу 10.06.2025 згідно з повідомленням Укрпошти. Однак в постанові №654 від 10.06.2025 не згадується ні про надходження клопотання, ні про розгляд наданих позивачем доказів.

У постанові №654 від 10.06.2025 зазначається, що він не надав пояснень під час складання адміністративного протоколу, однак це не відповідає дійсності. Позивач намагався надати пояснення, заявляв про порушення його прав і заперечував свою провину про що йому зроблено в протоколі відповідні зауваження. Очевидно, що даний факт відповідач також проігнорував при винесенні постанови.

Протокол №654 від 03.06.2025 був складений в присутності позивача солдатом ОСОБА_3 , але у постанові начальник Чернівецького МТЦК Мельник С.В. посилається на інший протокол № 654, складений солдатом ОСОБА_4 , з чого слідує, що відповідач при розгляді справи керувався іншим протоколом замість протоколу, котрий був складений в моїй присутності.

Відповідно до ст.251 КУпАП протоколом встановлюються дані, що є доказами в справі про адміністративне правопорушення. Якщо джерелом доказів, на яких ґрунтувався відповідач, виносячи щодо нього постанову №654 10.06.2025, був протокол, що складався за його відсутності з грубими порушеннями процесуального законодавства, то постанова №654 є незаконною, оскільки ґрунтується на доказах, встановлених неналежним чином.

Відповідач в постанові № 654 звинувачує позивача в тому, що він "не з`явився для уточнення персональних даних до ТЦК...". Однак ч. 3 ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", на яку він посилається, встановлює вичерпний перелік категорій військовозобов`язаних громадян, зобов`язаних з`явитися, до жодної з яких він не відноситься.

Його облікові персональні дані в МТЦК є абсолютно точними і уточнюються ним постійно при кожній зміні, як того вимагає ч. 2 ст. 38 закону України "Про військовий обов`язок і військову службу". Із тієї обставини, що він не з`явився протягом вказаного в законі терміну, як зазначив відповідач у постанові №654, не витікає того, що його персональні дані були не уточнені. Отже висновки відповідача про наявність вини позивача не відповідають обставинам справи.

Як особа з інвалідністю, позивач з метою одержання відстрочки від призову неодноразово відвідував ІНФОРМАЦІЯ_3 у 2023, 2024, 2025 роках, своєчасно надаючи всі необхідні персональні дані, яких від нього вимагали.

Так, за два місяці до складання протоколу №654 позивач особисто повідомляв про зміни персональних даних до МТЦК 02.04.2025, коли подавав заяву /копію заяви додаю/ про відстрочку і особисто з`являвся до МТЦК 14.04.2025, коли одержував довідку про надання відстрочки. При цьому працівники ТЦК повідомили позивача про відсутність жодних порушень вимог законодавства з його боку, перевіривши в базах даних інформацію щодо позивача, зокрема, чи не оголошений позивач "у розшук", і, відповідно, не складали жодних протоколів щодо нього.

Зі змісту постанови №654 від 10.06.2025 не є зрозумілим, з якого саме часу відповідач почав вважати позивача правопорушником.

Строк притягнення до адміністративної відповідальності встановлений ст. 38 КУпАП- три місяці. На час складання щодо позивача протоколу №654 від 03.06.2025 минуло понад дев`ять місяців від 16.07.2024, встановленого, як граничний термін, встановлений законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Після настання вказаного терміну позивач не менше чотирьох разів з`являвся до МТЦК особисто з приводу відстрочки від призову та змін в його статусі особи з інвалідністю і жодного разу не був притягнений до складання протоколу про адмінпорушення.

Отже протокол №654 03.06.2025 був складений поза межами термінів, встановлених ст. 254 КУпАП.

Відповідач, виносячи щодо позивача постанову №654 від 10.06.2025 за ст. 210-1 КУпАП не взяв до уваги Примітку до ст. 210 КУпАП, котра не дозволяє застосовувати положення статей КУпАП 210 і 210-1 у разі можливості отримання персональних даних військовозобов`язаного шляхом взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами та базами даних.

Звертаю Вашу увагу, що у постанові №654 від 10.06.2025 відповідач не конкретизує, які саме позивач персональні дані вважає такими, які він не зміг уточнити шляхом взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами та базами даних. А отже норми статті 210-1 КУпАП застосовані відповідачем неправомірно.

На підставі викладеного, позивач просив суд: постанову №654 від 10.06.2025, винесену Начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 , скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення в зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, судові витрати прошу покласти на відповідача.

Доводи особи, яка подала позов

Позовна заява мотивована тим, що позивач ОСОБА_1 уважає постанову № 654 від 10.06.2025 про накладення адміністративного стягнення, протиправною, у зв`язку з чим просить її скасувати.

Надходження позовної заяви та інших заяв до суду

07.07.2025 суддя своєю ухвалою прийняла та відкрила провадження у справі № 727/7933/25 та призначила справу до розгляду.

15.07.2025 відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що вимоги позивача є безпідставними, а також такими, що не підлягають задоволенню.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Заперечують проти задоволення позовних вимог з підстав, зазначених у відзиві на адміністративний позов.

Дослідивши докази по справі, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та зміст спірних правових відносин.

Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин, встановлені судом

Згідно з постановою № 654 від 10.06.2025, ОСОБА_1 , 03.06.2025 о 15 год. 11 хв. в приміщенні Чернівецького обласного об`єднаного центру мобілізації стрільцем 3 відділення взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_1 солдатом ОСОБА_4 було складено протокол ЧМТЦК про адміністративне правопорушення №654 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.210-1 КУпАП

Згідно з протоколом №654 від 03.06.2025, громадянин ОСОБА_1 , який є військовозобов`язаним, не з`явився для уточнення персональних даних до ТЦК та СП за місцем перебування на військовому обліку або до центру надання адміністративних послуг у встановлений законодавством термін (з 18.05.2024 по 16.07.2024). Своїми протиправними, винними діями (бездіяльністю) ОСОБА_1 порушив вимоги ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» в редакції від 11.04.2024, що призвело до порушення ним законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчиненого в особливий період. З 17.03.2014, після оприлюднення Указу Президента України №303/2014 «Про часткову мобілізацію», в Україні розпочав діяти особливий період, який діє станом на момент складання протоколу. Тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Визнано винним громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Накласти на громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , штраф у сумі 17000 (Сімнадцять тисяч) гривень.

Згідно з протоколом №654 від 03.06.2025, громадянин ОСОБА_1 , який є військовозобов`язаним, не з`явився для уточнення персональних даних до ТЦК та СП за місцем перебування на військовому обліку або до центру надання адміністративних послуг у встановлений законодавством термін (з 18.05.2024 по 16.07.2024). Своїми протиправними, винними діями (бездіяльністю) ОСОБА_1 порушив вимоги ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» в редакції від 11.04.2024, що призвело до порушення ним законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчиненого в особливий період. З 17.03.2014, після оприлюднення Указу Президента України №303/2014 «Про часткову мобілізацію», в Україні розпочав діяти особливий період, який діє станом на момент складання протоколу. Тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Розгляд відбудеться 11.06.2025 о 09 год. 00 хв. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 . Розгляд справи перенесено на 17.06.2025.

Згідно з заявою від 02.04.2025 ОСОБА_1 повідомляє Голову комісії ІНФОРМАЦІЯ_5 , що обставини, через які він отримав відстрочку, не змінились.

Згідно з довідкою ТВО Начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 майора ОСОБА_5 № 5246 від 08.04.2025, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , надана відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на підставі п.2 ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Чоловік, який визнаний в установленому порядку особою з інвалідністю, на строк до 10.02.2027.

Спір між позивачем та відповідачем виник з приводу того, що позивач вважає постанову № 654 від 10.06.2025 протиправною, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення врегульований статтею 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до пункту третього частини першої цієї норми, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Позивач не погоджуючись з обставинами, викладеними в постанові № 654 від 10.06.2025, посилаючись на відсутність складу адміністративного правопорушення, скористався своїм правом і звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Мотивувальна частина

Частиною другою ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами (ст. 7 КУпАП).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

За змістом спірної постанови позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимоги абзацу 3 підпункту 10-1 пункту 1 Додатку 2 Порядку організації і ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою КМУ від 30.12.2022 року №1487, а саме: будучи військовозобов`язаним, під час дії воєнного стану протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, не уточнив свої облікові дані.

Враховуючи вимоги абз. 7 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», всі військовозобов`язані, крім тих що відносяться до абз.2-6, зобов`язані протягом 60 днів уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Нормами вказаного Закону визначено 60-денний строк для уточнення облікових даних, останній день якого припадав на 16.07.2024.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» посадові особи, винні в порушенні законів України та інших нормативно-правових актів з питань мобілізаційної підготовки та мобілізації, а також громадяни за невиконання своїх обов`язків щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації несуть відповідальність згідно із законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Відповідно до ч. 3 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовий обов`язок включає:

підготовку громадян до військової служби;

взяття громадян на військовий облік;

прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу;

проходження військової служби;

виконання військового обов`язку в запасі;

проходження служби у військовому резерві;

дотримання правил військового обліку.

Відповідно до ч. 5 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», зняттю з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України - у відповідному підрозділі розвідувальних органів України) підлягають громадяни України, які відповідно до статті 18 цього Закону звільнені від направлення для проходження базової військової служби як непридатні до військової служби за станом здоров`я - після підтвердження рішення комісією вищого рівня.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», від проходження базової військової служби звільняються призовники які визнані за станом здоров`я непридатними до військової служби;

Згідно з довідкою ТВО Начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 майора ОСОБА_5 № 5246 від 08.04.2025, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , надана відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на підставі п.2 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Чоловік, який визнаний в установленому порядку особою з інвалідністю, на строк до 10.02.2027.

Згідно із ч.1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Водночас, стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на встановлені судом обставини, враховуючи відсутність достатніх та належних доказів на підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку, що прийняте рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, прийнятим без повного та всебічного з`ясування усіх обставин справи та за недоведеністю наявності в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а тому постанова №654 від 10.06.2025 підлягає скасуванню.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно з ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

За правилами ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, зокрема, враховує чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору (п. 1, п. 2 ч .9 ст.139 КАС України).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Таким чином, враховуючи задоволення позовних вимог, суд дійшов до висновку про стягнення на користь позивача суму сплаченого судового збору за подання позовної відповідно до приписів ч. 1 ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. 72-78, 139, 246, 286 КАСУ, ст. 210-1, 251КУпАП, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити повністю адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Скасувати постанову №654 від 10.06.2025, якою визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено штраф в сумі 17 000 грн.

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за . 3 ст. 210-1 КУпАП за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_6 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 00 копійок сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржено до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники судового розгляду:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_7 , місцезнаходження за адресою: АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Відповідач: начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковник ОСОБА_2 , місце роботи за адресою: АДРЕСА_4 , Україна, код ЄДРПОУ організації НОМЕР_2 .

Повний текст судового рішення складено 21.07.2025.

Суддя Ю. О. Калмикова