Справа № 523/1586/25
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2025-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 липня 2025 р.м. ОдесаСправа № 523/1586/25
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді Кравченка К.В.,
судді Джабурія О.В.,
судді Вербицької Н.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат у справі за позовом ОСОБА_1 до Секретаріату Уповноваженого із захисту Державної мови в особі Уповноваженого із захисту Державної мови Кремінь Тараса Дмитровича про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-
У січні 2025 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Секретаріату Уповноваженого із захисту Державної мови в особі Уповноваженого із захисту Державної мови Кремінь Т.Д. (далі відповідач), в якому просив:
- скасувати постанову №1 від 03.01.2025 року Секретаріату Уповноваженого із захисту Державної мови в особі Уповноваженого із захисту Державної мови Кремінь Т.Д. про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.188-52 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400,00 грн.;
- провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.
Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 04.04.2025 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із такими рішеннями Секретаріат Уповноваженого із захисту Державної мови подав апеляційну скаргу.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25.06.2025 року апеляційну скаргу Секретаріату Уповноваженого із захисту Державної мови залишено без задоволення, а рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 04.04.2025 року без змін.

01.07.2025 року до П`ятого апеляційного адміністративного суду надійшла заява представника ОСОБА_1 , в якій заявник просить стягнути з Секретаріату Уповноваженого із захисту державної мови на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати на правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн..

04.07.2025 року від Секретаріату Уповноваженого із захисту Державної мови до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання в якому відповідач просив в задоволенні заяви про стягнення витрат на правничу допомогу відмовити повністю. В обґрунтування заперечення відповідач зазначив, що враховуючи категорію цієї справи таку, як малозначна, а також той факт, що розгляд справи відбувався в письмовому проваджені, розмір витрати на правничу допомогу не є співмірним із заявленими витратами, таким чином, сума понесена позивачем витрат на правничу допомогу є неналежним чином обґрунтованою. Позивачем до матеріалів судової справи не надано жодного належного та об`єктивного доказу на підтвердження того, що гонорар адвоката є розумним та враховує дійсно витрачений адвокатом час щодо підготовки по цій справі.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши заяву позивача про ухвалення додаткового рішення та заперечення відповідача колегія суддів дійшла таких висновків.

За змістом статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. (ч.5 ст.134 КАС України)

Згідно з ч.9 ст.139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до ч.3 ст.4 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності).

Згідно п.п.1, 2, 6 ч.ч.1, 2 ст.19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Згідно ст.28 Правил адвокатської етики, затверджених 09.06.2017 року з`їздом адвокатів України, формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту є гонорар.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання), розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Відповідно до ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З наведених правових норм вбачається, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи та підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Також відповідно до ч.ч.6, 7 ст.134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Так з наданих представником позивача та долучених до матеріалів справи доказів надання позивачу правничої допомоги під час розгляду справи в апеляційному суді за апеляційною скаргою Секретаріату Уповноваженого із захисту Державної мови вбачається, що 28.12.2024 року між адвокатом Котовська Тетяна Олександрівна та ОСОБА_1 укладено договір про надання правової допомоги №б/н.

Згідно п.5.1 (із врахуванням змін №1 від 13.05.2025 року) вказаного договору, за надання правової допомоги клієнт зобов`язується виплатити адвокату гонорар в розмірі визначеним додатком №1 та додатком №2 до цього Договору, який є невід`ємною частиною договору.

Також на підтвердження надання позивачу правничої допомоги представник позивача надав суду копії: договору №б/н від 28.12.2024 року про надання правничої допомоги; змін №1 від 13.05.2025 року до договору; додатку №2 від 13.05.2024 року до договору; квитанції до прибуткового касового ордера №б/н від 13.05.2025 року на суму 2000,00 грн.; ордера на надання правничої допомоги серії ВН №1507146 від 28.04.2025 року.

Згідно додатку №2 від 13.05.2024 року до договору, надання правничої допомоги щодо вартості гонорару у відповідності до зміненої редакції п.5.1 Договору: складання та подання відзиву на апеляційну скаргу по справі №523/1586/25: затрачений час 2 години, вартість всього 2000,00 грн..

Вказана вище правнича допомога була виражена у складенні та подачі представником позивача відзивів на апеляційні скарги у цифровому вигляді через систему «Електронний суд».

Відзив на апеляційну скаргу на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10.04.2025 року складається з 9 сторінок.

Як вже було зазначено, вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд має враховувати складність справи, час витрачений адвокатом на виконання робіт, обсяг наданих послуг та ціну позову, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору.

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат, про що зазначено в постанові Верховного Суду від 23.05.2018 року по справі №61-3416св18.

В постанові від 24.01.2019 року по справі №910/15944/17 Верховний Суд зауважив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява №71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява №72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява №66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Колегія суддів звертає увагу на те, що дана категорія справи відноситься до справ незначної складності, є дуже поширеною та не потребує значного часу на опрацювання нормативно-правових актів, пошуку в Єдиному державному реєстрі судових рішень та вивчення практики в аналогічній категорії справ. Підготовка відзиву на апеляційну скаргу у таких справах не вимагає від адвоката значного обсягу юридичної та технічної роботи, що підтверджується тим, що апеляційну скаргу було розглянуто в порядку письмового провадження без виклику сторін по справі, а на момент відкриття провадження по справі, судом першої інстанції було встановлено можливість розгляду справи за правилами спрощеного провадження без повідомлення сторін, на підставі наявних матеріалів справи, які були достатніми для прийняття рішення по даній справі та не потребували надання учасниками справи додаткових обґрунтувань, пояснень та доказів по справі.

З урахуванням зазначеного та доводів відповідача викладених у клопотанні, колегія суддів вважає, що сума понесених позивачем витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, яка може бути компенсована позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-суб`єкта владних повноважень дорівнює 2000,00 грн..

Керуючись ст.134, ст.252, ст.328, ст.329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат задовольнити повністю.

Прийняти по справі додаткову постанову, якою здійснити розподіл судових витрат.

Стягнути з Секретаріату Уповноваженого із захисту Державної мови () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) суму витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн (дві тисячі гривень).

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі безпосередньо до Верхового Суду.

Суддя-доповідач К.В. Кравченко
Судді О.В. Джабурія Н.В. Вербицька