Справа № 711/5146/25
Суддя: Скляренко В. М.
Дата ухвалення: 2025-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/5146/25
Провадження № 2-адр/711/2/25
22 липня 2025 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого-судді Скляренко В.М.,
при секретарі Півень С.А.,
розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Скіць Емми Кароївни про стягнення витрат на професійну правничу допомогу,
В провадженні Придніпровського районного суду м. Черкаси перебувала на розгляді справа за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.
08.07.2025 року Придніпровським районним судом м. Черкаси ухвалено рішення, яким позовні вимоги позивача задоволено у повному обсязі, а також стягнуто з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 484,48 грн.
15.07.2025р. до суду через систему «Електронний суд» представником позивача адвокатом Скіць Е.К. подано заяву про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000 грн. В обґрунтування такої заяви представник позивача зазначила, що п. 4.1 договору про надання правничої допомоги від 29.05.2025р. сторонами погоджено вартість послуг адвоката, яка встановлюється у фіксованому розмірі за професійну правничу допомогу, надану адвокатом у кожній судовій інстанції окремо та яка сплачується на підставі оформленого між сторонами акту наданих послуг. Згідно з таким актом №1 від 15.07.2025р. сторони погодили, що вартість наданих послуг (гонорар) адвоката у справі №711/5146/25 становить по 20 000 грн. у кожній судовій інстанції. Оскільки позов було задоволено в повному обсязі, то витрати позивача з оплати послуг адвоката потрібно покласти на відповідача.
Сторони в судове засідання не викликалися, оскільки, в силу ч. 3 ст. 252 КАС України, суд вирішує питання про судові витрати без повідомлення учасників справи.
Суд, дослідивши матеріали заяви та надані до неї докази на підтвердження вимог позивача про відшкодування судових витрат суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 252 КАС України підставою для ухвалення судом додаткового рішення є наявність таких випадків: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.
За змістом ч. 1 ст. 252 КАС України слід виснувати, що додаткове судове рішення є похідним від первісного судового акта та є його невід`ємною складовою. Додаткове судове рішення - засіб усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої, зокрема, не ухвалено рішення щодо однієї із позовних вимог або залишилося невирішеним питання про судові витрати, складовою частиною яких є компенсація стороні витрат правничої допомоги.
Згідно із ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Як вбачається із матеріалів справи, судове рішення у справі №711/5146/25 було ухвалене 08.07.2025р. Даним рішенням позовні вимоги позивача задоволено у повному обсязі, постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 №582М/2025 від 12.02.2025р. скасовано. Провадження по адміністративній справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 2101 КУпАП закрите. Стягнуто з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь позивача судовий збір у розмірі 484,48 грн.
Заява про ухвалення додаткового рішення у справі №711/5146/25 представником позивача подана до суду через систему «Електронний Суд» 15.07.2025р. До заяви про ухвалення додаткового рішення додане підтвердження про отримання представником позивача зазначеного рішення суду 15.07.2025р. На підставі наданих суду доказів, суд вважає за необхідне поновити строк для звернення із заявою про стягнення витрат на правничу допомогу.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 152 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Положеннями ч. 2-3 ст. 134 КАС України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.
Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості,що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Оскільки за наслідками розгляду справи по суті позовні вимоги були задоволені судом в повному обсязі, то витрати позивача на правову допомогу підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.
Натомість оцінюючи розмір заявлених стороною позивача вимог для компенсації витрат на правову допомогу суд звертає увагу на наступне.
Позивач просив компенсувати йому за рахунок державних асигнувань відповідача витрати з оплати правової допомоги адвоката в сумі 20 000 грн.
Верховний Суд у постанові від 17.09.2019р. у справі №810/3806/18 зазначив, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу мають бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування останніх.
В якості доказів розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу суду надано: договір про надання правничої допомоги від 29.05.2025р., детальний опис робіт (наданих послуг) від 15.07.2025р., акт виконаних послуг №1 від 15.07.2025р., квитанція до прибуткового касового ордеру від 15.07.2025р. на суму 20 000 грн.
Надаючи оцінку вимогам позивача про відшкодування витрат на правову допомогу в контексті критеріїв співмірності та пропорційності таких витрат суд виходить з наступного.
Частинами 1 та 2 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
За змістом ч. 5, 7ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт(надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
У постанові Верховного Суду від 07.11.2019р. у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020р. у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020р. у справі № 755/9215/15-ц).
Ті самі критерії застосовує і Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції.
У своїй практиці Європейський суд з прав людини вказує, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (справа «Гімайдуліна і інші проти України» від 10.12.2009, справа «Баришевський проти України» від 26.02.2015). А також висновки ЄСПЛ, викладені у справах: «East/West Alliance Limited» проти України» від 02.06.2014, за змістом яких заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим; «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002, за результатом розгляду якої ЄСПЛ вирішив, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Також слід звернути увагу на положення ч. 9 ст. 139 та ч. 1ст. 133 КАС України, якими встановлено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чиє розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору,значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо. Суд може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат.
Аналіз змісту наданих стороною позивача доказів на підтвердження розміру витрат на правову допомогу свідчить, що відповідні витрати складаються з оплати послуг адвоката за вчинення наступних процесуальних дій, які обумовили витрати адвокатом його робочого часу:
- первинна консультація, правовий аналіз обставин спору, вивчення документів, оцінка судової перспективи;
- збір доказів, підготовка адвокатського запиту до ТЦК про отримання копії постанови, отримання відповідей від органів влади, підприємств, установ, організацій;
- аналіз судової практики у подібних справах, у тому числі практики Верховного Суду;
- розробка правової позиції у справі, погодження її з Клієнтом;
- складання та подання позовної заяви відповідно до вимог КАС України;
- розрахунок судового збору, підготовка та подання квитанції про сплату;
- виготовлення додатків до позову, копій позову, подача документів через систему «Електронний суд» або безпосередньо в суд;
- участь адвоката у судових засіданнях (підготовка до виступу, дебати).
Оцінюючи складність характеру спірних правовідносин, суд звертає увагу, що позовні вимоги стосуються оскарження постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності, які за своєю сутністю не є складними, а судова практика по такій категорії справ є усталеною і однотипною. Представництво інтересів позивача здійснювалось адвокатом Скіць Е.К., яка має досвід адвокатської діяльності і, відповідно, володіє належним рівнем компетентності для надання якісної правової допомоги у спірних правовідносинах без надмірних труднощів.
Окрім того, адвокат Скіць Е.К. брала участь лише в одному судовому засіданні, яке тривало близько п`ятнадцяти хвилин.
Разом з тим, слід звернути увагу на те, що необґрунтованою є вимога щодо оплати послуг адвоката за отримання відповідей від органів влади, підприємств, установ, організацій, оскільки такі послуги фактично адвокатом не надавались та матеріали справи не містять підтвердження їх надання.
Враховуючи наведене вище, суд, оцінюючи співмірність витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, взявши до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору, з огляду на визначені практикою ЄСПЛ критерії, та виходячи із засад розумності та справедливості, вважає, що заявлена позивачем сума в розмірі 20 000 грн. є необґрунтованою, оскільки є неспівмірною з реальним обсягом правової допомоги, часом, витраченим на надання таких послуг, та не відповідає критерію реальності таких витрат та засадам розумності і справедливості.
За таких обставин, беручи до уваги розмір ціни позову, складність справи, обсяг виконаних представником позивача робіт, докази на підтвердження понесених витрат, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог щодо компенсації витрат позивача на правову допомогу в межах суми 4000 грн., оскільки такий розмір видається пропорційним та обґрунтованим з огляду на складність та об`єм справи.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 132-134, 139, 252, 255 КАС України, суд,
Поновити ОСОБА_1 строк для звернення до суду із заявою про стягнення витрат на правничу допомогу.
Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Скіць Емми Кароївни про стягнення витрат на професійну правничу допомогу - задовольнити частково.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4 000 грн.
Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 22 липня 2025 року.

Головуючий: В.М. Скляренко