Справа № 640/13387/20
Суддя: М.Я. САВОНЮК
Дата ухвалення: 2025-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2025 року м. Кропивницький Справа № 640/13387/20

провадження № 2-іс/340/243/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Савонюка М.Я., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у порядку письмового провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» Савельєва Анна Миколаївна, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо невиплати ОСОБА_1 гарантованої суми відшкодування коштів за вкладом у розмірі 190000,00 грн в порядку, передбаченому частиною першою етапі 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб";

- зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб виплатити на користь ОСОБА_1 гарантовану суму відшкодування коштів за вкладом, розмішеним за договором банківського вкладу №43552 від 02.07.2014 в Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Український фінансовий світ» у розмірі 190000,00 (сто дев`яносто тисяч) гривень;

- встановити судовий контроль за виконанням рішення суду в даній справі та зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб подати протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту набрання рішенням законної сили звіт про виконання судового рішення.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 02.07.2014 уклав з ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» Договір банківського вкладу (депозиту) №43552 «Планер» згідно якого Банк прийняв на вкладний (депозитний) рахунок грошові кошти в сумі 190000,00 гривень на строк в один календарний місяць та зобов`язувався сплачувати проценти за їх використання. 15.08.2014 в Акціонерному товаристві «Комерційний банк «Український фінансовий світ» запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Український фінансовий світ». Наказом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової ліквідації ПАТ «КБ «УФС» Гончарова С.І. №6 від 18.11.2014 визнано нікчемними транзакції та Договір банківського вкладу (депозиту), що укладений між Банком та Позивачем та застосовано наслідки нікчемності договору банківського вкладу (депозиту), що є нікчемним з підстав, викладених у пункті 7 частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Водночас, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.01.2018 у справі №826/25938/15, яке набрало законної сили, вказане рішення визнано протиправним та скасовано, зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» Оберемка Романа Анатолійовича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Український фінансовий світ» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

На виконання вказаної постанови суду уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "УФС" листом вих. №205 від 18.03.2019 повідомив Позивача, «що уповноваженою особою ФГВФО на ліквідацію ПАТ «КБ «УФС» подано до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 , як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «КБ «УФС» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Разом з цим, листом від 11.01.2019 №27-565/19 Фонд гарантування вкладів фізичних осіб повідомив, що позивач включений до Загального реєстру вкладників ПАТ «КБ «УФС», однак розміщені на його рахунку кошти постановою прокурора №6 від 21.03.2018, винесеною в межах кримінального провадження №0000066 визнані речовим доказом відповідно до вимог статті 100 КПК, тому виплата відшкодування буде можливою лише після прийняття відповідного процесуального рішення.

Крім цього, відповідач листом від 06.03.2020 №02-036-3610/20 на повторне звернення позивача щодо виплати йому коштів повідомив, що строк виплат гарантованих сум відшкодування за вкладами ПАТ «КБ «УФС» тривав з 21.11.2014 по 05.06.2019, тому з огляду на закінчення строку виплати коштів вкладникам ПАТ «КБ «УФС», правові підстави для виплати Фондом гарантованих сум відшкодування за вкладами відсутні.

З урахуванням наведеного позивач вважає, що відповідач своєю бездіяльністю порушує його право власності на вклад та право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів.

З цих підстав просить позов задовольнити.

22.06.2020 ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва відкрито провадження у справі. Постановлено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

14.07.2020 до Окружного адміністративного суду міста Києва Фонд гарантування вкладів фізичних осіб подав клопотання, в якому просив суд направити копії позовних матеріалів.

13.08.2020 ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва відмовлено Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у задоволенні клопотання про направлення копії позовних матеріалів.

У матеріалах справи наявний відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог.

На обґрунтування заперечень зазначив, що 14.08.2019 внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №6007762 про державну реєстрацію припинення публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» як юридичної особи, а отже, ліквідація банку вважається завершеною, а банк ліквідованим, таким чином, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб як ліквідатора Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Український Фінансовий Світ» припинено. При цьому, Фонд не є правонаступником Банку, а лише виступає його ліквідатором, а відповідно, в рамках чинного законодавства, не зобов`язаний виконувати судові рішення після ліквідації неплатоспроможного Банку.

Вказує, що постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.01.2018 у справі №826/25938/15 була виконана Уповноваженою особою Фонду гарантування повністю, поряд з цим Фонд не було зобов`язано вчиняти певні дії щодо позивача.

Зауважує, що відповідно до постанови прокурора №6 від 21.03.2018, винесеної в межах кримінального провадження №0000066, грошові кошти у розмірі гарантованої суми відшкодування фізичним особа які підлягають виплаті за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, відповідно до сум, які перебували на рахунках фізичних осіб в ПАТ «УФС», згідно переліку, визнані речовим доказом.

Крім цього, 03.05.2019 Печерським районним судом м. Києва по справі 757/21167/19-к у кримінальному провадженні №0000117 від 12.06.2017 було винесено ухвалу, якою накладено арешт на грошові кошти та рахунки фізичних осіб, вкладників ПАТ «КБ «УФС», в тому числі і на рахунок позивача. Також, відповідно до постанови Слідчого СВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві від 05.12.2017 «про визнання речовими доказами» грошові кошти фізичних осіб, зокрема і позивача, які обліковуються на поточних рахунках та знаходяться на поточних рахунках, відкритих в ПАТ «КБ «УФС», визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0017478 від 16.12.2014. Позивачем не доведено та не надано належних та допустимих доказів про скасування вищевказаних постанов по кримінальних провадженнях, а тому зі сторони Фонду відсутня протиправна бездіяльність, оскільки вказані постанови є підставою для відмови фактичному отриманні позивачем відповідної суми.

З цих підстав просить відмовити у задоволенні позову.

Представник позивача надав суду відповідь на відзив, у якій більш детально конкретизує доводи та обґрунтування, зазначені у позовній заяві, а також наводить свої аргументи на спростування тверджень відзиву відповідача. Вказує, що зі змісту ухвали Печерського районного суду м. Києва від 03.05.2019 по справі 757/21167/19-к вбачається, що докази визнання грошових коштів у розмірі 190000,00 грн гарантованої суми відшкодування позивачу за рахунок Фонду, які перебували на рахунку у ПАТ «КБ «УФС» речовим доказом у кримінальному провадженні №0000066 відсутні. Крім того, ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 16.12.2019 у справі №757/61890/19-к скасовано арешт на рахунок позивача в ПАТ «КБ «УФС», накладений ухвалою цього ж суду від 03.05.2019.

З урахуванням наведеного вважає, що обставини, які унеможливлюють відповідача здійснити виплату гарантованої суми відшкодування відсутні.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» Савельєва Анна Миколаївна, правом на подання письмових пояснень в порядку статті 165 КАС України не скористалась.

Законом України від 13.12.2022 №2825-IX "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" (далі - Закон №2825-IX) Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.

На виконання положень пункту 2 розділу II Прикінцевих та перехідних положень Закону України №2825-IX Окружним адміністративним судом міста Києва скеровано за належністю матеріали адміністративної справи №640/13387/20 до Кіровоградського окружного адміністративного суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17.03.2025 головуючим суддею по розгляду справи №640/13387/20 визначено суддю Савонюка М.Я.

Ухвалою суду від 20.03.2024 прийнято позовну заяву до свого провадження, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

30.05.2025 від представника відповідача до суду надійшло клопотання, у якому просив здійснювати розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Ухвалою суду від 02.06.2025 відмовлено у задоволенні клопотання Фонду гарантування вкладів про розгляд справи №640/13387/20 у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Також, 15.12.2020 представником відповідача заявлено до Окружного адміністративного суду міста Києва клопотання про залишення позову без розгляду з підстав порушення позивачем строків звернення до суду з цим позовом.

Ухвалою суду від 21.07.2025 у задоволенні вказаного клопотання відмовлено.

Установивши фактичні обставини справи, на які посилаються сторони як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши та оцінивши докази, проаналізувавши норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до наступних висновків.

02.07.2014 між ОСОБА_1 та ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» укладено Договір банківського вкладу (депозиту) №43552 «Планер», згідно з яким банк приймає від клієнта (позивача) на вкладний (депозитний) рахунок грошові кошти в сумі 190000,00 грн у тимчасове строкове користування на строк до 15.08.2014 та зобов`язується сплачувати проценти за їх використання у розмірі 19,75 процентів річних (а.с.13-14).

На виконання умов вказаного договору позивач вніс на свій вкладний рахунок грошові кошти у розмірі 190000,00 грн, що підтверджується квитанцією №TR.57833.773.429 від 02.07.2014 (а.с.15).

14.08.2014 постановою Правління Національного банку України №491 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 14.08.2014 №69 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Український фінансовий світ», згідно з яким, 15.08.2014 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Український фінансовий світ».

10.11.2014 постановою Правління Національного банку України №717 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 13.11.2014 №119 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «УФС» та призначено Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «КБ «УФС» Гончарова Сергія Івановича.

Наказом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової ліквідації ПАТ «КБ «УФС», Гончарова С.І. №6 від 18.11.2014 визнано нікчемними транзакції та договір банківського вкладу (депозиту), що укладений між банком та позивачем та застосовано наслідки нікчемності договору банківського вкладу (депозиту), що є нікчемним з підстав, викладених у пункті 7 частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Не погоджуючись з вказаним наказом №6 від 18.11.2014 про віднесення договору банківського вкладу (депозиту), що укладений між позивачем та ПАТ «КБ «УФС» до категорії нікчемних, позивач звернувся з позовною заявою до суду.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.01.2018 у справі №826/25938/15, яке набрало законної сили 04.06.2018, визнано протиправним та скасовано рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» про визнання нікчемним договору банківського вкладу (депозиту) №43552 від 02.07.2014, укладеного між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Український фінансовий світ», оформлене наказом від 18.11.2014 №6. Зобов`язано уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» Оберемка Романа Анатолійовича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб зміни та доповнення до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, стосовно рахунків ОСОБА_1 , відкритих у Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Український фінансовий світ», у межах гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами (а.с.17-20).

18.03.2019 Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "УФС" листом вих. №205 повідомлено представнику позивача про подання до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткової інформації щодо ОСОБА_1 як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «КБ «УФС» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (а.с. 22).

Листом за вих. №27-565/19 від 11.01.2019 відповідач повідомив позивачу, що він включений до Загального реєстру вкладників ПАТ «КБ «УФС». Водночас слідчим СВ Печерського УП ГУ НП в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000066 і кошти, розміщені на рахунку ОСОБА_1 в ПАТ «КБ «УФС» постановою прокурора у кримінальному проваджені Київської місцевої прокуратури №6 від 21.03.2018 визнані речовим доказом відповідно до вимог статті 100 Кримінального процесуального кодексу України, тому виплата відшкодування буде можливою лише після прийняття відповідного процесуального рішення у кримінальному проваджені (а.с. 23).

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 16.12.2019 у справі №757/61890/19-к скасовано арешт накладений ухвалою від 03.05.2019 по страві №757/21167/19-к у кримінальному провадженні № 0000117 від 12.06.2017 (а.с. 26-29, 66-73).

Листом від 06.03.2020 за вих. №02-036-3610/20 відповідач повідомив позивачу, що 05.06.2019 Уповноваженою особою Фонду було подано документи державному реєстратору для державної реєстрації припинення банку, як юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. З огляду на те, що передбачений статтями 26, 28 Закону строк виплати коштів відшкодування вкладниками ПАТ «КБ «УФС» закінчився, правові підстави для виплати Фондом гарантованих сум відшкодування за вкладами відсутні (а.с. 24).

Із зазначеним позивач не погоджується, оскільки у зв`язку з невиплатою Фондом гарантування вкладів гарантованої суми відшкодування за вкладом позивача, відповідачем порушено як норми права, так і спотворено саму суть створення державою та існування вказаного Фонду, що має забезпечити збереження коштів вкладників після ліквідації банку, що і зумовило на звернення до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 №4452-VI (далі - Закон №4452-VI, в редакції на час виникнення спірних правовідносин).

За визначенням статті 2 Закону № 4452-VI вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Частиною першою статті 3 Закону №4452-VI встановлено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 11 Закону №4452-VI управління поточною діяльністю Фонду здійснює виконавча дирекція Фонду.

Повноваження виконавчої дирекції Фонду визначені в статті 12 Закону №4452-VI, зокрема, відповідно до пунктів 2, 4 частини третьої цієї статті виконавча дирекція Фонду у сфері забезпечення відшкодування коштів за вкладами визначає порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами відповідно до цього Закону та нормативно-правових актів Фонду; приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами відповідно до цього Закону та затверджує реєстри відшкодувань вкладникам у порядку та у черговості, що встановлені нормативно-правовими актами Фонду.

В силу абзацу 1 частини першої статті 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Відповідно до абзацу 4 частини першої статті 26 Закону №4452-VI гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у випадках, передбачених цим Законом.

Згідно з абзацом 1 частини першої статті 27 Закону №4452-VI, уповноважена особа Фонду складає перелік рахунків вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

Відповідно до частини першої статті 28 Закону № 4452-VI, Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів у національній валюті України в порядку та у черговості, встановлених Фондом, не пізніше 20 робочих днів (для банків, база даних про вкладників яких містить інформацію про більше ніж 500000 рахунків, - не пізніше 30 робочих днів) з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

Аналогічні норми також містяться у пункті 4 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 №14 (далі - Положення №14, в редакції на дату виникнення спірних правовідносин).

Згідно з частиною 7 статті 26 Закону №4452-VI, Фонд завершує виплату гарантованих сум відшкодування коштів за вкладами у день подання документів для внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб запису про ліквідацію банку як юридичної особи.

Зазначені норми визначають дату початку проведення виплати коштів, а також граничний строк протягом якого повинна бути здійснена така виплата.

Як встановлено судом, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.01.2018 у справі №826/25938/15 визнано протиправним та скасовано рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» про визнання нікчемним договору банківського вкладу (депозиту) №43552 від 02.07.2014, укладеного між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Український фінансовий світ», оформлене наказом від 18.11.2014 №6. Зобов`язано уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» Оберемка Романа Анатолійовича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб зміни та доповнення до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, стосовно рахунків ОСОБА_1 , відкритих у Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Український фінансовий світ», у межах гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами.

Відповідно до частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Тобто, статус позивача, як вкладника банку вже встановлено у справі №826/25938/15 та не потребує доведення.

Вказане рішення виконане уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Український фінансовий світ» своєчасно та додаткова інформація щодо позивача надана відповідачу для внесення до Загального реєстру вкладників.

Суд встановив, що незважаючи на звернення позивача до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб із заявами про виплату гарантованої суми відшкодування коштів за вкладом у ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» за договором банківського вкладу, відповідач кошти позивачу не повернув.

Тобто, предметом спору є бездіяльність відповідача, що полягає у невиплаті гарантованої суми відшкодування коштів за вкладом (депозитом) на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва.

У відзиві на позовну заяву відповідач посилається на те, що, відповідно до частини 3 статті 53 Закону №4452-VI 14.08.2019 внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №6007762 про державну реєстрацію припинення ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» як юридичної особи, а отже, ліквідація банку вважається завершеною, а банк ліквідованим. Згідно зі статтею 52 Закону №4452-VI вимоги кредиторів до банку, що були незадоволені недостатністю його майна, вважаються погашеними. Таким чином, повноваження Фонду як ліквідатора ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» припинено.

Проте, суд звертає увагу на те, що правовідносини щодо отримання вкладником гарантованого державою відшкодування за рахунок коштів Фонду в межах граничної суми існують між Фондом та вкладником без участі банку-боржника, та у таких правовідносинах Фонд виконує функції з організації виплати гарантованого державою відшкодування за банківським вкладом у межах граничного розміру за рахунок коштів Фонду незалежно від перебігу процедури ліквідації банку (продажу його майна).

Юридичний факт неплатоспроможності банку є підставою для виникнення правовідносин щодо відшкодування вкладникам їх вкладів за рахунок коштів Фонду, проте, процес ліквідації має окремий перебіг і не впливає на обсяг гарантованого державою відшкодування вкладникам.

Крім того, припинення банку як юридичної особи не може бути підставою для невиплати позивачу відшкодування, передбаченого законодавством.

Аналогічний правовий висновок наведений у постанові Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 29.04.2021 у справі №200/14379/19-а.

Суд зазначає, що до даних правовідносин є релевантними норми частини сьомої статті 26 Закону №4452-VI, однак таке правове регулювання правовідносин між вкладником банку та Фондом щодо відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду передбачено за умови правомірної поведінки учасника цих правовідносин - Фонду, натомість, у даному ж випадку, вимоги позивача обумовлені протиправною бездіяльністю Фонду, Уповноваженої особи Фонду, а тому, внесення запису в ЄДРПОУ про ліквідацію банку, як юридичної особи, за встановлених у справі обставин, не може бути підставою позбавлення позивача права на отримання гарантованою державою Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» суми відшкодування за її вкладом.

Також, відповідач наголошує, що постановою слідчого СВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві від 05.12.2017 належні, зокрема, позивачу грошові кошти визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0017478 від 16.12.2014.

Постановою Київської місцевої прокуратури №6 від 21.03.2018 визнано грошові кошти у розмірі гарантованих сум відшкодування фізичним особам за рахунок Фонду, відповідно до сум, які перебували на рахунках фізичних осіб у ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ», зокрема і позивача, речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000066.

03.05.2019 Печерським районним судом м. Києві по справі №757/21167/19-к у кримінальному провадженні № 0000117 було винесено ухвалу, якою накладено арешт на грошові кошти та рахунки фізичних осіб, вкладників ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ», в тому числі і на рахунок позивача.

Суд відхиляє посилання відповідача як на підставу обмеження у можливості здійснити виплати гарантованого відшкодування з огляду на те, що грошові кошти фізичних осіб, зокрема і позивача, які обліковуються та знаходяться на поточних рахунках, відкритих в ПАТ «КБ «УФС» визнано речовими доказами у кримінальних провадженнях, з огляду те, що нормами чинного законодавства відповідна підстава для відмови у виплаті гарантованої вкладнику суми не передбачена.

Щодо посилань відповідача про арешт коштів, то суд враховує, що ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 16.12.2019 у справі № 757/61890/19-к скасовано арешт, накладений ухвалою від 03.05.2019 у справі № 757/21167/19-к у кримінальному провадженні №0000117 на грошові кошти та рахунки вкладників ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ», зокрема і позивача.

При цьому, матеріали справи не містять будь-яких інших доказів, які б підтверджували наявність у межах спірних правовідносин обставин, які б перешкоджали виплаті на користь позивача гарантованої суми відшкодування за вкладом у ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» у період, який передував даті прийняття вказаної ухвали суду від 03.05.2019.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що зазначені Фондом обставини як такі, що унеможливлюють виплату позивачу гарантованої суми відшкодування, відсутні, тоді як сам факт включення позивача до загального Реєстру вкладників ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, в межах гарантованої суми не заперечується.

Слід також зазначити, що Фонд або його уповноважена особа зобов`язані дотримуватися положень частини 2 статті 19 Конституції України.

Дотримання прав вкладників банків передусім проявляється в законодавчих гарантіях повернення всієї суми вкладу та процентів на неї або доходів у іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором банківського вкладу (ч. 1 ст. 1058 ЦК України). У разі визнання банку неплатоспроможним гарантією забезпечення прав вкладників є поетапне відшкодування, в порядку передбаченому законом, суми за вкладом: Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку; у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом, в порядку загальних правил відшкодування за процедурами ліквідації.

Аналогічна позиція була висловлена Пленумом Верховного Суду України в постанові від 03.07.2015 №13.

У рішенні від 22.05.2018 №5-р/2018 Конституційний Суд України зазначив, що обмеження стосовно реалізації конституційних прав не можуть бути свавільними та несправедливими, мають установлюватися виключно Конституцією й законами, переслідувати легітимну мету, бути зумовленими суспільною необхідністю її досягнення, пропорційними й обґрунтованими.

Слід звернути увагу, що кошти позивача за вкладом у банку є його власністю, право на яке гарантоване державою України відповідно до статті 1 Протоколу №1 до Конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, норми якої, згідно положень статті 8 Конституції України та статті 9 КАС України, є пріоритетними над нормами вітчизняного законодавства, в тому числі тими, які встановлюють певні обмеження щодо отримання відповідної компенсації втраченого майна.

Враховуючи наведене вище правове регулювання та встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про протиправність бездіяльності відповідача щодо невиплати позивачу гарантованої суми відшкодування коштів за вкладом у розмірі 190000,00 грн.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача виплатити позивачу гарантовану суму відшкодування коштів за вкладом у розмірі 190000,00 грн, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень статті 27 Закону №4452-VI уповноважена особа Фонду складає перелік рахунків вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

Нарахування відсотків за вкладами припиняється у день початку процедури виведення Фондом банку з ринку (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - у день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку).

Уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує:

1) перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню;

2) перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої статті 26 цього Закону;

3) переліки рахунків, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку відсотки за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність», або мають інші фінансові привілеї від банку та осіб, які використовують вклад як засіб забезпечення виконання іншого зобов`язання перед цим банком, що не виконане;

4) перелік рахунків вкладників, що перебувають під арештом за рішенням суду;

5) перелік рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 цього Закону. Кошти за такими вкладами виплачуються Фондом після проведення аналізу ознак, визначених ст. 38 цього Закону, у тому числі шляхом надіслання запитів клієнтам банку, у порядку та строки, встановлені Фондом, а також підтвердження відсутності таких ознак.

Виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду. Фонд не пізніше ніж через 20 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку розміщує оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам на офіційному веб-сайті Фонду.

Фонд також оприлюднює оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам у газеті «Урядовий кур`єр» або «Голос України».

Інформація про вкладника в переліку рахунків вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Згідно зі статтею 28 Закону №4452-VI Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів у національній валюті України в порядку та у черговості, встановлених Фондом, не пізніше 20 робочих днів (для банків, база даних про вкладників яких містить інформацію про більше ніж 500000 рахунків, - не пізніше 30 робочих днів) з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

Фонд здійснює виплату гарантованих сум відшкодування через банки-агенти, що здійснюють такі виплати в готівковій або безготівковій формі (за вибором вкладника).

Фонд не пізніше наступного дня після закінчення визначеного цим Законом строку ліквідації банку розміщує на офіційному веб-сайті Фонду оголошення про завершення Фондом виплат гарантованої суми відшкодування.

З аналізу наведених положень вбачається, що виплата відшкодування коштів проводиться після затвердження реєстру відшкодувань вкладникам для здійснення виплат.

У матеріалах справи відсутні докази затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ», однак, згідно розміщеної на офіційному сайті Фонду інформації з 21.11.2014 Фонд гарантування вкладів фізичних осіб здійснює відшкодування коштів вкладникам Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» за договорами банківського вкладу незалежно від дати їх закінчення та за договорами банківського рахунку (включаючи карткові рахунки) в межах 200 тисяч гривень засобами Автоматизованої системи виплат Фонду (оголошення розміщено 20.11.2014) за посиланням https://www.fg.gov.ua/articles/1874-fond-garantuvannya-vkladiv-fizichnikh-osib-rozpochinae-viplati-koshtiv-vkladnikam-pat-kb-ufs.html.

Оскільки початок виплати коштів в межах гарантованої суми неможливий без затвердження реєстру відшкодувань вкладникам для здійснення виплат, то початок процедури виплат свідчить про наявність вказаного реєстру, і залучення до матеріалів справи доказів його затвердження не є необхідним.

Вказана інформація є доказом в розумінні частини першої статті 72 КАС України, оскільки являє собою дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також, суд зазначає, що оскільки вказана інформація розміщена на офіційному сайті Фонду, на якому відображено всю інформацію щодо проведення процедур тимчасової адміністрації та ліквідації Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ», вона є загальновідомою в розумінні частини третьої статті 78 КАС України.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовна вимога про зобов`язання Фонду виплатити на користь позивача гарантовану суму відшкодування, підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України визначено, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем під час розгляду справи не доведено правомірність своєї бездіяльності, натомість з матеріалів справи вбачається порушення прав позивача.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає, що порушені права позивача підлягають захисту шляхом повного задоволення позову.

Щодо клопотання про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання відповідача подати протягом тридцяти календарних днів з моменту набрання рішенням законної сили звіт про виконання судового рішення, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, приписами наведеної статті суду надано право, а не обов`язок встановити судовий контроль за виконанням рішення суду. Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення. Одночасно, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними і допустимими доказами

З урахуванням того, що судом не встановлено об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль, суд дійшов висновку про відсутність підстав для встановлення судового контролю.

Представником позивача у позовній заяві зазначено про понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 12749,08 грн.

Відповідач у відзиві на позовну заяву заперечив проти стягнення таких витрат у зв`язку з їх неспівмірністю зі складністю справи.

Дослідивши наявні матеріали справи суд встановив наступне.

Згідно зі статтею 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до частин першої та четвертої статті 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За правовою позицією Великої палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 27.06.2018 по справі №826/1216/16, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При визначенні суми відшкодування суд також враховує критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналогічні критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Allia№ce Limited" проти України", заява № 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Вказані висновки також наведені у Постановах Верховного Суду від 17.09.2019 по справі 810/3806/18, по справі №1740/2428/18 від 24.03.2020, по справі №320/3271/19 від 07.05.2020.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

На підтвердження обсягу наданих послуг та понесених позивачем витрат представником позивача надано до суду копію договору про надання правової допомоги від 12.12.2018, ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АА №1032816 та попередній (орієнтовний) розрахунок сум судових витрат, які позивач поніс або очікує понести у зв`язку із розглядом страви від 16.06.2020.

Відповідно до п. 1.1 Договору адвокат бере на себе зобов`язання надати правову допомогу Клієнту, здійснювати захист його прав та інтересів, надати юридичні консультації, представляти інтереси клієнта, у тому числі в судах загальної юрисдикції, а клієнт зобов`язаний прийняти надану роботу і підписати акт виконаних робіт.

Відповідно до змісту розрахунку витрат, адвокатом надані наступні послуги: надання усної консультації клієнту вартістю 709,45 грн (1 година витраченого часу), аналіз судової практики щодо рішень судів з аналогічних спорів - 1418,90 грн (2 години витраченого часу), підготовка тексту позовної заяви - 2837,80 грн (4 години витраченого часу), гонорар адвоката за супроводження справи у суді, що виплачується клієнтом незалежно від прийнятого рішення - 8000,00 грн.

У постанові Верховного Суду від 18.05.2023 у справі №280/1983/19 вказано, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, до предмета доказування у питанні компенсації, понесених у зв`язку з розглядом справи витрат на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

А в постанові Верховного Суду від 23.06.2022 у справі №607/4341/20 колегія суддів підкреслювала, що, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правову допомогу, суд має враховувати складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціну позову та (або) значення справи для сторони.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Суд при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, надаючи оцінку співмірності заявлених вимог із критеріями, встановленими частиною 5 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України виходить із наступного: дана справа відноситься до незначної складності; розгляд справи проведено без участі сторін у письмовому провадженні; обсяг доказового матеріалу є незначним.

Крім того, такі послуги як надання усної консультації, аналіз судової практики щодо рішень судів в аналогічних спорах, фактично є складовою послуги із підготовки та складання позовної заяви, а тому окремо не підлягає врахуванню до витрат на правничу допомогу.

Дослідивши надані документи на підтвердження обґрунтованості розміру понесених судових витрат на професійну правничу допомогу, суд приходить до висновку, що розмір витрат сплачених адвокату, який здійснював підготовку та складання позовної заяви у заявленому розмірі 12749,08 грн не є співмірним із складністю справи та фактично витраченим часом на виконання адвокатом робіт (наданих послуг).

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що обґрунтованим, об`єктивним і таким, що підпадає під критерій розумності, є визначення вартості послуг адвоката у сумі 2000,00 грн.

Оскільки позов задоволено повністю, суд стягує на користь позивача також судовий збір у сумі 840,80 грн, сплачений ним при поданні позовної заяви за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 241 - 246, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» Савельєва Анна Миколаївна, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо невиплати ОСОБА_1 гарантованої суми відшкодування коштів за вкладом у розмірі 190000,00 грн в порядку, передбаченому частиною першою статті 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб виплатити на користь ОСОБА_1 гарантовану суму відшкодування коштів за вкладом, розмішеним за договором банківського вкладу №43552 від 02.07.2014 в Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Український фінансовий світ» у розмірі 190000,00 (сто дев`яносто тисяч) гривень.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (, вул. Січових Стрільців, буд. 17, м. Київ, 04053) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судовий збір у сумі 840 (вісімсот сорок) грн 80 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (, вул. Січових Стрільців, буд. 17, м. Київ, 04053) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2000 (дві тисячі) грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 21 липня 2025 року.

Повне найменування учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ).

Відповідач - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (, вул. Січових Стрільців, буд. 17, м. Київ, 04053).

Третя особа - Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» Савельєва Анна Миколаївна (вул. Ст. Бандери, буд. 16, м. Київ, 04073).

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду М.Я. САВОНЮК