Справа № 621/1770/25
Суддя: Овдієнко В. В.
Дата ухвалення: 2025-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

23 липня 2025 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області :

головуючий - суддя Овдієнко В. В.,

за участю секретаря судового засідання - Литвин А. Є.,

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - Гетьман О. М.,

відповідач - Головне управління Національної поліції в Харківській області,

представник відповідача - Коваленко А. Г.,

третя особа - інспектор відділу поліції № 2 (м. Зміїв) Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції Левін Іван Михайлович,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, третя особа - інспектор відділу поліції № 2 (м. Зміїв) Чугуївського РУП ГУ НП в Харківській області старший лейтенант поліції Левін Іван Михайлович,

у с т а н о в и в :

09.06.2025 ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ГУНП в Харківській області, з вимогами: визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 4832748 від 28.05.2025, якою на нього накладено адміністративне стягнення у розмірі 3 400 грн 00 коп. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення; стягнути з відповідача на його користь судові витрати.

На обґрунтування позовних вимог зазначено, що 28.05.2025 близько 00:44 години інспектором відділу поліції № 2 (м. Зміїв) Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції Левіним І. М. було винесено постанову серія ЕНА № 4832748 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 126 КУпАП.

Зі змісту вищевказаної постанови вбачається, що 28.05.2025 о 00:38 годині в м. Зміїв по Донецькому шосе водій, керуючи транспортним засобом без державного номерного знаку, не мав посвідчення водія відповідної категорії А, яке дозволило б керувати даним транспортним засобом, тим самим не мав права керування даним транспортним засобом. При цьому транспортний засіб не зареєстрований у відповідному порядку згідно закону, чим порушив п. 2.1.а Правил дорожнього руху України - керування транспортним засобом особою, яка не має права керування даним транспортним засобом.

Проте, з інкримінованим адміністративним правопорушенням, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 126 КУпАП, позивач не згодний, оскільки він не керував в той час транспортним засобом, а його вину у вчиненні вказаного правопорушення жодним належним та допустимим доказом не доведено, до того ж, розгляд справи про адміністративне правопорушення, за результатом якого поліцейським винесено оскаржувану постанову, проведено з порушеннями вимог чинного законодавства, у зв`язку з чим винесена інспектором Левіним Іваном Михайловичем постанова є протиправною та підлягає скасуванню за наступних обставин.

Дійсно, в нічний час з 27.05.2025 по 28.05.2025 він разом зі своєю дружиною йшли з гостей. Коли він з дружиною перебували вже недалеко від свого будинку по вулиці Донецьке шосе в м. Змієві, до них під`їхали працівники поліції.

Тоді, він розумів, що перебував на вулиці у комендантську годину, тому на вимогу працівників поліції показав документи і повідомив, що повертається додому. Проте, працівники поліції вважали, що він керував транспортним засобом, хоча це не відповідало дійсності, на чому він наголошував.

Також, він просив надати відео запис з відомостями про керування ним транспортним засобом, але на наданому відеозаписі була інша особа.

Його заперечення залишились поза увагою поліцейських, після чого була винесена постанова.

Водночас, саму постанову не надали, а з її змістом був ознайомлений 02.06.2025, коли отримав її поштою.

Під час ознайомлення з постановою виявив, що у тексті не вказано навіть транспортний засіб, яким керував правопорушник, під час вчинення адміністративного правопорушення.

Вважав, що винесена постанова є незаконною, необґрунтованою та не відповідає вимогам ч. 2 ст. 283 КУпАП.

Крім того, поліцейським під час розгляду справи не було роз`яснено йому права, у тому числі щодо отримання правової допомоги.

На підставі викладеного, вважав, що в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 10.06.2025 у справі відкрито провадження та призначено судовий розгляд на 19.06.2025.

18.06.2025 представник відповідача Коваленко А. Г. надіслала до суду відзив на позовну заяву, в якому просила в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити та проводити розгляд справи за відсутності представника Головного управління Національної поліції в Харківській області.

У відзиві представник відповідача стверджувала, що 28.05.2025 позивач керував не зареєстрованим транспортним засобом, не маючи права керування таким транспортним засобом.

Під час патрулювання, 28.05.2025 о 00:38 години, у період дії комендантської години, інспектором поліції було виявлено транспортний засіб - квадроцикл без номерного знаку, що рухався в населеному пункті.

На підставі положень ст. 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану", зокрема пунктів 5 та 6, уповноважені органи мають право встановлювати комендантську годину, а також обмеження свободи пересування осіб і транспорту. Відповідно до зазначеного, на території України, зокрема Харківської області, діє комендантська година, під час якої заборонено перебування на вулиці, в громадських місцях без відповідних перепусток та посвідчень, що і стало підставою зупинки та перевірки документів у позивача. Під час візуального спостереження за зазначеним транспортним засобом, поліцейськими були подані однозначні та зрозумілі сигнали про зупинку, а саме: увімкнення проблискових маячків службового автомобіля та подача відповідних звукових сигналів.

Проте, водій транспортного засобу на законні вимоги працівників поліції не реагував, продовжував рух та намагався уникнути зупинки, що є ознакою невиконання водіями вимог про зупинку. Після переслідування та зупинки квадроцикла, у водія, яким виявився ОСОБА_1 додатково було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: нечітка, хитка хода та характерний різкий запах алкоголю з ротової порожнини.

Під час встановлення особи водія позивач на вимогу інспектора не пред`явив посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Крім того, під час подальшої перевірки було встановлено, що позивач не має посвідчення водія відповідної категорії для керування зазначеним транспортним засобом. Зважаючи на виявлені правопорушення, позивача було доставлено до відділу поліції № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області, де старшим лейтенантом поліції Левіним І. М. було складено відповідний протокол про адміністративне правопорушення згідно ст. 130 КУпАП та винесено постанови за вчинення адміністративних правопорушень.

Зокрема, була винесена оскаржувана постанова серії ЕНА № 4832748 від 28.05.2025 за частиною 2 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3 400 грн 00 коп.

Твердження позивача про те, що він повертався з дружиною додому пішки спростовується відеозаписами з портативних відеореєстраторів, які зафіксували, як позивач разом з пасажиром керує транспортним засобом - квадроциклом, а також відео з відеореєстратора службового автомобіля, на якому зафіксовано процес переслідування, подання законної вимоги про зупинку та момент фактичної зупинки; зовнішні ознаки особи, зафіксовані на відео під час керування, повністю збігаються з зовнішністю позивача; одяг пасажира квадроцикла відповідав одягу особи, яка згодом виявилась дружиною позивача; поведінка позивача та його дружини після зупинки, зокрема тактильний контакт, вказує на їх безпосередню належність до ТЗ.

Таким чином, факт керування транспортним засобом підтверджено належними та допустимими доказами.

Твердження позивача щодо нероз`яснення йому права, зокрема, на отримання правової допомоги, є безпідставним та спростовується відеозаписами з відеореєстраторів поліцейських.

Поліцейськими було дотримано всі необхідні процедури, і позивачу були повною мірою роз`яснені всі його права та обов`язки відповідно до статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, включаючи право на надання пояснень та подання клопотань.

Крім того, позивача було ознайомлено з фактом вчиненого ним правопорушення, що відповідає вимогам статей 254, 256, 276 та 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення, які регламентують складання протоколу про адміністративне правопорушення та порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення. На відеозаписі зафіксовано, як після зупинки квадроцикла, дружина позивача звертається до поліцейських, наголошуючи, що "це перше їхнє порушення" та прохаючи "позбавити від відповідальності", що є додатковим підтвердженням усвідомлення ними факту вчинення правопорушення.

Той факт, що позивач наразі скористався своїм правом на оскарження даної постанови в судовому порядку, є додатковим підтвердженням того, що він був обізнаний зі своїми процесуальними правами та механізмами їх реалізації.

Таким чином, поліцейськими було виявлено порушення ОСОБА_1 вимог підпункту а) пункту 2.1 ПДР України, а тому інспектор діяв правомірно в межах діючого законодавства, а тому підстав для скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не вбачається

19.06.2025 за клопотанням представника позивача Гетьман О. М. відкладено судовий розгляд на 22.07.2025.

11.07.2025 позивач ОСОБА_1 подав додаткові пояснення, в яких зазначив, що жодного доказу його причетності до вчиненого правопорушення не надано. Постанова поліцейського не містить відомостей про вид (назву) транспортного засобу, що є необхідним для з`ясування об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, у тому числі для визначення категорії необхідної для керування вказаним транспортним засобом.

В ніч з 27 на 28 травня 2025 року він не керував транспортним засобом. Він має у власності легковий автомобіль, і посвідчення водія з категоріями В, С, С1, а ніяких квадроциклів у власності не мав.

27.05.2025 в пізній час він йшов з дружиною з гостей, ніяким квадроциклом не керував. Крім того, про свою непричетність до вчиненого правопорушення він вказував у відділі поліції.

Крім того, ніякий долучений відеозапис не містить відомостей про керування ним транспортним засобом.

22.07.2025 розпочато розгляд справи по суті, та у зв`язку з закінченням робочого часу оголошено перерву до 23.07.2025.

Позивач ОСОБА_1 та його представник Гетьман О. М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити.

Представник відповідача Коваленко А. Г. у відзиві просила проводити судовий розгляд справи за її відсутності.

Третя особа - інспектор відділу поліції № 2 (м. Зміїв) Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції Левін І. М., заяв про судовий розгляд за його відсутності чи про відкладення судового розгляду не подавав.

Відповідно до частини 3 статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України, неприбуття у судове засідання учасників справи, повідомлених відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Оцінивши обставини, повідомлені позивачем у позовній заяві та під час судового розгляду, представником позивача під час судового розгляду, представником відповідача у відзиві, допитавши свідків, дослідивши надані докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного:

Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У відповідності до статті 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Частинами 2, 3 статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

З копії постанови серії ЕНА № 4832748 від 28.05.2025, складеної інспектором відділу поліції № 2 (м. Зміїв) Чугуївського РУП ГУ НП в Харківській області старшим лейтенантом поліції Левіним І. М. про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 3 400 грн 00 коп. у справі про адміністративне правопорушення, передбачене за частиною 2 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вбачається, що 28.05.2025 00:38:50 м. Зміїв, шосе Донецьке, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом без днз, не мав посвідчення водія відповідної категорії А, яке дозволило б керувати даним транспортним засобом, тим самим не мав права керувати даним транспортним засобом. При цьому на тз який не зареєстрований в відповідному порядку згідно закону, чим порушив п. 2.1. а ПДР.

Пункт 5 постанови містить такі відомості: Транспортний засіб (марка, модель, реєстраційний номер, належність) - Інші невідомо без днз невідомо.

У пункті 7 постанови міститься: До постанови додаються: Відеозапис з бодікамер 1 та 01(а. с. 10).

До суду в електронному вигляді надано відеозаписи події, з яких вбачається, що 28.05.2025 працівники поліції під час дії комендантської години переслідували чотириколісний мототранспортний засіб, під керуванням невстановленої особи. В подальшому, під час вжиття заходів по розшуку зниклого з поля зору працівників поліції транспортного засобу, через декілька хвилин було виявлено ОСОБА_1 з та його дружину ОСОБА_2 в гаражному масиві, які стояли біля транспортного засобу - квадроциклу, який за зовнішніми ознаками схожий та той, що переслідували працівники поліції. Також, відеозаписи містять відомості, якими підтверджуються доводи представника відповідача, викладені у відзиві, про те, що зовнішні ознаки особи, зафіксовані на відео під час керування, повністю збігаються з зовнішністю позивача; одяг пасажира квадроцикла відповідав одягу особи, яка згодом виявилась дружиною позивача; поведінка позивача та його дружини після зупинки, зокрема тактильний контакт, вказує на їх безпосередню належність до ТЗ.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні показала, що ОСОБА_1 разом з дружиною ОСОБА_2 того вечора гостювали у неї вдома і пішли незадовго до початку комендантської години.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні показала, що вона з чоловіком ОСОБА_1 перебувала в гостях у ОСОБА_3 , де відпочивали, а потім увечері з чоловіком пішли додому. По дорозі її потрібно було відійти за потребою, після чого до них під`їхали працівники поліції, які стверджували про керування її чоловіком ОСОБА_1 транспортним засобом, що не відповідало дійсності.

Показання цих свідків суд оцінив критично, оскільки свідок ОСОБА_3 не була очевидцем події, під час якої працівники поліції переслідували квадроцикл, а потім виявили квадроцикл, поруч з яким перебували позивач та його дружина, а свідок ОСОБА_2 є дружиною позивача і безпосередньо зацікавлена у результатах вирішення справи.

Загальний предмет доказування в адміністративних справах становлять: суб`єкт владних повноважень, суб`єкт, який перебуває у правовідносинах із суб`єктом владних повноважень, вид спільних правовідносин, факт порушення суб`єктних прав, свобод, інтересів, а також рішення, дії, бездіяльність суб`єкта владних повноважень, адміністративний розсуд суб`єкта владних повноважень (наскільки він діяв у межах дозволеного, чи не вийшов за ці межі), адміністративна процедура, інші факти, обставини адміністративної справи, про які стверджують учасники.

Підпунктом 2.1 а) Правил дорожнього руху передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до пункту 2.13 Правил дорожнього руху право на керування транспортними засобами особам може бути надано: мототранспортними засобами і мотоколясками (категорії А1, А) - з 16-річного віку; автомобілями, колісними тракторами, самохідними машинами, сільськогосподарською технікою, іншими механізмами, які експлуатуються на вулично-дорожній мережі, всіх типів (категорії В1, В, С1, С), за винятком автобусів, трамваїв і тролейбусів, - з 18-річного віку; автомобілями з причепами або напівпричепами (категорії ВЕ, С1Е, СЕ), а також тими, що призначені для перевезення великогабаритних, великовагових і небезпечних вантажів, - з 19-річного віку; автобусами, трамваями і тролейбусами (категорії D1, D, D1Е, DЕ, Т) - з 21-річного віку.

Транспортні засоби належать до таких категорій:

А1 - мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт;

А - мотоцикли, у тому числі з боковим причепом, та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом 50 куб.см і більше або електродвигун потужністю 4 кВт і більше;

В1 - квадро- і трицикли, мотоколяски та інші триколісні (чотириколісні) мототранспортні засоби, дозволена максимальна маса яких не перевищує 400 кілограмів;

В - автомобілі, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3500 кілограмів (7700 фунтів), а кількість сидячих місць, крім сидіння водія, - восьми, состав транспортних засобів з тягачем категорії В та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів;

С1 - призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких становить від 3500 до 7500 кілограмів (від 7700 до 16500 фунтів), состав транспортних засобів з тягачем категорії С1 та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів;

С - призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких перевищує 7500 кілограмів (16500 фунтів), состав транспортних засобів з тягачем категорії С та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів;

D1 - призначені для перевезення пасажирів автобуси, у яких кількість місць для сидіння, крім сидіння водія, не перевищує 16, состав транспортних засобів з тягачем категорії D1 та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів;

D - призначені для перевезення пасажирів автобуси, у яких кількість місць для сидіння, крім сидіння водія, більше 16, состав транспортних засобів з тягачем категорії D та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів;

ВЕ, С1Е, СЕ, D1E, DE - состави транспортних засобів з тягачем категорії В, С1, С, D1 або D та причепом, повна маса якого перевищує 750 кілограмів;

Т - трамваї та тролейбуси.

Відповідно до частини 2 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Представником відповідача надано відеозаписи, з яких вбачається, що працівник поліції переслідували чотириколісниий мототранспортний засіб, який підпадає під категорію В1.

Проте, працівником поліції під час розгляду справи не було вчинено дій, спрямованих на ідентифікацію транспортного засобу, що вбачається з пункту 5 оскаржуваної постанови, де зазначено: Транспортний засіб (марка, модель, реєстраційний номер, належність) - Інші невідомо без днз невідомо.

Отже, є необґрунтованим та таким, що не відповідає фактичним обставинам висновок поліцейського про те, що водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом без днз, не мав посвідчення водія відповідної категорії А, яке дозволило б керувати даним транспортним засобом.

Згідно частин 1-4 статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Матеріали справи містять відомості про недотримання працівником поліції вимог щодо повного і об`єктивного з`ясування обставин, що відбулися 28.05.2025, оскільки інспектором ОСОБА_4 не визначено категорію та належність транспортного засобу до відповідної категорії, передбаченої пунктом 2.13 Правил дорожнього руху.

Зміст постанови містить невідповідності обставинам, зафіксованим на відео записі, оскільки ОСОБА_1 інкримінується вчинення правопорушення, що полягало у і посвідчення водія категорії А (керування мотоциклами), у той час, коли результати відеофіксації містять відомості про переслідування чотириколісного мототранспортного засобу категорії В1.

Частиною 1 статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї (пункт 1 статті 32), неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення поза розумним сумнівом. Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (пункт 45 рішення у справі Бочаров проти України від 17.06.2011; пункт 75 рішення у справі Огороднік проти України від 05.05.2015; пункт 52 рішення у справі Єрохіна проти України від 15.02.2013).

Представником відповідача не надано доказів, на підставі яких можливо зробити висновок, що обставини правопорушення, за яке до позивача застосоване адміністративне стягнення, в оскаржуваній постанові викладені відповідно до фактичних обставин, у тому числі тих, що наявні на відеозаписах, незважаючи на покладений на нього частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення від 28.05.2025 не ґрунтується на фактичних даних, прийнята без повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин події, що суперечить вимогам статей 251, 252, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За таких обставин, належить частково задовольнити позов шляхом скасування рішення суб`єкта владних повноважень і надіслання справи на новий розгляд до ВП № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області для виконання вимог ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи те, що суд дійшов висновку що дії відповідача є неправомірними, на користь позивача належить стягнути судовий збір в розмірі 605 грн 60 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Харківській області.

Керуючись статтями 2, 5, 7, 9, 77, 134, 139, 205, 229, 242-246, 255, 268, 269, 271, 286, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 4832748 від 28.05.2025, складену інспектором відділу поліції № 2 (м. Зміїв) Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції Левіним Іваном Михайловичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 2 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 3 400 грн 00 коп.

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 2 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, направити на новий розгляд до відділу поліції № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Зміївський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, з одночасним надсиланням апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 .

Відповідач - Головне управління Національної поліції в Харківській області, місце знаходження: вул. Жон Мироносиць, буд. 13, м. Харків, 61002, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 40108599.

Третя особа - інспектор відділу поліції № 2 (м. Зміїв) Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції Левін Іван Михайлович, місцезнаходження: вул. Донецька, 26, м. Зміїв, Чугуївський район, Харківська область, 63404.

Головуючий: В. В. Овдієнко