Справа № 620/4809/25
Суддя: Наталія БАРГАМІНА
Дата ухвалення: 2025-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2025 року Чернігів Справа № 620/4809/25

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Баргаміної Н.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами справу за позовом ОСОБА_1 до Семенівської міської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, Комісії з розгляду питань щодо надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Семенівської міської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, Комісії з розгляду питань щодо надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна (далі- Комісія), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії з розгляду питань щодо надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією російської федерації проти України від 27.09.2024 року №27 «про відмову у наданні компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна, що розміщується за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 за заявою № 3В-26.06.2024-114672»;

- визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Семенівської міської ради від 01.10.2024 року №343 Про затвердження рішення комісії щодо відмови у компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна гр. ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Семенівську міську раду забезпечити повторний розгляд заяви ОСОБА_1 про отримання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна № 3В-26.06.2024-114672, з урахуванням права власника ОСОБА_1 на отримання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна, розташованого за адресою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що громадяни України, які є власниками знищених житлових будинків, які розташовані в Україні та стали непридатними для використання за цільовим призначенням внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією російської федерації проти України, відновлення яких є неможливим шляхом поточного або капітального ремонту, реконструкції, реставрації чи економічно недоцільним, мають право на отримання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна.

Семенівською міською радою Новгород-Сіверського району Чернігівської області було подано відзив на позов, в якому просила відмовити позивачу у задоволенні позову, посилаючись на те, що 27.09.2024 року Комісія прийняла рішення про відмову у наданні компенсації знищений об`єкт нерухомого майна ОСОБА_1 , а 01.10.2024 року було прийнято рішення виконавчого комітету №343 «Про затвердження рішення комісії щодо відмови у компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна гр. ОСОБА_1 », оскільки доступною є послуга подання заяви про надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна в електронній формі, право власності на який зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно і підтверджено відповідними відомостями з нього.

Комісією з розгляду питань щодо надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією російської федерації проти України, відзив у встановлений судом строк подано не було.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Позивач є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав № 384259488 сформованим 25.06.2024, розмір частки 1/1.

11.04.2024 внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України на території села Янжулівка, вказаний будинок був зруйнований, що підтверджується Актом комісійного обстеження об`єкта, пошкодженого внаслідок збройної агресії російської федерації від 24.09.2024.

У вказаному акті зазначено, що житловий будинок зруйнований, подальша його експлуатація неможлива.

Позивачем було подано заяву про отримання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна.

Рішенням Комісії з розгляду питань щодо надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна від 27.09.2024 № 27 було відмовлено позивачу у наданні компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна, що розміщується за адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок, на момент його знищення 11.04.2024. Відповідно до витягу з реєстру речових прав №384259488 від 25.06.2024, первинна реєстрація на будинок здійснена 20.06.2024.

Рішенням виконавчого комітету Семенівської міської ради від 01.10.2024 № 343 «Про затвердження рішення комісії щодо відмови у компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна гр. ОСОБА_1 » було затверджено рішення Комісії від 27.09.2024 № 27.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади надання компенсації за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, з дня набрання чинності Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року N 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року N 2102-IX, а також правові засади створення та ведення Державного реєстру майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України визначає Закон України від 23.02.2023 №2923-IX «Про компенсацію за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, та Державний реєстр майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України» (далі - Закон №2923-IX).

Згідно пункту 4 частини першої статті 1 Закону № 2923-IX визначено, що знищені об`єкти нерухомого майна - це об`єкти нерухомого майна, які розташовані в Україні та стали непридатними для використання за цільовим призначенням внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, відновлення яких є неможливим шляхом поточного або капітального ремонту, реконструкції, реставрації чи економічно недоцільним, зокрема, квартири, інші житлові приміщення в будівлі, будинки садибного типу, садові та дачні будинки.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону № 2923-IX отримувачами компенсації за пошкоджені/знищені об`єкти нерухомого майна (далі - отримувачі компенсації) є фізичні особи - громадяни України, які є власниками пошкоджених/знищених об`єктів нерухомого майна.

Отримувачами компенсації не можуть бути: 1) особи, до яких застосовано санкції відповідно до Закону України «Про санкції»; 2) особи, які мають судимість за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених розділом I «Злочини проти основ національної безпеки України» Особливої частини Кримінального кодексу України; 3) спадкоємці щодо пошкоджених/знищених об`єктів нерухомого майна, які належали за життя спадкодавцям, визначеним пунктами 1 і 2 цієї частини (частини друга і третя статті 2 Закону № 2923-ІХ).

Відповідно до частини першої статті 3 вказаного Закону передбачено, що для розгляду питань щодо надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна виконавчий орган сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради (далі - виконавчий орган ради), військова адміністрація населеного пункту або військово-цивільна адміністрація населеного пункту утворює Комісію з розгляду питань щодо надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України (далі - Комісія з розгляду питань щодо надання компенсації), як консультативно-дорадчий орган та затверджує положення про роботу такої Комісії.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону № 2923-IX заява про надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна подається до Комісії з розгляду питань щодо надання компенсації, уповноваженої розглядати заяви про надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна на відповідній території. Така заява подається під час дії воєнного стану та протягом одного року з дня його припинення або скасування на території, на якій розташований (розташовувався) знищений об`єкт нерухомого майна.

Відповідно до частини сьомої статті 4 Закону № 2923-IX до заяви про надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна додаються: 1) щодо знищеного об`єкта нерухомого майна, визначеного підпунктом "а" пункту 4 частини першої статті 1 цього Закону, у разі якщо отримувачем компенсації є власник об`єкта нерухомого майна, - копія документа, що підтверджує право власності на об`єкт нерухомого майна (крім випадків, якщо право власності на відповідний об`єкт нерухомого майна зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно).

Частиною сімнадцятою статті 4 Закону № 2923-ІХ встановлено, що заява про надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна направляється на розгляд Комісії з розгляду питань щодо надання компенсації, уповноваженої розглядати заяви про надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна на відповідній території, автоматично програмними засобами Реєстру пошкодженого та знищеного майна.

Згідно з абзацом першим частини третьої статті 6 Закону № 2923-ІХ строк розгляду заяви про надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна Комісією з розгляду питань щодо надання компенсації не повинен перевищувати 30 календарних днів з дня подання заяви.

Рішення про надання/відмову у наданні компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна підлягає затвердженню рішенням виконавчого органу ради, військової адміністрації населеного пункту або військово-цивільної адміністрації населеного пункту протягом п`яти календарних днів з дня прийняття Комісією з розгляду питань щодо надання компенсації такого рішення (абзац перший частини сьомої статті 6 Закону № 2923-ІХ).

Пунктами 1, 4 і 5 частини першої статті 6 вказаного Закону передбачено, що розгляд заяви про надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна Комісією з розгляду питань щодо надання компенсації включає: - встановлення наявності/відсутності підстав для отримання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна, - забезпечення проведення обстеження об`єкта (крім випадків його проведення до розгляду заяви); - прийняття рішення про надання/відмову у наданні компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна.

Відповідно до частини шостої статті 6 Закону № 2923-ІХ підставами для відмови у наданні компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна є: 1) подання заяви про надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна особою, яка не може бути отримувачем компенсації відповідно до цього Закону або не має повноважень для подання заяви; 2) виявлення недостовірних даних, зазначених у заяві про надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна; 3) подання заяви про надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна після спливу строку, визначеного частиною 1 статті 4 цього Закону.

Відповідно до пункту 80 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127, державна реєстрація права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р. та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, також може проводитися на підставі документів, передбачених статтею 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Так, вказана стаття 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» регулює особливості державної реєстрації прав на об`єкти нерухомого майна, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку.

1. Для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються:

1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою;

2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав.

Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені об`єкти документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким об`єктом, може також вважатися рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність.

2. Для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, проведення технічної інвентаризації щодо зазначених об`єктів нерухомості є необов`язковим.

Також, відносини, пов`язані з державною реєстрацією права власності на збудовані об`єкти нерухомого майна, нерозривно пов`язані з законодавством у сфері містобудування, а саме із Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Пунктом 9 Розділу V «Прикінцеві положення» Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю до 31.12.2013 безоплатно протягом 10 робочих днів з дня подання заяви власниками (користувачами) земельних ділянок, на яких розміщені об`єкти будівництва, збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, за результатами технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж приймають в експлуатацію: індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, збудовані у період з 5 серпня 1992 року до 12 березня 2011 року; збудовані до 12 березня 2011 року: громадські будинки I і II категорій складності; будівлі і споруди сільськогосподарського призначення I і II категорій складності. Порядок прийняття в експлуатацію таких об`єктів і проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, містобудування та архітектури.

Відповідно до частини другої статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Згідно з частиною третьою статті 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до 01 січня 2013 року, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Правовідносини щодо будівництва житлових будинків і набуття прав на них до 05 серпня 1992 року регламентувалися нормами ЦК УРСР в редакції 1963 року.

Відповідно до статті 86 ЦК УРСР право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.1992 № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення» було встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва, якою не передбачалась процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності, збудованих до 05 серпня 1992 року. Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних жилих будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

Отже, до 05 серпня 1992 року закон не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності. Документом, що засвідчував факт існування об`єкта нерухомого майна й містив його технічні характеристики, був технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 01.07.2019 у справі №206/6298/16-ц, від 26.02.2020 у справі № 607/16873/18.

У матеріалах справи наявна копія інвентаризаційно-технічної справи № 92 на домогосподарство за адресою: АДРЕСА_2 , складеного Новгород-Сіверським міжміським бюро технічної інвентаризації 19.04.1989.

Крім того, згідно Акту комісійного обстеження об`єкта, пошкодженого внаслідок збройної агресії російської федерації від 24.09.2024, рік будівництва об`єкта, що обстежувався, зазначено 1975.

Тобто, житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами побудовано до 05.08.1992, та належав ОСОБА_1 на момент руйнування 11.04.2024 року.

Таким чином, громадяни України, які є власниками знищених житлових будинків, які розташовані в Україні та стали непридатними для використання за цільовим призначенням внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, відновлення яких є неможливим шляхом поточного або капітального ремонту, реконструкції, реставрації чи економічно недоцільним, мають право на отримання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна.

Відповідно до пункту 2-1 Порядку надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2023 № 600, подання особою, яка є власником знищеного об`єкта нерухомого майна, заяви про надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна, визначеного згідно з підпунктом а пункту 4 частини першої статті 1 Закону, в електронній формі здійснюється з використанням засобів Єдиного державного вебпорталу електронних послуг, зокрема мобільного додатка Порталу Дія (Дія), за умови, що право власності такої особи на зазначений знищений об`єкт нерухомого майна зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та підтверджено відповідними відомостями з нього.

Таким чином, судом встановлено відсутність підстав для відмови у виплаті компенсації, визначених частиною 6 статті 6 Закону № 2923-ІХ, дотримання позивачем визначеної законом процедури щодо подачі заяви на отримання компенсації, що свідчить про порушення права ОСОБА_1 на отримання компенсації в порядку, передбаченому Законом України «Про компенсацію за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, та Державний реєстр майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України».

Вищевикладене підтверджує протиправність рішення Комісії з розгляду питань щодо надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна від 27.09.2024 № 27 про відмову у наданні компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна, що розміщується за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 та протиправність рішення виконавчого комітету Семенівської міської ради від 01.10.2024 № 343 «Про затвердження рішення комісії щодо відмови у компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна гр. ОСОБА_1 ».

Стосовно інших посилань відповідача, то суд критично оцінює такі з огляду на їх необґрунтованість, та зазначає, що згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що позивачем було дотримано строки звернення до суду, встановлені частиною другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, враховуючи направлення оскарженого рішення відповідачем листом від 06.11.2024 №01-56/2857.

Згідно пункту 1 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень.

За таких обставин, зважаючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог шляхом:

- визнання протиправним та скасування рішення Комісії з розгляду питань щодо надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна від 27.09.2024 № 27 про відмову у наданні компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 ;

- визнання протиправним та скасування рішення виконавчого комітету Семенівської міської ради від 01.10.2024 № 343 «Про затвердження рішення комісії щодо відмови у компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна гр. ОСОБА_1 »;

- зобов`язати Семенівську міську раду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про отримання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна № 3В-26.06.2024-114672, розташований за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 необхідно задовольнити повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому, за рахунок бюджетних асигнувань Семенівської міської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню сплачений при поданні позовної заяви судовий збір в розмірі 968,96 грн.

Керуючись статтями 9, 72-74, 77, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Семенівської міської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області (вул. Героїв України, 6, м. Семенівка,Чернігівська обл., Новгород-Сіверський р-н,15400, ), Комісії з розгляду питань щодо надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна (вул. Героїв України, 6, м. Семенівка, Чернігівська обл., Новгород-Сіверський р-н,15400) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з розгляду питань щодо надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна від 27.09.2024 № 27 про відмову у наданні компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 .

Визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Семенівської міської ради від 01.10.2024 № 343 «Про затвердження рішення комісії щодо відмови у компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна гр. ОСОБА_1 ».

Зобов`язати Семенівську міську раду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про отримання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна № 3В-26.06.2024-114672, розташований за адресою; АДРЕСА_1 .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Семенівської міської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 968,96 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 21.07.2025.

Суддя Наталія БАРГАМІНА