Справа № 191/1455/25
Суддя: Форощук О. В.
Дата ухвалення: 2025-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 191/1455/25
Провадження № 2-а/191/14/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2025 року м. Синельникове Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Форощука О.В.

за участю секретаря Рибак М.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, серії ЕНА № 4211753 від 06.03.2025 року,-

ВСТАНОВИВ:

27.03.2025 року позивач звернувся до Синельниківського міськрайонного суду з вказаним адміністративним позовом та просить скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 4211753 від 06.03.2025 року за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

В обґрунтування позову зазначено про незаконність вказаної постанови, яка підлягає скасуванню. Позивач вказує про неправомірність дій поліцейського та його вимоги надати документи, що надають йому право на керування транспортним засобом та поліс автострахування, оскільки за вказаних обставин порушень ПДР позивач не допускав. Просив скасувати постанову поліцейського покликаючись на правову позицію КАС ВС у постанові від 15.03.2019 р. по справі № 686/11314/17 та у постанові від 22.10.2019 р. у справі № 161/7068/16-а, згідно якої якщо поліцейський до зупинення ТЗ належним чином не зафіксував факту порушення водієм ПДР, то його (поліцейського) вимога про пред`явлення страхового полісу є неправомірною.

В судове засідання позивач не з`явився, попередньо надав заяву про розгляд справи без його участі, повністю підтримав позовні вимоги. Додатково надав копію посвідчення водія серії НОМЕР_1 виданого на ім`я ОСОБА_1 та копію страхового полісу № ЕР-224346621, згідно якого ЗТЗ - FORD MONDEO д.н.з. НОМЕР_2 , страхувальник ОСОБА_1 .

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалися. Ухвала суду про витребування від Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області відеозапису з бодікамери працівника ПП Синельниківського РУП ОСОБА_2 , яким зафіксовано 06.03.2025 року о 17 год. 42 хв. по вул. Музейна (Тельмана), буд. 17 у м. Синельникове, Дніпропетровської області адміністративне правопорушення вчинене ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП не виконана.

У даному випадку, відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України, відсутні перешкоди для розгляду справи в судовому засіданні, визначених даною статтею, учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін в межах наявних в справі доказів в письмовому провадженні.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

За матеріалами справи встановлено, що 06.03.2025 року о 17 годині 42 хвилини по вулиці Музейній (Тельмана) буд. 17 у місті Синельникове, поліцейський Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області зупинив транспортний засіб FORD MONDEO д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 та в подальшому поліцейський Мовсесян І.Е. виніс постанову серіїЕНА № 4211753 від 06.03.2025 року за ч. 1 ст. 126 КУпАП ( особа керувала ТЗ не маючи відповідних документів) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Статтею 14 "Про дорожній рух" від 30.06.1993 № 3353-XII (далі - Закон № 3353-XII) вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Статтею 16 Закону № 3353-XII визначено основні права та обов`язки водія транспортного засобу якими, зокрема вказано, що водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Пунктом 2 ч.1 ст. 32 Закон України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII вказано, що поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав).

Відповідно до частини 1 статті 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Положеннями статті 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 1.3 Правила дорожнього руху, затверджені постановою КМУ від 10 жовтня 2001 р. № 1306 «Про правила дорожнього руху» (далі - ПДР України, Правила) зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пунктом 2.1 "б" ПДР України встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі реєстраційний документ на транспортний засіб.

Згідно п. 2.4 ПДР України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

Згідно матеріалів справи слідує, що відносно позивача не виносились інші постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення інших вимог (пунктів) ПДР України, окрім як оскаржуваної постанови про недотримання п. 2.1г ПДР. Таким чином, належних та допустимих доказів вчинення позивачем інших правопорушень за тих же обставин в матеріалах справи немає.

Оскільки відповідачем належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення позивачем інших вимог ПДР України, то суд дійшов висновку про неправомірність вимоги посадової особи до позивача про пред`явлення документів в т.ч. полісу страхування, а позивач, в свою чергу, не був зобов`язаний виконувати дану вимогу, і тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

При цьому, суд враховує, що згідно із ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В силу вимог ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, нормами процесуального законодавства тягар доказування наявності факту порушення позивачем Правил дорожнього руху покладається на відповідача.

З врахуванням наведеного слідує, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень не доведено суду наявності підстав вважати, що позивач вчинив або мав намір вчинити правопорушення, яке могло б бути підставою для вимагання працівником поліції пред`явлення документів.

Таким чином, суб`єктом владних повноважень не доведено суду правомірності прийнятого ним рішення.

Усі сумніви щодо правомірності рішень працівників поліції трактуються на користь водія. Водієві достатньо лише вказати на факт протиправного рішення, дії чи бездіяльності, якщо допустимі докази для цього недоступні. Своєю чергою інспектор має довести доказами факт законності свого рішення чи дії. У разі невиконання цього обов`язку суд повинен задовольнити вимогу водія і визнати протиправними рішення, дію чи бездіяльність, на які вказує водій (див. справу №760/28161/19).

У даному випадку суд узгоджує вказані такі висновки у цій справі із правовою позицією Верховного Суду, яку висловлено у постанові від 15.03.2019 у справі №686/11314/17 та у постанові від 22.10.2019 у справі №161/7068/16-а: якщо поліцейський до зупинки ТЗ належним чином не зафіксував факту порушення водієм ПДР, то його вимога про пред`явлення страхового полісу є неправомірною.

Також щодо вказаних правових позицій Верховного Суду щодо застосування норм права - відповідачем не наведено належного обґрунтування щодо непогодження із ними на наявності підстав відступу від них (їх неврахування) у даній справі.

Відповідно до вимог частини 5 статті 13 Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 2.06.2016 № 1402-VIII висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативноправовий акт, що містить відповідну норму права.

Враховуючи встановлені обставини, постанова поліцейського Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області Мовсесян І.Е. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП не може вважатися такою, що відповідає вимогам законодавства про адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 245 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 4211753 від 06.03.2025 року за ч. 1 ст. 126 КУпАП про накладення на позивача адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. підлягає скасуванню із закриттям провадження по справі.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на положення ст. 132, 139 КАС України, з урахуванням сплати позивачем судового збору за подання даного позову до суду та задоволення позовних вимог позивача, на користь останнього підлягають відшкодуванню понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 605,6 грн.

Керуючись ст. ст. 11, 41, 159, 160, 161, 243 КАС України, ч. 1 ст. 121-3, ст. ст. 280, 283, 293 КУпАП, суд,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

Скасувати постанову серії ЕНА № 4211753 від 06.03.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1ст. 126 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Державної служби України з безпеки на транспорті (ЄДРПОУ 39816845) на користьОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення, а щодо рішень по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, протягом десяти днів з дня вручення такого рішення.

Суддя О. В. Форощук