Справа № 160/7859/24
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2025-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 червня 2025 року м. Дніпросправа № 160/7859/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.05.2024 року (головуючий суддя Кадникова Г.В.)

в адміністративній справі №160/7859/24 за позовом ОСОБА_1 до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся 27.03.2024 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій просив:

- ??визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області, що полягали у не зарахуванні позивачу до його пільгового стажу роботи за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, періоду роботи з 08.12.2007 по 31.12.2007, з 29.12.2011 по 25.12.2012, з 01.11.2013 по 06.11.2013, з 01.01.2017 по 06.02.2017, 31.12.2021, 22.06.2022 у Публічному акціонерному товаристві «Дніпровський металургійний комбінат» та ПАТ «КАМЕТ-СТАЛЬ»;

- зобов`язати відповідача зарахувати позивачу до стажу його роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, періоди з 08.12.2007 по 31.12.2007, з 29.12.2011 по 25.12.2012, з 01.11.2013 по 06.11.2013, з 01.01.2017 по 06.02.2017, 31.12.2021, 22.06.2022 у Публічному акціонерному товаристві «Дніпровський металургійний комбінат та ПАТ «КАМЕТ-СТАЛЬ», здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з дати її призначення з 30.05.2020 року з урахуванням зарахування до пільгового стажу за Списком №1 періоду роботи з 08.12.2007 по 31.12.2007, з 29.12.2011 по 25.12.2012, з 01.11.2013 по 06.11.2013, з 01.01.2017 по 06.02.2017, 31.12.2021, 22.06.2022, та виплатити недоотримані грошові кошти, визначені за результатами перерахунку пенсії.

В обґрунтування позову зазначено, що відповідачем протиправно не зараховано період роботи позивача з 08.12.2007 по 31.12.2007, з 29.12.2011 по 25.12.2012, з 01.11.2013 по 06.11.2013, з 01.01.2017 по 06.02.2017, 31.12.2021, 22.06.2022, що призвело до порушення прав позивача на належне пенсійне забезпечення.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.05.2024 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, що полягали у не зарахуванні ОСОБА_1 до його пільгового стажу роботи за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, періоду роботи з 08.12.2007 по 31.12.2007, з 29.12.2011 по 25.12.2012, з 01.11.2013 по 06.11.2013, з 01.01.2017 по 06.02.2017, 31.12.2021, 22.06.2022 у Публічному акціонерному товаристві «Дніпровський металургійний комбінат» та ПАТ «КАМЕТ-СТАЛЬ».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, періоди роботи з 08.12.2007 по 31.12.2007, з 29.12.2011 по 25.12.2012, з 01.11.2013 по 06.11.2013, з 01.01.2017 по 06.02.2017, 31.12.2021, 22.06.2022.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути по суті заяву ОСОБА_1 від 30.08.2023 року щодо перерахунку пенсії за віком по списку №1, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Свою позицію суд першої інстанції обґрунтував тим, що ГУ ПФУ в Дніпропетровській області протиправно не враховано до пільгового стажу періоди роботи позивача з 08.12.2007 по 31.12.2007, з 29.12.2011 по 25.12.2012, з 01.11.2013 по 06.11.2013, з 01.01.2017 по 06.02.2017, 31.12.2021, 22.06.2022. Відтак, дійшов висновку, що доводи пенсійного органу щодо не зарахування вказаних періодів роботи до пільгового стажу позивача є необґрунтованими та безпідставними, а тому відмова пенсійного органу у зарахуванні вказаних періодів роботи до пільгового стажу позивача є протиправною.

Разом з тим, з урахуванням дискреційних повноважень пенсійного органу на прийняття рішення про перерахунок та виплату пенсії, суд дійшов висновку про зобов`язання відповідача повторно розглянути по суті заяву ОСОБА_1 від 30.08.2023 року щодо перерахунку пенсії за віком по списку №1, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Вказує, що згідно проведеної атестації робочих місць за умовами праці на підприємстві не зараховано період з 29.12.2011 по 25.12.2012. Також, зазначених в довідках періоди відволікання не враховано до пільгового стажу роботи за списком №1, а саме: з 08.12.2007 по 31.12.2007, з 01.11.2013 по 06.11.2013 та з 01.01.2017 по 06.02.2017. В довідках періоди відволікання не враховано до пільгового стажу роботи за списком №1, а саме: 31.12.2021, 22.06.2022.

В частині відмови у задоволенні позову рішення суду першої інстанції не оскаржується.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач з 30.05.2020 знаходиться на обліку в ГУ ПФУ в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах за списком №1 згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позивач звернувся до відповідача із заявою про надання інформації про призначення пенсії.

Листом №0400-010304-8/147783 відповідач повідомив, зокрема, згідно проведеної атестації робочих місць за умовами праці на підприємстві не зараховано період з 29.12.2011 по 25.12.2012. Також, зазначених в довідках періоди відволікання не враховано до пільгового стажу роботи за списком №1, а саме: з 08.12.2007 по 31.12.2007, з 01.11.2013 по 06.11.2013 та з 01.01.2017 по 06.02.2017. В довідках періоди відволікання не враховано до пільгового стажу роботи за списком №1, а саме: 31.12.2021, 22.06.2022.

Позивач вважає протиправним дії відповідача щодо не зарахування періодів роботи за списком №1 до пільгового стажу роботи позивача.

Суд першої інстанції позов задовольнив частково.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно із преамбулою Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003р. №1058-IV цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст.114 Закону №1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до ч.2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування на пільгових умовах пенсія за віком призначається:

2) працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць,

- після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Тобто, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є належність його професії, посади до пільгової, тобто до Списку №1 в даному випадку, та підтвердження шкідливих умов праці за результатами проведеної атестації робочого місця, а також наявність достатньої кількості пільгового стажу на таких роботах та досягнення відповідного віку, встановленого законом.

Відповідно до статті 62 Закону України Про пенсійне забезпечення основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (Порядок №637).

Відповідно до п.1 зазначеного Порядку №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За змістом приписів пункту 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано:

періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу;

професія або посада; характер виконуваної роботи;

розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи;

первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

З аналізу наведених законодавчих приписів, зокрема, ст.62 Закону №1788-XII та п.1 Порядку №637, слідує, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Стосовно відсутності наказу про атестацію робочого місця, суд виходить з наступного.

За змістом приписів п.1 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 №442 (Порядок №442), атестація робочих місць за умовами праці(надалі - атестація) проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Згідно з п.2 Порядку №442 основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між роботодавцем і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Пунктом 4 Порядку №442 визначено, що атестація проводиться атестаційною комісією, складі повноваження якої визначаються наказом по підприємству, організації, в строки, передбачені колективним договором, але не рідше ніж один раз на п`ять років.

До складу комісії включається уповноважений представник виборного органу первинної профспілкової організації, а в разі відсутності профспілкової організації - уповноважена найманими працівниками особа.

Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Позачергово атестація проводиться у разі докорінної зміни умов і характеру праці з ініціативи роботодавця, профспілкового комітету, трудового колективу або його виборного органу, органів Держпраці.

Відповідно до п.10 Порядку №442 результати атестації використовуються для розроблення заходів щодо покращення умов праці і оздоровлення працівників та під час визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств, установ та організацій, обґрунтування пропозицій про внесення змін до списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

При цьому, п.11 Порядку №442 передбачено, що контроль за якістю проведення атестації, правильністю застосування списків №1 і 2 виробництв, робіт, професій посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, пільги і компенсації, покладається на органи Державної експертизи умов праці.

Пунктом 4.2 Порядку №383 визначено, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Такий же порядок застосовується у разі припинення діяльності підприємства, установи, організації із визначенням правонаступника.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові і безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Крім того, з аналізу зазначених вище правових норм слідує, що обов`язок проведення атестації робочих місць законодавством покладено, у першу чергу, на керівників підприємств (роботодавців).

Порушення цього обов`язку у формі не проведення або неякісного проведення призводить до позбавлення громадян їхнього конституційного права на соціальний захист, і зокрема, на пенсійне забезпечення за віком на пільгових умовах, що є недопустимим у правовій державі.

Також, суд зазначає, що особа, яка працює на посаді, віднесеної до Списку №1, та по якій має бути проведена атестації робочого місця, відповідно до Порядку проведення атестації, не наділена будь-якими правами (повноваженнями, обов`язками), за наявності яких вона б мала можливість впливати на своєчасність проведення атестації робочих місць.

За таких обставин, факт проведення, так і своєчасність проведення атестації робочих місць за умовами праці не залежить від працівників і не може позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсій за віком на пільгових умовах.

Атестація має проводитися у передбачені п.4 Порядку №442 строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації.

Якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених п.4 Порядку №442 строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.

Аналогічний висновок викладено Верховним Судом у постанові від 05.03.2019 у справі № 679/774/16-а.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що трудова книжка позивача містить всі необхідні відомості про трудову діяльність ОСОБА_1 у спірні періоди, записи в трудовій книжці позивача вчинені у відповідності до вимог про ведення трудової книжки, не викликають сумнівів та не містять ознак підробки.

Довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній місять відомості щодо характеру роботи позивача, атестацію робочого місця та віднесення робочого місця за Списком №1 до професій, які дають позивачу право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1.

Відтак, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що ГУ ПФУ в Дніпропетровській області протиправно не враховано до пільгового стажу періоди роботи позивача з 08.12.2007 по 31.12.2007, з 29.12.2011 по 25.12.2012, з 01.11.2013 по 06.11.2013, з 01.01.2017 по 06.02.2017, 31.12.2021, 22.06.2022.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції доводи пенсійного органу щодо не зарахування вказаних періодів роботи до пільгового стажу позивача є необґрунтованими, як наслідок, відмова пенсійного органу у зарахуванні вказаних періодів роботи до пільгового стажу позивача є протиправною.

Відповідно до ч.2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Ефективним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, періоди роботи з 08.12.2007 по 31.12.2007, з 29.12.2011 по 25.12.2012, з 01.11.2013 по 06.11.2013, з 01.01.2017 по 06.02.2017, 31.12.2021, 22.06.2022 та повторно розглянути заяву позивача від 30.08.2023 щодо перерахунку пенсії за віком по списку №1, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що при повторному розгляді заяви позивача про призначення пенсії, суб`єкт владних повноважень не може покладатися на свої висновки, які були спростовані судом в ході розгляду справи.

Ураховуючи те, що в частині відмови у задоволенні позову рішення суду першої інстанції не оскаржувалося, тому в цій частині апеляційний перегляд не здійснювався.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Вищезазначене є мотивом для відхилення судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки аргументи позивача та норми законодавства України, що регулюють дані правовідносини спростовують доводи відповідача.

Доводи апеляційної скарги щодо суті спору не спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.

Дана справа є справою незначної складності, тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

Керуючись 241-245, 250, 311, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.05.2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття 26.06.2025 та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

В силу п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова