Справа № 160/27309/24
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2025-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 липня 2025 року м. Дніпросправа № 160/27309/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Юрко І.В., Чабаненко С.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.12.2024 року в адміністративній справі №160/27309/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ульфрик Буревістник» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування розпорядження,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ульфрик Буревістник» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якому просило:

визнати протиправними та скасувати розпорядження Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про анулювання ліцензій №319-рл від 24.09.2024 в частині анулювання ліцензій на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами №2405754 та 2405602, що видані Товариству з обмеженою відповідальністю «Ульфрик Буревістник» ().

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2024 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити. Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що відповідно до наказу Головного управління ДГІС у Дніпропетровській області від 20.09.2024 року №4409-п «Про проведення фактичної перевірки ТОВ «Ульфрик Буревістник» () та направлень на перевірку від 20.09.2024 №8094, №8095, було здійснено вихід за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд.86А (кіоск), з метою проведення фактичної перевірки ТОВ «Ульфрик Буревістник» (). Представником ТОВ «Ульфрик Буревістник» (продавець) в порушення вимог п.81.1 ст.81 ПК України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (зі змінами та доповненнями) у допуску представників контролюючого органу до проведення фактичної перевірки було відмовлено. Враховуючи вищевикладене, працівниками ГУ ДПС у Дніпропетровській області складено акт від 23.09.2024 №2207/04-36-09-02/45585172 «Про відмову від доступу представників контролюючого органу до проведення фактичної перевірки господарської одиниці (кіоску) ТОВ «Ульфрик Буревістник». На підставі даного акту, відповідачем складено оскаржуване розпорядження. Відтак, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідач не надав суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу. Відповідно до частини четвертої статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

12.08.2024 року позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Ульфрик Буревістник» зареєстровано у статусі юридичної особи. Основним видом діяльності (КВЕД 47.11) є роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.

З метою здійснення господарської діяльності позивачем отримані наступні ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами:

- № 2405754 на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами за адресою: м. Дніпро, Амур-Нижньодніпровський район, вул. Калинова, 14А/2, Кіоск, термін дії ліцензії з 17.09.2024 по 17.09.2025;

- № 2405602 на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами за адресою: м. Дніпро, Соборний район, вул. Набережна Перемоги, 86А, Кіоск , термін дії ліцензії з 11.09.2024 по 11.09.2025.

Відповідно до наказу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 20.09.2024 №4409-п «Про проведення фактичної перевірки ТОВ «Ульфрик Буревістник» () та направлень на перевірку від 20.09.2024 №8094, №8095, було здійснено вихід за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд.86А (кіоск), з метою проведення фактичної перевірки ТОВ «Ульфрик Буревістник» ().

Згідно до пояснень відповідача, представником ТОВ «Ульфрик Буревістник» (продавець) в порушення вимог п.81.1 ст.81 ПК України від 02 грудня 2010 року №2755- VI (зі змінами та доповненнями) у допуску представників контролюючого органу до проведення фактичної перевірки було відмовлено.

Враховуючи вищевикладене, працівниками ГУ ДПС у Дніпропетровській області складено акт від 23.09.2024 року №2207/04-36-09-02/45585172 «Про відмову від доступу представників контролюючого органу до проведення фактичної перевірки господарської одиниці (кіоску) ТОВ «Ульфрик Буревістник».

24.09.2024 року розпорядженням ГУ ДПС у Дніпропетровській області № 319-рл, на підставі акта, що засвідчує факт відмови суб`єкта господарювання та/або його посадових (службових) осіб (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) без законних підстав у допуску уповноважених представників контролюючого органу до проведення перевірки, видані позивачу ліцензії № 2405754 та 2405602 були анульовані.

Не погодившись з вказаними розпорядженням, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.

Так, Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (пункт 1.1 статті 1 ПК України).

Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19.12.1995 року №481/95ВР (далі - Закон №481/95ВР) визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального на території України.

За статтею 1 Закону № 481/95-ВР, анулювання ліцензії - позбавлення суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) права на провадження діяльності, зазначеної в ліцензії.

Дату видачі/анулювання та термін дії ліцензії на право виробництва, оптової торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах.

Дату видачі/анулювання та термін дії ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової, роздрібної торгівлі пальним.

Згідно із ст.2 Закону № 481/95-ВР виробництво алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюється суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) незалежно від форм власності за наявності відповідної ліцензії.

Порядок видачі, анулювання ліцензій на виробництво тютюнових виробів регулюється статтею 3 Закону №481/95-ВР.

Відповідно до ст.3 Закону № 481/95-ВР ліцензія анулюється шляхом прийняття органом, який видав ліцензію, відповідного рішення про анулювання у формі розпорядження про таке анулювання, зокрема, на підставі акта про встановлення факту відсутності суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) за місцем провадження діяльності, яка підлягає ліцензуванню. До такого акта долучається мультимедійна інформація щодо фіксації зазначеного факту технічними приладами та/або технічними засобами, що здійснюють або мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису чи звукозапису, та/або засобами фото-, кінозйомки, відеозапису чи звукозапису.

Орган ліцензування на наступний робочий день після прийняття розпорядження про анулювання ліцензії: вносить інформацію щодо розпорядження про анулювання ліцензії до Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального та/або Єдиного реєстру ліцензіатів з виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, а також оприлюднює його на своєму офіційному веб-сайті; направляє суб`єкту господарювання (у тому числі іноземному суб`єкту господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) розпорядження про анулювання ліцензії в порядку, встановленому статтею 42 Податкового кодексу України.

Розпорядження про анулювання ліцензії, прийняті органом ліцензування, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Ліцензія анулюється та вважається недійсною з дня оприлюднення розпорядження про анулювання ліцензії на офіційному веб-сайті органу ліцензування.

Відповідно до абз.12 ч.52 ст.15 Закону № 481/95-ВР ліцензія анулюється шляхом прийняття органом, який видав ліцензію, відповідного розпорядження на підставі: встановлення факту відсутності суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) за місцезнаходженням та/або за місцезнаходженням провадження діяльності, які зазначені у виданій ліцензії.

Згідно із ч.53 ст.15 Закону № 481/95-ВР, ліцензія анулюється та вважається недійсною з моменту одержання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) розпорядження про її анулювання в електронній формі засобами електронного зв`язку.

Процедуру створення та ведення Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним (далі - Єдиний реєстр ліцензіатів та місць обігу пального) визначено Порядком ведення Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, затвердженим постановою КМУ від 19.06.2019 р. № 545 (далі - Порядок № 545).

Оцінюючи обґрунтованість висновків відповідача щодо відсутності позивача за місцем провадження діяльності, яка підлягає ліцензуванню, а також наявність встановлених законодавством підстав для прийняття розпорядження ГУ ДПС у Дніпропетровській області «Про анулювання ліцензій» №319-рл від 24.09.2024 р., суд враховує наступне.

Зі змісту оскаржуваного розпорядження вбачається, що підставою для анулювання ліцензій № 2405754 та 2405602 став акт, що засвідчує факт відмови суб`єкта господарювання та/або його посадових (службових) осіб (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) без законних підстав у допуску уповноважених представників контролюючого органу до проведення перевірки, складеного відповідно до вимог пункту 81.2 статті 81 Податкового кодексу України.

На обґрунтування такої позиції, відповідач посилається на приписи положень абз.4 п.81.2 ст.81 ПК України, за якими, у разі якщо при організації документальної планової та позапланової виїзної або фактичної перевірки встановлено неможливість її проведення, посадовими (службовими) особами контролюючого органу невідкладно складається та підписується акт про неможливість проведення перевірки, який не пізніше наступного робочого дня реєструється в контролюючому органі. До такого акта додаються матеріали, що підтверджують факти, наведені в такому акті. Зазначений акт та матеріали надсилаються контролюючим органом платнику податку в порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Слід зазначити, що акт, який засвідчує факт відмови суб`єкта господарювання та/або його посадових (службових) осіб (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) без законних підстав у допуску уповноважених представників контролюючого органу до проведення перевірки, не є документом, який встановлює відповідальність суб`єкта господарювання та, відповідно, не є актом індивідуальної дії у розумінні КАС України.

Подібна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10.05.2018 року у справі №811/119/13-а та від 16.07.2020 року у справі №826/4/16.

Крім того, як вбачається із вищевказаного акту Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, позивачем не додано матеріали, що підтверджують факти, наведені в таких актах, як це передбачено абз.4 п.81.2 ст.81 ПК України.

Через відсутність в акті від 23.09.2024 №2207/04-36-09-02/45585172 посилань на матеріали, що підтверджують висновки цього акту, у суду відсутня можливість перевірити достовірність таких висновків на підставі об`єктивних доказів.

За приписами підпункту 20.1.17 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право: залучати у разі потреби фахівців, експертів та перекладачів, застосовувати під час виконання податковим керуючим повноважень, визначених цим Кодексом, фотозйомку та відеозапис.

Відповідно до п.81.2 ст.81 ПК України, у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається та реєструється в контролюючому органі не пізніше наступного робочого дня у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.

Посадова (службова) особа платника податків (його представник або особа, яка фактично проводить розрахункові операції) має право надати свої письмові пояснення до складеного контролюючим органом акта.

При цьому, суд звертає увагу, що у вищезазначеному акті взагалі не заповнена графа «ПІБ (найменування) платника податків/ПІБ посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції)», даних щодо таких осіб не містить.

Тобто, податковим органом в акті не зазначено, якими саме посадовими (службовими) особами або особою, які фактично проводять розрахункові операції у ТОВ «Ульфрик Буревістник» (їх прізвище, ім`я, по батькові тощо), було відмовлено у допуску представників контролюючого органу до проведення фактичної перевірки.

Крім того, в порушення ст.3 Закону №481/95-ВР, матеріали справи не містять мультимедійну інформації щодо фіксації зазначеного факту технічними приладами та/або технічними засобами, що здійснюють або мають функції фото, кінозйомки, відеозапису чи звукозапису, та/або засобами фото, кінозйомки, відеозапису чи звукозапису.

Отже, відповідачем жодними доказами не доведено, що позивачем (його посадовими (службовими) особами або осами, які фактично проводять розрахункові операції) було відмовлено у допуску представників контролюючого органу до проведення фактичної перевірки товариства.

Також, у спірному розпорядженні не зазначено того, який акт (його реквізити) став підставою для анулювання ліцензії.

В той же час, відповідач зазначає, що таким актом є акт від 23.09.2024 №2207/04-36-09-02/45585172 «Про відмову від доступу представників контролюючого органу до проведення фактичної перевірки господарської одиниці (кіоску) ТОВ «Ульфрик Буревістник».

За таких обставин, факт відмови платника податків у допуску контролюючого органу до проведення фактичної перевірки не доведено належними та допустимими доказами.

Відповідно, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржуване розпорядження Головного управління ДПС у Дніпропетровській області «Про анулювання ліцензії» № 319-рл від 24.09.2024 в частині анулювання ліцензій на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами № 2405754 та 2405602, що видані Товариству з обмеженою відповідальністю «Ульфрик Буревістник» () є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно із частинами 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність обґрунтованих підстав для задоволення адміністративного позову.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.

Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2024 року в адміністративній справі №160/27309/24 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2024 року в адміністративній справі №160/27309/24 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Головуючий - суддя С.В. Білак

суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Чабаненко