Справа № 195/950/25
Суддя: Омеко М. В.
Дата ухвалення: 2025-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

іменем України

22.07.2025 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Омеко М.В., за участю секретаря судового засідання Мартинової Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Кок Юлія Іванівна до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

До Томаківського районного суду Дніпропетровської області надійшов позов ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Кок Юлія Іванівна до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Згідно заявлених позовних вимог, представник позивача просить суд поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовом про скасування Постанови від 04.02.2025 року № 55/151 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення", винесеною начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 .

Крім того, просить суд визнати протиправною та скасувати Постанову від 04.02.2025 року № 55/151 по справі про адміністративне правопорушення, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 , якою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 17 000,00 грн, обґрунтовуючи наступним.

09 червня 2025 року ОСОБА_1 , при зупинці у місті Запоріжжі співробітником Національної поліції України було повідомлено, що на його авто CHEVROLET, д.н.з. НОМЕР_2 , державним виконавцем Нікопольського відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) накладений арешт під час здійснення виконавчого провадження ВП № 78258031 з примусового виконання Постанови по справі про адміністративне правопорушення, винесеної Начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В своєму позові представник позивача вказує, що при цьому, до 08.06.2025 року ОСОБА_1 ніколи не отримував ніяких Постанов по справі про адміністративне правопорушення, про існування Постанови по справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 було невідомо, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_3 не запрошував ОСОБА_1 на розгляд адміністративної справи, а згадану Постанову складено без повідомлення ОСОБА_1 та його участі.

Взагалі не існує підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

У зв`язку з чим були змушенні звернутися до суду з даними позовними вимогами.

Щодо пропуску строку звернення до суду представник позивача зазначає, що до 08.06.2025 року ОСОБА_1 ніколи не отримував ніяких Постанов по справі про адміністративне правопорушення, про існування Постанови по справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 було невідомо, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_3 не запрошував ОСОБА_1 на розгляд адміністративної справи, а згадану Постанову складено без повідомлення ОСОБА_1 та його участі. Постанова ОСОБА_1 не надсилалася та не вручалася.

ОСОБА_1 і гадки не мав про складання відносно нього Постанови від 04.02.2025 року № 55/151.

З Постановою від 04.02.2025 року № 55/151 по справі про адміністративне правопорушення, представник ОСОБА_1 , адвокат Кок Ю.І. ознайомилась 13.06.2025 року.

03.07.2025 року на адресу суду від відповідача, а саме представника ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просять суд відмовити в задоволені заявлених позовних вимог, зокрема залишити без розгляду, оскільки у позивача були відсутні підстави на поновлення строків для звернення до суду з позовом. Крім цього просить суд розглянути справу без його участі.

Представник позивача надіслала до суду додаткові пояснення по справі та заяву про розгляд справи без її участі, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Надаючи правову оцінку та досліджуючи поважність зазначених позивачем причин пропуску строку на звернення до суду, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є

справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі ст. 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП.

Відповідальність за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП передбачена за вчинення дій, передбачених

частиною першою цієї статті, в особливий період, та тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот Неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому, за ч. 1 ст. 210-1 КУпАП відповідальність передбачена за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Відповідно до ст. 235 КУпАП, територіальні центри комплектування та соціальної

підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати

справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне,

всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній Відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови (ст.245 КУпАП).

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно з ч.1 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до ч. 1 ст 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Згідно з ч.2 ст 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Постановою від 04.02.2025 року № 55/151 по справі про адміністративне правопорушення, винесеною начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 , вирішено притягнути громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до адміністративної відповідальності і накласти на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000,00 грн. (сімнадцять тисяч гривень 00 коп.).

Згаданою Постановою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Статтею 289 КУпАП передбачено, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Як вбачається з позовної заяви, позивач оскаржує постанову про адміністративне правопорушення № 55/151 від 04.02.2025 року.

Як вбачається з вищенаведеного про те що 04.02.2025 року буде розглядатися справа

позивач знав, а отже й про те що буде винесена постанова також, від отримання надісланої поштою постанови відмовився.

Згідно перевірки трекінгу відправлення за №721, 18.03.2025 було вручено

ОСОБА_1 особисто.

Таким чином останнім днем звернення до суду з даним адміністративним позовом

було 28.03.2025 року включно.

Разом з тим, з даним позовом позивач звернувся 18.06.2025 року, через 3 місяці, тобто, з порушенням 10-денного строку звернення до суду.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивачем не наведено поважних підстав, які б унеможливили звернення його до суду в межах встановленого КАС України строку. Обставини, на які посилається позивач, не свідчать про існування будь-яких об`єктивних перешкод у реалізації ним своїх прав на судовий захист з метою відновлення прав, свобод чи законних інтересів.

Відтак, позовні вимоги заявлені у цій справі поза межами строку звернення до суду.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Суд наголошує, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

З огляду на наведене та беручи до уваги те, що позивач не надав до заяви про поновлення строку звернення до суду будь-яких доказів на її обґрунтування, а лише підтвердив факт пасивної поведінки при поданні позову, у суду відсутні підстави вважати поважними причини пропуску строку звернення до суду з цим позовом.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07.07.1989 у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Shfin» Європейський Суд з прав людини зазначав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримувати від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимального використання всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Додатково суд звертає увагу, що за практикою Європейського суду з прав людини право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа Стаббігс на інші проти Великобританії, справа Девеер проти Бельгії). Так, ЄСПЛ у своїх рішеннях наполягає на тому, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (справа Перез де Рада Каванілес проти Іспанії). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. У рішенні Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії ЄСПЛ встановив, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності і сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними.

Частиною 3, статті 123 КАС України визначено, що якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

За наведеного у сукупності, оскільки позивач пропустив строк звернення до суду та не навів обставин, які б давали підстави для висновку про наявність об`єктивних, тобто таких, що не залежить від волі позивача, обставин, які б зумовили поважність пропуску строку встановленого процесуальним законом строку звернення з позовом, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду на підставі п.8 ч.1 ст.240 КАС України.

Керуючись статтями 123, 240, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, ст. 289 КУпАП, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Кок Юлія Іванівна до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя: М.В. Омеко