Справа № 320/10150/23
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2025-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2025 року м. Київ № 320/10150/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого-судді Панової Г.В., при секретарі судового засідання Любенко Д.І.,

за участю представників сторін:

від позивача - Ковальчук С.М.,

від відповідача - Мусійчук В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту з боротьби з наркозлочинністю Національної поліції України

про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Департаменту боротьби з наркозлочинністю Національної поліції України, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту боротьби з наркозлочинністю Національної поліції України від 06.03.2023 № 7 «Про застосування дисциплінарного стягнення до підполковника поліції ОСОБА_1 » яким до підполковника поліції ОСОБА_1 (0065017), затосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту боротьби з наркозлочинністю Національної поліції України від 13.03.2023 № 81ос «По особовому складу», про звільнення зі служби в поліції згідно з пунктом 6 у звязку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» підполковника поліції ОСОБА_1 (0065017);

- поновити ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді головного оперуповноваженого 3-го відділу (зонального контролю) 3-го управління (протидії правопорушенням на об`єктах легального обігу наркотиків) Департаменту боротьби з наркозлочинністю Національної поліції України, з 14.03.2023;

- допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді головного оперуповноваженого 3- го відділу (зонального контролю) 3-го управління (протидії правопорушенням на об`єктах легального обігу наркотиків) Департаменту боротьби з наркозлочинністю Національної поліції України, з 14.03.2023;

- стягнути з Департаменту боротьби з наркозлочинністю Національної поліції України на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 14.03.2023 по дату ухвалення судового рішення та допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення цієї суми за один місяць.

В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що накази про притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення зі служби є протиправними та підлягають скасуванню через необґрунтованість та недоведеність висновків службового розслідування та порушення процедури його проведення. Позивач вказує на те, що передумовою застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення за вчинення дисциплінарного проступку, має бути порушення службової дисципліни, яке містить склад дисциплінарного проступку, встановлене внаслідок ретельного службового розслідування, а його висновки мають ґрунтуватись на фактичних обставинах, підтверджуватись належними доказами та не можуть ґрунтуватись на припущеннях. Втім, дисциплінарною комісією відповідача при проведенні службового розслідування не було дотримано норм законодавства та не забезпечено ретельності при розслідуванні, що призвело до невірних висновків, і, як наслідок, незаконного застосування до позивача найсуворішого виду дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції. Водночас, відповідачем у висновку не встановлено та не наведено жодних обставин, відмінних від тих, які можуть містити склад адміністративного правопорушення, які б свідчили про вчинення позивачем дисциплінарного проступку, який є необхідною умовою застосування дисциплінарного стягнення. Відповідач, як у висновку, так і в оскаржуваному наказі дисциплінарним проступком вважає дії позивача, які призвели до складання відносно нього протоколів про адміністративні правопорушення за ст. ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також у відмові від проходження на вимогу патрульних медичного огляду на стан сп`яніння, що охоплюється диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП. При цьому, позивач вважає, що наведені у висновку обставини не відповідають фактичним обставинам справи і матеріалам, які долучені до висновку. Одночасно з цим, поліцейськими були сфальсифіковані протоколи про адміністративне правопорушення серії ААД № 379954 за ст. 124 КУпАП та серії ААД № 379955 за ст. 122-4 КУпАП, які були покладені в основу висновку на підставі якого були прийняті оскаржувані накази.

На переконання позивача, фактичні дані спростовують наведені відповідачем у висновку, який став підставою для прийняття оскаржуваних наказів, твердження про те, що позивач відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння та вчинив дії, які призвели до складення у відношенні нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є дисциплінарним проступком та тягне за собою накладення на позивача дисциплінарного стягнення.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 15.01.2024 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, розпочато підготовку справи до розгляду, призначено підготовче засідання.

Витребувано у відповідача матеріали службового розслідування, проведеного на підставі наказу Департаменту боротьби з наркозлочинністю Національної поліції України від 20.02.2023 № 26 «Про призначення та проведення службового розслідування», за фактом внесення 19.02.2023 до Єдиного обліку заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події відомостей про скоєння 19.02.2023, приблизно о 07:40 год., у м. Бориспіль Київської області дорожньо-транспортної пригоди за участю водія автомобіля «Skoda Superb» державний № НОМЕР_1 підполковника поліції ОСОБА_1 та складення у відношенні до останнього протоколів про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП; довідку про грошове забезпечення ОСОБА_1 за останні 2 календарні місяці роботи, що передують звільненню останнього зі служби в поліції, тобто за січень-лютий 2023 року, із зазначенням всіх складових грошового забезпечення та його розміру, окремо за кожен місяць та середньоденний заробіток; копію послужного списку ОСОБА_1 .

До суду від Департаменту боротьби з наркозлочинністю Національної поліції України надійшов відзив на позовну заяву, в якому, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, представник відповідача зазначив, що відносно позивача було складено протоколи про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 (керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції) та ст. 124 (порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна) Кодексу України про адміністративні правопорушення. Водночас, відповідач наголошує на тому, що непритягнення працівника поліції до адміністративної відповідальності за вчинення певних дій, не є тотожним із застосуванням дисциплінарної відповідальності за вчинення дій, які несумісні з подальшим проходженням служби, оскільки працівники поліції власним прикладом та поведінкою зобов`язані зміцнювати авторитет закону серед громадян та неухильно його дотримуватись. Підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача став дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні особою службової дисципліни, що свідчить про його низькі морально-ділові якості, що суперечать інтересам законності, компрометують звання поліцейського. Щодо протоколу за статтею 130 КУпАП, відповідач вказує на те, що вказаний протокол складено саме у зв`язку з відмовою позивача від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, а не у зв`язку з доведеним фактом перебування останнього в такому стані. Натомість, така відмова позивача підтверджена наявними в матеріалах справи належними та допустимими доказами, а також не заперечувалась позивачем. Отже, в даному випадку, позивачем вчинено діяння, несумісне з його посадою, оскільки позивачем було скоєно проступок проти інтересів службії, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього, як до носія влади та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

До суду від сторони позивача надійшла відповідь на відзив, за змістом якої, у відзиві не наведено, як і у матеріалах службового розслідування допустимих доказів, які у сукупності є достатніми для підтвердження висновків службового розслідування. На противагу чому, постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28.03.2023 у справі № 359/1881/23, яка набрала законної сили, встановлено відсутність у діяннях позивача ознак адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП і провадження у справі закрито. Таким чином, судом встановлено факт того, що позивач не вчиняв дій, які відповідач розцінює, як дисциплінарний проступок і відповідно, жодним чином не могли негативно вплинути на авторитет поліції. Крім того, позивач неодноразово та послідовно наголошував на тому, що він не був водієм автомобіля «Шкода» і не вчиняв будь-яких протиправних дій, а поведінка позивача не була конфліктною чи такою, що іншим чином підриває авторитет поліції. Позивач виконував всі законні вимоги поліцейських та поводився коректно. Долучені до відзиву відеозаписи також спростовують твердження поліцейських ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про зіткнення транспортних засобів та проїзд автомобіля «Шкода» на червоне світло світлофора. З письмових пояснень ОСОБА_3 та ОСОБА_2 взагалі не слідує, що позивач керував автомобілем і до того ж, ці пояснення, як слідує з відеозапису, були надиктовані поліцейським, що робить їх недопустимим доказом.

Протокольною ухвалою від 18.04.2024 судом закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті заявлених позовних вимог.

Представник позивача у судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог, просив суд відмовити у задоволенні позову.

В ході судового розгляду судом було переглянуто відеозапис з камер патрульних поліцейських, який був доданий відповідачем до відзиву на позов.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд виходить з такого.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі наказу Головного управління МВС України в Київській області № 405 о/с від 17.08.2009, з 17.08.2009 ОСОБА_1 прийнятий на службу в органи внутрішніх справ, що підтверджується записом № 1 у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_2 .

06.11.2015 на підставі наказу ГУ МВС України в Київській області № 590 о/с від 06.11.2015, позивача звільнено з органів внутрішніх справ в запас Збройних Сил України згідно з пунктом 9 розділу XI Закону України "Про Національну поліцію" та відповідно до пункту 64 "з" (у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу (службу) в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади (установи, організації) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, що підтверджується записом № 2 у трудовій книжці позивача.

На підставі наказу Головного управління Національної поліції в Київській області № 1 о/с від 07.11.2015, позивача з 07.11.2015 прийнято на службу в поліцію, що підтверджується записом № 3 у трудовій книжці позивача.

Наказом Департаменту боротьби з наркозлочинністю Національної поліції України № 16 о/с від 03.08.2020, позивача призначено на посаду головного оперуповноваженого 3-го відділу (зонального контролю) 3-го управління (протидії правопорушенням на об`єктах легального обігу наркотиків) Департаменту боротьби з наркозлочинністю Національної поліції України.

Наказом Департаменту боротьби з наркозлочинністю Національної поліції України № 26 від 20.02.2023 «Про призначення та проведення службового розслідування», призначено службове розслідування відносно поліцейського ОСОБА_1 за фактом внесення 19.02.2023 до єдиного обліку заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події відомостей про скоєння 19.02.2023, приблизно о 07:40 год., у м. Бориспіль Київської області дорожньо-транспортної пригоди за участю водія автомобіля «Skoda Superb» державний № НОМЕР_1 підполковника поліції ОСОБА_1 та складення у відношенні останнього протоколів про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За наслідками проведеного службового розслідування, дисциплінарною комісією складено, а керівником Департаменту затверджено, висновок службового розслідування за результатами перевірки інформації щодо складення поліцейськими управління патрульної поліції у Київській області матеріалів про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно підполковника поліції ОСОБА_1 , головного оперуповноваженого 3-го відділу (зонального контролю) 3-го управління (протидії правопорушенням на об`єктах легального обігу наркотиків) Департаменту боротьби наркозлочинністю Національної поліції України, від 06.03.2023.

У висновку дисциплінарна комісія визнала доведеним факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку, який виразився у скоєнні ним 19.02.2023 дій, які призвели до складання поліцейськими відносно позивача протоколів про адміністративні правопорушення, передбачені ст. ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також у відмові від проходження на вимогу патрульних медичного огляду на стан сп`яніння, чим останній порушив вимоги абзаців 2, 3 ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», п. 2.5 Правил дорожнього руху, п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», п. п. 1, 2, 3 ч. 3 ст. 1 Закону України «Про дисциплінарний статут Національної поліції України», Присяги працівника поліції, абзаців 8, 9 п. 1 Розділу IІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 06.12.2016 за № 1576/29706 і запропоновано до позивача застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

На підставі висновку, наказом відповідача від 06.03.2023 № 7 "Про застосування дисциплінарного стягнення до підполковника поліції ОСОБА_1 ", за вчинення дисциплінарного проступку, який виразився у скоєнні позивачем 19.02.2023 дій, які призвели до складання відносно нього протоколів про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, відмові від проходження на вимогу патрульних медичного огляду на стан сп`яніння, чим порушив вимоги абзаців 2, 3 ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», п. 2.5 Правил дорожнього руху, п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», п. п. 1, 2, 3 ч. 3 ст. 1 Закону України «Про дисциплінарний статут Національної поліції України», Присяги працівника поліції, абзаців 8, 9 п. 1 Розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 06.12.2016 за № 1576/29706, до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

В порядку реалізації застосованого до позивача дисциплінарного стягнення, відповідачем видано наказ № 81 о/с від 13.03.2023 «По особовому складу», про звільнення зі служби в поліції згідно з пунктом 6 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» підполковника поліції ОСОБА_1 (0065017), головного оперуповноваженого 3-го відділу (зонального контролю) 3-го управління (протидії правопорушенням на об`єктах легального обігу наркотиків) Департаменту боротьби з наркозлочинністю Національної поліції України.

Позивач вважає накази про притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення зі служби протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

При вирішенні спору, суд виходить з такого.

Згідно з приписами ч. ч. 1, 2 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначається Законом України «Про Національну поліцію».

Частиною першою статті 1 Закону України «Про Національну поліцію», визначено, що Національна поліція України (поліція) це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

У своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно правовими актами (частина перша статті 3 Закону України «Про Національну поліцію»).

За частиною третьою статті 11 Закону України «Про Національну поліцію», рівень довіри населення до поліції є основним критерієм оцінки ефективності діяльності органів і підрозділів поліції.

Так, обов`язки поліцейського визначені у частині першій статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», відповідно до якої, поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Згідно з приписами частин першої, другої статті 19 Закону України «Про Національну поліцію», у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

При цьому, підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

У разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості (частина друга статті 24 Закону України «Про Національну поліцію»).

Відповідно до положень частини першої статті 59 Закону України «Про Національну поліцію», служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Згідно з частиною першою статті 64 Закону України «Про Національну поліцію» особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: «Я, (прізвище, ім`я та по батькові, усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки».

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначає Дисциплінарний статут Національної поліції України, затверджений Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018 № 2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут).

За визначенням, що міститься у частині першій статті 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Відповідно до частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію» зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Відповідно до частини першої статті 11 Дисциплінарного статуту, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходять за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції (стаття 12 Дисциплінарного статуту).

Згідно з частинами першою третьою статті 13 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення зі служби в поліції.

Частинами першою четвертою статті 14 Дисциплінарного статуту, передбачено, що службове розслідування це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до розділу I Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, ці Правила є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей.

Ці Правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України. Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені доводи та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд зазначає наступне.

Судом досліджено, що на підставі наказу Департаменту боротьби з наркозлочинністю Національної поліції України від 20.02.2023 № 26, дисциплінарною комісією проведено службове розслідування за результатами перевірки інформації щодо складання поліцейськими управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України матеріалів про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно підполковника поліції ОСОБА_1 , головного оперуповноваженого 3-го відділу (зонального контролю) 3-го управління (протидії правопорушенням на об`єктах легального обігу наркотиків) Департаменту боротьби з наркозлочинністю Національної поліції України.

У ході службового розслідування встановлено, що 19.02.2023 за № 258 до Єдиного обліку заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, працівниками батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України внесені відомості за повідомленням громадянина ОСОБА_3 , по спецлінії « 102», про скоєння в місті Бориспіль Київської області о 07.40 год дорожньо-транспортної пригоди за участю водія автомобіля Skoda Superb, державний номерний знак НОМЕР_1 (далі - автомобіль Skoda) - головного оперуповноваженого 3-го відділу (зонального контролю) 3-го управління (протидії правопорушенням на об`єктах легального обігу наркотиків) Департаменту боротьби з наркозлочинністю Національної поліції України підполковника поліції ОСОБА_1 та порушення водієм автомобіля Skoda Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2021 року № 1306.

Відповідно до відомостей інформаційної підсистеми «Адмінпрактика» інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України», відносно ОСОБА_1 було складено протоколи про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених частиною ч. 1 ст. 130 (Керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції) та ст. 124 (Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна) Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім цього, у додатку № 4 (кримінальні правопорушення та інші події, пов`язані з особовим складом Національної поліції України) зведення про резонансні кримінальні правопорушення та інші не пов`язані з ними події чергової частини Департаменту організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування Національної поліції України № 50/44 від 19.02.2023 інформувалось, що ОСОБА_1 , 19.02.2023 о 07.30, у м. Бориспіль, керуючи у стані алкогольного сп`яніння автомобілем Skoda, рухаючись заднім ходом скоїв зіткнення з приватним автомобілем і намагався залишити місце події.

На підставі отриманих з УПП у Київській області матеріалів встановлено, що патрульні поліцейські капітан поліції Борецький Р.С., лейтенант поліції Степаненко К.О., лейтенант поліції Колчин О.В., 19.02.2023, приблизно о 07.40 отримали по спецлінії « 102» повідомлення від громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що у м. Бориспіль, автомобіль Skoda Superb, державний номерний знак НОМЕР_1 тікає з місця скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Під час руху вказаний автомобіль скоїв зіткнення із автомобілем заявника - Mitsubishi ASX, державний номерний знак НОМЕР_3 . Заявник продовжує переслідувати автомобіль Skoda.

Прибувши на місце, де зупинились вищевказані автомобілі, поліцейські від ОСОБА_3 та його товариша громадянина ОСОБА_4 дізнались, що під час руху їх автомобіль Mitsubishi ASX раптово підрізав автомобіль Skoda Superb, державний номерний знак НОМЕР_1 , внаслідок чого, сталося зіткнення. У подальшому, автомобіль Skoda пришвидшив рух, намагаючись зникнути. ОСОБА_3 та ОСОБА_5 наздогнали це авто у прибудинковій території по вулиці Миру, 4 в м. Бориспіль. Зі слів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 автомобілем Skoda Superb, державний номерний знак НОМЕР_1 керував саме ОСОБА_1 . Також, в автомобілі ОСОБА_1 в якості пасажира знаходилась ще одна невстановлена особа, яка залишила місце події.

Під час спілкування із патрульними поліцейськими ОСОБА_1 поводив себе неадекватно, відмовлявся надати документи для перевірки, заперечував, що він керував автотранспортним засобом, запевняв, що він є пішоходом і проходив повз, тощо, при цьому ОСОБА_1 ухилявся від відповідей на прямі питання щодо напрямку/маршруту свого руху (як пішохода), хто конкретно керував автомобілем Skoda та інше.

ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер» на місці, але погодився пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі. Однак, по прибуттю до медичного закладу, ОСОБА_1 , в присутності лікарів, відмовився від проходження огляду.

Поведінка ОСОБА_1 та факт його відмови від проходження огляду зафіксовано боді-камерами поліцейських.

Суд зазначає, що порядок огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, що проводиться поліцейськими та працівниками закладів охорони здоров`я регламентується Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858.

Після встановлення особи ОСОБА_1 та того факту, що він є діючим працівником поліції, про вказану подію було інформовано територіальні управління Департаменту головної інспекції і Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України. Також, про подію за участю ОСОБА_1 було поінформовано керівництво Департаменту боротьби з наркозлочинністю Національної поліції України.

Поліцейськими УПП у Київській області, 19.02.2023 відносно підполковника поліції ОСОБА_1 за допущені порушення пункту 2.5 Правил дорожнього руху складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 379595, за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За порушення пунктів 10.1, 13.3, 23.5 Правил дорожнього руху, складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 379954, за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За порушення пункту 2.10.а Правил дорожнього руху складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 379955, за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 122-4 (залишення місця дорожньо-транспортної пригоди) Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Дисциплінарною комісією при перегляді відеофайлів, що були надань поліцейськими УПП у Київській області, підтверджено факти відмови підполковника поліції ОСОБА_1 від проходження медичного огляду, як на місці події, так і в медичному закладі, ухиляння останнього від надання відповідей на запитання патрульних про обставини його перебування на місці зупинки автомобіля Skoda, надання інформації про особу, що ним керувала, тощо.

Опитаний з вказаного приводу підполковник поліції ОСОБА_1 вказав, що 19.02.2023, близько 07.30, перебував в особистих справах у місті Бориспіль та запевнив, що у вказаний період часу автомобілем Skoda Superb, державний номерний знак НОМЕР_1 не керував, а лише перебував біля місця його стоянки.

На запитання, хто керував автомобілем Skoda під час подій, про які по спецлінії « 102» повідомив громадянин ОСОБА_3 , ОСОБА_1 посилаючись на норми статті 63 Конституції України відповідати відмовився.

У подальшому, після завершення складання адміністративних матеріалів, ОСОБА_1 , 19.02.2023 о 10.30, самостійно здав кров на аналіз у Бориспільській багатопрофільній лікарні інтенсивного лікування. Відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 10 від 19.02.2023, ознак сп`яніння у ОСОБА_1 не виявлено.

Водночас, за висновками службового розслідування, дії ОСОБА_1 щодо самостійного проходження огляду на стан сп`яніння суперечать нормам статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в якій визначено, що огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення (у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 379595, складеного за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, поліцейськими УШІ у Київській області зафіксовано що 19 лютого 2023 року о 07.42, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер» чи у медичному закладі). Також, огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Також, ОСОБА_1 у своєму поясненні вказав, що працівниками УПП у Київській області під час оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення допущено порушення порядку їх оформлення та не враховано його свідчення з приводу того, що він автомобілем Skoda Superb, державний номерний знак НОМЕР_1 не керував.

Дисциплінарною комісією, з отриманих у ході службового розслідування матеріалів зроблено висновок, що підполковник поліції ОСОБА_1 допустив ряд порущень вимог чинного законодавства та відомчих нормативно-правових актів.

Тож, за вчинення дисциплінарного проступку, який виразився у скоєнні позивачем 19.02.2023 дій, які призвели до складання відносно нього протоколів про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, відмові від проходження на вимогу патрульних медичного огляду на стан сп`яніння, чим порушив вимоги абзаців 2, 3 ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», п. 2.5 Правил дорожнього руху, п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», п. п. 1, 2, 3 ч. 3 ст. 1 Закону України «Про дисциплінарний статут Національної поліції України», Присяги працівника поліції, абзаців 8, 9 п. 1 Розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 06.12.2016 за № 1576/29706, до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

У контексті доводів позивача про те, що поліцейські патрульної поліції безпідставно склали відносно нього протокол про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд зазначає про те, що позивач, як працівник поліції має бути обізнаним, що відмова від проходження освідування на стан сп`яніння, прирівнюється до керування транспортним засобом в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння.

Суд вважає, що порушення працівником поліції Правил дорожнього руху, яке виразилось, зокрема, у відмові від проходження медичного освідування на стан алкогольного сп`яніння, незалежно від того чи працівник поліції притягнутий до адміністративної відповідальності за статтею 130 КУпАП, окрім того не виконував накази, ігнорував виконання вимог Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Правил етичної поведінки, цим самим вчинив діяння, несумісне з його посадою, оскільки скоїв проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього, як до носія влади та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Дійсно, постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28.03.2023 у справі № 359/1881/23 (провадження № 3/359/1186/2023) об`єднано в одне провадження справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , за № 3/359/1186/2023 (справа № 359/1881/23) за ч.1 ст.130 КУпАП, за № 3/359/1188/2023 (справа № 359/1883/23) за ч.122-4 КУпАП та за № 3/359/1189/2023 (справа № 359/1884/23) за ст. 124 КУпАП. Об`єднаним справам присвоїно номер провадження № 3/359/1186/2023 та номер справи 359/1881/23. Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності ч. 1 ст. 130 КУпАП, ст. 124КУпАП та ст. 122-4КУпАП закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративних правопорушень.

Водночас, суд вказує на те, що відсутність притягнення до адміністративної відповідальності позивача не спростовує наявності в його діях дисциплінарного проступку, за який, в порядку Дисциплінарного статуту, відповідач має право застосувати такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення з органів Національної поліції, який входить до його компетенції.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 06.03.2019 року у справі № 816/1534/16; від 13.10.2020 року у справі № 805/3079/17-а, від 29.06.2021 року у справі № 826/7187/17.

Однак, звільнення від доказування, навіть у разі наявності преюдиційних обставин, встановлених у рішенні суду, не може мати абсолютного характеру і не може сприйматися судом, як неможливість спростування під час судового розгляду обставин, які зазначені в іншому судовому рішенні. Для спростування преюдиційних обставин, учасник процесу, який ці обставини заперечує, повинен подати суду належні та допустимі докази.

Подібна за змістом правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 30.08.2022 року у справі № 904/1427/21.

Суд враховує, що у межах розгляду цієї справи не досліджуються питання наявності або відсутності вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, а надається правова оцінка обставинам наявності або відсутності вчинення ним саме дисциплінарного проступку у вигляді порушення службової дисципліни. При цьому, наявність факту притягнення до адміністративної відповідальності або відсутність такого факту не спростовує можливості притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності за відповідних підстав.

Аналогічна правова позиція неодноразово була викладена Верховним Судом, зокрема у постановах від 12.12.2019 року у справа №816/70/16, від 01.04.2020 року у справі №806/647/15 та від 21.01.2021 року у справі №826/4681/18.

Між тим, суд враховує, що згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Втім, позивач, всупереч вказаним приписам, відмовився від виконання законних вимог поліцейських щодо проходження огляду на стан сп`яніння, що, безсумнівно викликає сумнів у високих моральних якостях і самосвідомості позивача, як поліцейського.

Загалом, дії та доводи позивача зводяться до того, щоб уникнути притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Суд звертає увагу, що з точки зору стороннього розсудливого спостерігача, наведені обставини можуть свідчити про недодержання вимоги щодо необхідності з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час і бути прикладом у дотриманні громадського порядку.

Крім того, підлягає врахуванню й те, що протокол стосовно позивача був складений за ст. 130 КУпАП, саме у зв`язку з відмовою позивача від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, а не у зв`язку з доведеним фактом перебування останнього в такому стані. Зазначеною статтею передбачено альтернативні склади правопорушення, за які за нею може наставати відповідальність.

Отже, в цьому випадку вина позивача у вчиненні дисциплінарного проступку проявляється в прямому умислі, тобто, останній свідомо допускав настання несприятливих наслідків після вчинення ним цих дій. Це порушення стало можливим внаслідок особистої недисциплінованості та повного ігнорування ним вимог чинного законодавства.

Натомість, суд констатує, що така відмова позивача підтверджена наявними в матеріалах справи належними та допустимими доказами, а також не заперечувалась позивачем.

Тож, судом відхиляються доводи позивача про протиправність його притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення через не доведення його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки не притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення певних дій не є тотожним із застосуванням дисциплінарної відповідальності за вчинення дій, які несумісні з подальшим проходженням служби, оскільки працівники внутрішніх справ власним прикладом та поведінкою зобов`язані зміцнювати авторитет закону серед громадян та неухильно його дотримуватись.

На переконання суду, матеріалами службового розслідування доведено наявності у діях позивача складу дисциплінарного проступку, відносно обставин, які призвело до складання протоколу про адміністративне правопорушення, що є достатньою підставою притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби з поліції, адже поведінка позивача, як поліцейського, в тому числі повідомлення ним відомостей відносно того, що він не був за кермом автомобіля, з метою ухилення від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, суперечила загальним принципам, встановленим для співробітників органів поліції.

При цьому, доводи позивача про фальшування поліцейськими протоколів, а також тиск на нього з боку представників поліції суд відхиляє, позаяк, позивачем не доведено вказаних обставин, не було повідомлено про вказане до правоохоронних органів і доказів такого звернення суду не надано.

Позивачем не було спростовано тих обставин, що він у день та час події знаходився на місці прибуття поліції за викликом та спілкувався з нарядом поліції, що прибули за викликом, автомобіль належав позивачу (натомість вказував, що був пішоходом), ухилявся від прямих запитань щодо напрямку руху/маршруту, а також щодо того, що він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер» на місці, а по прибуттю до медичного закладу, в присутності лікарів, також відмовився від проходження огляду, що було зафіксовано боді-камерами поліцейських та у достатньому обсязі досліджено дисциплінарною комісією.

Суд також відхиляє пояснення представника позивача в ході розгляду справи відносно того, що за кермом автомобіля була мати позивача, оскільки ця обставина не підтверджується жодними доказами та спростовується даними відеозапису, який був переглянутий судом в ході розгляду справи та зі змісту якого вбачається, що позивач про обставину знаходження за кермом своєї матері представникам поліції взагалі нічого не казав та така особа на відео відсутня.

Отже, суд, за результатами розгляду справи, дійшов висновку що службове розслідування було проведено об`єктивно та всебічно, досліджено обставини, а саме, встановлено склад дисциплінарного проступку - вину позивача, тяжкість та обставини вчиненого проступку, характеризуючи відомості, що як наслідок, спричинило застосування відповідного дисциплінарного стягнення.

Відповідачем доведено суду правомірність застосування до позивача виду дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції, при цьому, за обставин даної справи, застосування саме найсуворішого виду стягнення, є логічним та послідовним.

Суд наголошує на тому, що недотримання службової дисципліни поліцейським, є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до особи-порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення, зокрема, і звільнення з органів внутрішніх справ. На підставі пункту 6 частини 1 статті 77 Закону № 580-VIII, поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

З системного аналізу вищевказаних норм чинного законодавства України вбачається, що єдиною підставою для застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення, зокрема, у вигляді звільнення зі служби у поліції, є відповідний наказ начальника, прийнятий на підставі висновку службового розслідування.

Адміністративний суд у силу вимог частини третьої статті 2 КАС України, в порядку судового контролю за рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єктів владних повноважень повинен дослідити, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, розсудливо, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, пропорційно, тощо.

Правова оцінка судами правильності та обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності повинна полягати насамперед в тому, чи таке рішення прийнято у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією України та законами України, чи дійсно у діях особи є ознаки дисциплінарного проступку та установлені законом підстави для застосування до неї дисциплінарного стягнення.

Вирішення питання про правомірність притягнення працівника органів поліції до дисциплінарної відповідальності, передбачає необхідність з`ясовувати склад дисциплінарного проступку в його діях, незалежно від того, яку адміністративну чи кримінально-правову кваліфікацію, ці ж самі дії особи отримали в рамках адміністративного/кримінального провадження та які наслідки, у підсумку, настали для такої особи.

Такий підхід до вирішення питання про правомірність притягнення осіб до дисциплінарної відповідальності застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17, а також Верховним Судом, зокрема у постановах від 07 лютого 2020 року у справі № 260/1118/18, від 28 лютого 2020 року у справі № 825/1398/17, від 06 березня 2020 року у справі № 804/1758/18 та від 20 жовтня 2020 року у справі № 340/1502/19.

Тож, позивач, перебуваючи на службі у Національній поліції України, повинен бути взірцем та прикладом для громадян як в робочий так і позаробочий час, та в силу своїх службових обов`язків, зобов`язаний не допускати зв`язків, що підривають авторитет поліції.

Водночас, як охоронець громадського порядку, держава має моральне зобов`язання бути взірцевою, вона повинна стежити за тим, щоб такими були й державні органи, що захищають публічний порядок (рішення ЄСПЛ від 19.06.2001 у справі «Звежинський проти Польщі» (заява№ 34049/96), рішення ЄСПЛ від 19.04.2007 у справі «Вільхо Ескелінен та інші проти Фінляндії» (заява № 63235/00).

Застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення, є правомірним і пропорційним. Дисциплінарний проступок полягає у недотриманні принципів діяльності поліцейського та вчиненні дій не сумісних з вимогами, що пред`являються до професійно-етичних якостей поліцейських. Така оцінка відповідача пов`язана з встановленням складання щодо позивача протоколів про адміністративне правопорушення та відмову позивача від проходження перевірки на стан алкогольного сп`яніння.

Водночас, доводи позовної заяви ґрунтуються лише на запереченні встновлених службовим рослідуванням обставин, без наведення та доведення наявності підстав, які давали б суду сумніви в об`єктивності висновків службового розслідування, при цьому, позивач використовує суб`єктивні твердження, проте не доводить їх відповідними доказами, хоча, у силу норм КАС України, кожна сторона має довести обставини, на які здійснює посилання.

Згідно з приписами ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України, передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справ.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши чинне законодавство України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не знайшли свого підтвердження під час розгляду цього спору, а тому, задоволенню не підлягають. Відповідачем було доведено законність прийняття наказів від 06.03.2023 № 7 «Про застосування дисциплінарного стягнення до підполковника поліції ОСОБА_1 » та від 13.03.2023 № 81ос «По особовому складу». Інші позовні вимоги (поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу) є похідними від первинних, тому також не підлягають задоволенню.

Враховуючи що судом відмовлено у задоволенні позовних вимог, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 77, 90, 241-247, 255, 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Панова Г. В.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення - 21 липня 2025 р.