Справа № 163/667/25
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2025-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2025 рокуЛьвівСправа № 163/667/25 пров. № А/857/20577/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

при секретарі судового засідання: Клим О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Волинської митниці на рішення Любомльського районного суду Волинської області від 08 травня 2025 року у справі №163/667/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці про скасування постанови (головуючий суддя першої інстанції - Павлусь О.С., час ухвалення - не вказано, місце ухвалення м. Любомль, дата складання повного тексту 12.05.2025),-

В С Т А Н О В И В :

У позовній заяві представник позивача ОСОБА_1 адвокат Барилюк А.А. просить скасувати постанову Волинської митниці від 19 березня 2025 року в справі № 0424/20500/24 та закрити провадження в справі.

Заявлені вимоги представник позивача обґрунтував тим, що оскаржуваною постановою ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч.2 ст.471 МК України, а саме за недекларування товару вартістю 823478,23 грн, який підлягав письмовому декларуванню. Зазначену постанову вважає незаконною через порушення відповідачем норм процесуального та матеріального права, що полягає у недотриманні відповідачем належного порядку розгляду справи про порушення митних правил, оскільки про час і місце розгляду справи позивач не був належним чином повідомлений, що призвело до порушення його прав; відсутності належних і достатніх доказів на підтвердження переміщення позивачем через український кордон пункт пропуску «Ягодин» Волинської митниці інших товарів, ніж тих, що пройшли митне оформлення на Волинській митниці. Зазначив, що при перетині кордону в пункті пропуску «Ягодин» позивач дотримав усіх вимог технологічної схеми, від митного контролю нічого не приховував, сплатив усі нараховані йому митні платежі і після завершення митного контролю без застережень зі сторони митників та прикордонників залишив пункт пропуску. Звернув увагу на те, що під час оформлення транспортного засобу спрацювала система управління ризиками АСАУР і була згенерована необхідність виконання додаткових митних формальностей, а саме був проведений митний огляд та здійснено фотографування товарів, що, у свою чергу, вказує на відсутність в транспортному засобі незадекларованих товарів. Також зауважив, що відповідно до витягу з АСМО «Інспектор» повна вага керованого позивачем автомобіля становила 4830 кг, маса без навантаження згідно із свідоцтвом про реєстрацію 4390 кг, повна маса 7880 кг, тому орієнтовна вага переміщуваного в автомобілі товару становить 440 кг. За уніфікованою митною декларацією на товар, який пройшов митне оформлення, вага товару становить близько 200 кг, а за наданою польськими митними органами декларацією вага товару - 3100 кг. Тобто, показники зважування транспортного засобу та вагою товару згідно уніфікованої митної декларації пояснюються допустимою похибкою, яка може бути зумовлена наявністю чи відсутність пального, особистих речей тощо, тоді як суттєва різниця між даними польської декларації та 440 кг свого будь-якого розумного пояснення не знаходить. Інформація польських митних органів та польська експортна декларація на товар «шини в асортименті» підтверджує лише факт декларування товару, однак аж ніяк не підтверджує його переміщення через митний кордон України. Відповіді на уточнюючі запити польські митні органи не надіслали. Крім цього, відповідач допустив грубе порушення вимог ст.467 МК України, оскільки з огляду на дату виявлення митним органом правопорушення 18 квітня 2024 року, строки для накладення адміністративного стягнення станом на дату винесення оскаржуваної постанови сплили.

Рішенням Любомльського районного суду Волинської області від 08 травня 2025 року позов задоволено повністю. Постанову заступника начальника управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Волинської митниці Сьоміна Павла Андрійовича від 19 березня 2025 року в справі про порушення митних правил №0424/20500/24 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.2 ст.471 МК України з накладенням стягнення у виді штрафу скасовано. Провадження в справі за протоколом про порушення митних правил №0424/20500/24 закрито. Стягнути з Волинської митниці за рахунок її бюджетних асигнувань в користь ОСОБА_1 484 гривні 48 копійок судового збору.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції неправильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права, не надано належної юридичної оцінки доказам митниці, неповно з`ясовано обставини справи, які мають істотне значення для правильного вирішення спору.

Суть доводів апелянта зводиться до того, що відповідь митних органів Республіки Польща від 18.04.2024 №0201-IGM.542.259.2024.2, отримана в рамках надання взаємної адміністративної допомоги, а саме: експортна митної декларації від 24.01.2024 №24PL301010E0090555 містить відомості про переміщення з фірми «WULKANO PERFECT SZABALA SPJ.» (адреса:21-040, SWIDNIK, Piasecka, 200) на адресу Mizovets Andrii (адреса: 45000, Kowel, Litwiniuka, 27) транспортним засобом з р.н. НОМЕР_1 товару «шини в асортименті», загальною вартістю 88 098,92 польських злотих загальною вартістю 823 478 грн 23 коп є основним і беззаперечним доказом, що підтверджує факт недекларування товарів значною вартістю ОСОБА_1 під час переміщення через митний кордон 25.01.2024.

Також наголошує, що по вказаному факту триває кримінальне провадження №0000008 за ч.2 ст.364 КК України по факту переміщення товарів, в тому числі 25.01.2024 транспортним засобом з р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , що має пряме відношення до справи, оскільки стосується зловживання службовим становищем посадовими особами митниці при оформленні актів огляду, в тому числі транспортного засобу з р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 .

Ухвала від 04.11.2024 слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області про те, що відносно посадових осіб митниці здійснюється кримінальне провадження № 0000008 наявна у матеріалах справи.

З урахуванням наведеного просить рішення суд першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Представник позивача подав відзив на апеляційну скаргу, яким підтримує позицію суду першої інстанції, вважає рішення суду законним та обґрунтованим, прийнятим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, при повному та всебічному з`ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, доведеністю обставин, що мають значення для справи. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

В судовому засіданні апеляційного розгляду справи представник апелянта апеляційну скаргу підтримав з підстав наведених у скарзі, просив скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Представник позивача проти апеляційної скарги заперечив, просив скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що 19 квітня 2024 року Держмитслужба отримала відповідь митних органів Республіки Польща стосовно надання взаємної адміністративної допомоги у проведенні перевірки фактів переміщення в 2024 році з митної території Республіки Польща в Україну (п/п «Ягодин-Дорогуск») товарів без їх декларування у встановленому порядку.

Для опрацювання і вжиття відповідних заходів зазначені документи 23 вересня 2024 року були надіслані Волинській митниці.

За результатом опрацювання відповіді митних органів Республіки Польща встановлено, що згідно експортної митної декларації від 24.01.2024 №24PL301010Е0090555 від фірми «Wulkano Perfect Szabala SP.J.» (адреса: 21-040, SWIDNIK, Piasecka, 200) на адресу Mizovets Andrii (адреса: K45000, Kowel, Litwiniuka, 27) транспортним засобом з номерним знаком НОМЕР_2 переміщувалися «шини в асортименті», загальною вартістю 88098,92 польських злотих.

За даними АСМО «Інспектор» транспортний засіб з номерним знаком НОМЕР_2 заїхав 25.01.2024 о 02 год 29 хв в зону митного контролю митного поста «Ягодин» Волинської митниці в напрямку «в`їзд» з Республіки Польща до України по смузі руху «червоний коридор» під керуванням громадянина ОСОБА_1 .

Згідно уніфікованої митної квитанції МД-1 серії ЄЄ №0035527 від 25.01.2024 ОСОБА_1 сплатив митні платежі за товар «прилади для приготування та розігрівання їжі в асортименті, в загальній кількості 4 штуки, бувші у використанні, різних марок» вартістю 18837,65 гривень.

27 вересня 2024 року Волинська митниця надіслала на адресу ОСОБА_1 лист № 7.3-4/20-06/10/10685 про необхідність прибуття на митницю на 10:00 годину 09 жовтня 2024 року для надання пояснень з приводу перевезення і оформлення вантажів.

Цей лист ОСОБА_1 отримав 03 жовтня 2024 року.

09 жовтня 2024 року головний державний інспектор оперативного відділу № 1 управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил ОСОБА_2 за відсутності ОСОБА_1 склав щодо нього протокол № 0424/20500/24 за ознаками ч.2 ст.471 МК України.

Відповідно до змісту протоколу ОСОБА_3 в порушення вимог ст.ст.257, 366, 374 Митного кодексу України не задекларував товари загальною вартістю 823478,23 грн, що переміщувалися ним через митний кордон України, які підлягали письмовому декларуванню та оподаткуванню митними платежами.

Примірник протоколу разом із повідомленням від 10.10.2024 № 7.3-1/20-04/10/11256 про призначення розгляду справи на 14 жовтня 2024 року з 10:00 до 12:00 год був надісланий митницею на адресу ОСОБА_1 рекомендованим листом, який він отримав 17 жовтня 2024 року.

14 жовтня 2024 року за відсутності ОСОБА_1 та даних про належне сповіщення останнього про час і місце розгляду справи в.о. начальника Волинської митниці Чаборай А.М. виніс постанову, якою ОСОБА_1 визнав винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.2 ст.471 МК України, і наклав стягнення у вигляді штрафу в розмірі 247043,47 гривень.

Указану постанову позивач через свого представника оскаржив у судовому порядку.

Рішенням Любомльського районного суду Волинської області від 12 грудня 2024 року скасовано постанову Волинської митниці від 14 жовтня 2024 року в справі про порушення митних правил №0424/20500/24 та провадження в справі закрито.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2025 року скасовано рішення Любомльського районного суду Волинської області від 12 грудня 2024 року та скасовано постанову в справі про порушення митних правил № 0424/20500/24 від 14 жовтня 2024 року, а саму справу про порушення митних правил надіслано на новий розгляд до Волинської митниці.

06 березня 2025 року Волинська митниця надіслала ОСОБА_1 повідомлення № 7.3-4/20-04/10/2835 про те, що розгляд справи про порушення митних правил № 0424/20500/24 щодо нього відбудеться 10 березня 2025 року з 10:00 до 12:00 год за адресою Волинської митниці. Це повідомлення ОСОБА_1 отримав 15 березня 2025 року, що підтверджується даними інтернет сайту Укрпошти.

10 березня 2025 року розгляд справи про порушення митних правил не відбувся.

11 березня 2025 року Волинська митниця надіслала ОСОБА_1 повідомлення № 7.3-1/20-04/10/2983 про те, що розгляд справи № 0424/20500/24 відбудеться 19 березня 2025 року з 10:00 до 12:00 год за адресою Волинської митниці. Зазначене повідомлення позивач отримав 15 березня 2025 року, що підтверджується даними інтернет сайту Укрпошти.

19 березня 2025 року заступник начальника начальник управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Волинської митниці Сьомін П.А. виніс оскаржувану постанову, якою визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.2 ст.471 МК України, відповідно до змісту протоколу №0424/20500/24, і наклав стягнення у вигляді штрафу в розмірі 247043,47 гривень.

Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач через свого представника звернувся до суду із цим позовом.

Суд першої інстанції позов задовольнив з тих підстав, що польська експортна декларація свідчить лише про документальне оформлення зазначеного у ньому товару в режимі експорту, однак сама по собі ця декларація не підтверджує фізичного переміщення товару та вивезення його з Республіки Польща і водночас ввезення в Україну. Крім цього, на дату винесення оскаржуваної постанови (19 березня 2025 року) строк накладення адміністративного стягнення сплив, а відтак відповідач порушив вимоги ч.1 ст.467 МК України.

Апеляційний суд частково погоджується із висновками суду першої інстанції та зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно з ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

За змістом ч. 1 ст. 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 471 МК України встановлена відповідальність за недекларування товарів (крім зазначених у частинах першій та/або третій цієї статті), що переміщуються через митний кордон України громадянами.

Відповідно до ч. 1 ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Суд скасовуючи постанову митниці зазначає, що в основу винуватості ОСОБА_1 покладено лише один доказ - відповідь митних органів Республіки Польща з доданою експортною декларацією, підстав для надання переваги цій декларації в розумінні ст. 495 Митного кодексу України не наведено.

Проте апеляційний суд висновує наступне та погоджується із доводами апелянта про те, що відповідь митних органів Республіки Польща від 18.04.2024 №0201 IGM.542.259.2024.2, отримана в рамках надання взаємної адміністративної допомоги, а саме: експортна митної декларації від 24.01.2024 №24PL301010E0090555 містить відомості про переміщення з фірми «WULKANO PERFECT SZABALA SPJ.» (адреса:21-040, SWIDNIK, Piasecka, 200) на адресу Mizovets Andrii (адреса: 45000, Kowel, Litwiniuka, 27) транспортним засобом з р.н. НОМЕР_1 товару «шини в асортименті», загальною вартістю 88 098,92 польських злотих загальною вартістю 823 478 грн 23 коп і є належним та допустимим доказом, що підтверджує факт недекларування товарів значною вартістю ОСОБА_1 під час переміщення через митний кордон 25.01.2024.

Також відповідно до вказаної Експортної декларації №24PL301010E0090555 оформленої 24.01.2024 у Республіці Польща, 25.01.2024 о 02:29:38 ОСОБА_1 прибув в зону митного контролю пункту пропуску «Ягодин- Дорохуськ» митного поста «Ягодин» Волинської митниці, тобто одразу після оформлення цієї декларації в Республіці Польща. В графі 8 наданої митними органами Республіки Польща експортної митної декларації №24PL301010E0090555 від 24.01.2024 зазначено, що «Одержувачем» товарів є - MIZOVETS ANDRII, зазначений номер його закордонного паспорта, у гр.21 - номер транспортного засобуАС7311НК.

Отже, Позивач переміщував товар, який з огляду на свою кількість та характер, що підтверджується офіційною відповіддю митних органів Республіки Польща від 18.04.2024 №0201-ЮМ.542.259.2024.2 (вх. №11403/11/26 від 19.04.2024), підлягав обов`язковому декларуванню проте, всупереч встановленим вимогам закону, переміщуваний ним товар у встановленому порядку не задекларував.

Тобто, в діях ОСОБА_1 наявні ознаки порушення митних правил, відповідальність, а саме частини 2 статті 471 МК України, недекларування товарів (крім зазначених у частинах першій та/або третій цієї статті), що переміщуються через митний кордон України громадянами.

Водночас, колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновком суду першої інстанції в частині спливу строку накладення адміністративного стягнення на позивача ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються митними органами або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом.

У цій справі встановлено, що днем виявлення митним органом правопорушення передбаченого ч.2 ст.471 МК України є 19 квітня 2024 року дата надходження відповіді митних органів Республіки Польща від 18.04.2024 №0201-IGM.542.259.2024.2 до Держмитслужби (вх.№11403/11/26 від 19.04.2024).

Відтак, передбачений ч.1 ст.467 МК України строк накладення адміністративного стягнення у справі за протоколом № 0424/20500/24 сплив 19 жовтня 2024 року.

Тобто, на дату винесення оскаржуваної постанови (19 березня 2025 року) строк накладення адміністративного стягнення сплив, а відтак відповідач порушив вимоги ч.1 ст.467 МК України.

Відповідно до ст.487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно із п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Вказана обставина є підставою для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, яка передбачає, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Вказані вище обставини є безумовною підставою для зміни рішення суду першої інстанції.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Інші доводи апеляційної скарги зроблених висновків не спростовують, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними і трактуванні їх на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвали нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції задовольняючи позов, допустив невідповідність своїх висновків обставинам справи, неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, що відповідно до приписів ст. 317 КАС України є підставою для зміни судового рішення в частині викладення мотивів задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст.139 КАС України судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Волинської митниці задовольнити частково.

Рішення Любомльського районного суду Волинської області від 08 травня 2025 року у справі №163/667/25 змінити в частині викладення мотивів задоволення позову.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя З. М. Матковська
судді О. М. Гінда
В. В. Ніколін
Повне судове рішення складено 21.07.2025