Справа № 640/10610/19
Суддя: Юзьків Микола Іванович
Дата ухвалення: 2025-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 640/10610/19

22 липня 2025 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Юзьківа М.І., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного підприємства Фірма "Вір`єм" до Головного управління ДПС у м. Києві третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Державна податкова інспекція у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві, Державна казначейська служба України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

Приватне підприємство Фірма "Вір`єм" (далі позивач, або ПП Фірма "Вір`єм") звернулася до суду з позовом до Головного управління ДПС у м.Києві (далі відповідач, або контролюючий орган) у якому просить суд зобов`язати ГУ ДФС у м. Києві по заяві ПП Фірма "ВІР`ЄМ" про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань (податку) з бюджету вх.№б/н від 17.05.2019 скласти та надати до ГУ ДКСУ у м. Києві подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджету юридичній особі ПП Фірма "ВІР`ЄМ": податок на додану вартість на суму 597 516,61 грн., код бюджетної класифікації 30 (ПДВ).

Позовні вимоги у заявах по суті справи обґрунтовані тим, що згідно даних інтегрованої картки платника податків (ІКП) станом на травень 2019 за позивачем обліковувалась переплата по ПДВ на суму 597 516,61 грн., що виникла у результаті сплати податку "живими" грошима. Позивач звернувся до відповідача із заявою від 17.05.2019 про повернення надміру сплаченого податку, однак відповідач листом від 22.05.2019 №95902/10/26-15-12-01-18 йому відмовив через те, що станом на 22.05.2019 електронний рахунок ПП Фірма "Вір`єм" СЕА ПДВ не закритий. Також зазначено, що переплата виникла в результаті надходжень до бюджету грошових коштів від позивача та в результаті подання позивачем уточнюючого розрахунку до податкової декларації та проведення по ІКП судової ухвали про відкриття провадження у справі №826/14874/14.

Крім того, позивач зазначає, що станом на час подання заяви про повернення надміру сплачених коштів у нього був відсутній електронний рахунок в СЕА ПДВ та податковий борг, а тому таку відмову відповідача вважає протиправною.

Відповідач позовні вимоги не визнає та просить відмовити у їх задоволенні. У відзиві на позовну заяву та додаткових поясненнях вказує, що відповідно до бази даних інформаційно-комунікаційної системи контролюючого органу ПП Фірма "Вір`єм" станом на 22.05.2019 обліковувалась переплата з ПДВ у сумі 597 516,67 грн., про що позивача було повідомлено листом №95902/10/26-15-12-01-18 від 22.05.2019.

Зазначена переплата виникла та обліковується в ІКП в наступному хронологічному порядку за рахунок: надходжень до бюджету коштів з рахунку в системі електронного адміністрування ПДВ (далі - СЕА ПДВ) (18 957,46 грн.) в погашення нарахованої платником суми податку до сплати; подання уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за №, відповідно до якого зменшено суму ПДВ, яка сплачувалась до державного бюджету на суму 64 585,00 грн., та збільшено в ІКП суму переплати; надходжень до бюджету коштів з рахунку в системі електронного адміністрування ПДВ (119 200,00 грн.) в погашення нарахованої платником суми податку до сплати; проведення в ІКП судової ухвали №826/14874/17 по податковому повідомленню-рішенню (форма «Н») № від 03.11.2017 (394 682.43 грн.); надходження до бюджету коштів з поточного рахунку в установі банку (91,72 грн.).

З огляду на це, а також у зв`язку з тим, що станом на 15.07.2019 рахунок СЕА ПДВ не був закритий через наявність на ньому заборгованості у сумі 305 387,00 грн., вважає що відсутні підстави для повернення надміру сплаченого податку на підставі статті 43 Податкового кодексу України та Порядку інформаційної взаємодії Державної податкової служби України, її територіальних органів, Державної казначейської служби України, її територіальних органів, місцевих фінансових органів у процесі повернення (перерахування) платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 11.02.2019 № 60.

Рух справи у суді

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.06.2019 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Державну податкову інспекцію у Печерському районі ГУ ДФС у м.Києві.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.03.2021 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Державну казначейську службу України.

Відповідно до частини третьої статті 29 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі ліквідації або припинення роботи адміністративного суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи адміністративного суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено.

Законом України Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду від 13.12.2022 № 2825-IX (далі Закон № 2825-IX) ліквідовано Окружний адміністративний суд міста Києва.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2825-IX установлено, що з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя. Інші адміністративні справи, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, у тому числі ті, що передані до Київського окружного адміністративного суду до набрання чинності Законом України Про внесення зміни до пункту 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду щодо забезпечення розгляду адміністративних справ, але не розподілені між суддями (крім справ, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України), передаються на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України шляхом їх автоматизованого розподілу між цими судами з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ у порядку, визначеному Державною судовою адміністрацією України.

27.02.2025 дана справа надійшла до Тернопільського окружного адміністративного суду та Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.02.2025 справу передано на розгляд судді Юзьківу М.І.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 04.03.2025 адміністративну справу № 640/10610/19 за позовом Приватного підприємства "Фірма "Вір`єм" до Головного управління ДПС у м. Києві, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Державна податкова інспекція у Печерському районі Головного управління ДПС У м. Києві, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Державна казначейська служба України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії прийнято до провадження. Запропоновано сторонам у разі зміни фактичних обставин у даній справі, повідомити суду про таке протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня отримання цієї ухвали шляхом направлення додаткових пояснень в електронній формі через Єдину судову інформаційно телекомунікаційну систему (особистий кабінет в системі "Електронний суд") з використанням власного (уповноваженої особи) електронного підпису або у паперовій формі.

Ухвалою суду від 25.04.2025 замінено відповідача Головне управління ДПС у м. Києві () його правонаступником Головним управління ДПС у м. Києві (код ЄДРПОУ ВП:44116011).

Відповідно до частини п`ятої статті 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.

З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Дослідженням письмових доказів у справі встановлено, що згідно платіжних доручень від 17.06.2016 №52, від 15.06.2016 №47, від 14.06.2016 №45, від 10.06.2016 №41, від 10.06.2016 №40, від 09.06.2016 №35, від 08.06.2016 №34, від 01.06.2016 №26 ПП Фірма "Вір`єм" сплачено ПДВ на загальну суму 708 700, 00 грн. (т.1 а.с.17-24).

17.05.2019 ПП Фірма "Вір`єм" звернулось до ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м.Києві із заявою про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань (податку) з бюджету на поточний рахунок платника податків в установі банку, у якій просило повернути з бюджету надміру сплачену суму ПДВ у розмірі 597 516,61 грн., які були сплачені згідно з вказаними вище платіжними дорученнями на електронний рахунок ПП Фірма "Вір`єм" в системі електронного адміністрування ПДВ (т.1 а.с.12).

Листом від 22.05.2019 №95902/10/26-15-12-01-18 Головне управління ДФС у м.Києві повідомило ПП Фірма "Вір`єм", що згідно інформаційних ресурсів ДФС України, в ІКП ПП Фірма "Вір`єм" станом на 22.05.2019 обліковується переплата з податку на додану вартість в сумі 597 516,67 грн.

Зазначена переплата виникла та обліковується в ІКП в наступному хронологічному порядку за рахунок: надходжень до бюджету коштів з рахунку в системі електронного адміністрування ПДВ (далі - СЕА ПДВ) (18 957,46 грн.) в погашення нарахованої платником суми податку до сплати; подання уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за №, відповідно до якого зменшено суму ПДВ, яка сплачувалась до державного бюджету на суму 64 585,00 грн., та збільшено в ІКП суму переплати; надходжень до бюджету коштів з рахунку в системі електронного адміністрування ПДВ (119 200,00 грн.) в погашення нарахованої платником суми податку до сплати; проведення в ІКП судової ухвали №826/14874/17 по податковому повідомленню-рішенню (форма «Н») № від 03.11.2017 (394 682.43 грн.); надходження до бюджету коштів з поточного рахунку в установі банку (91,72 грн.).

Крім цього, станом на 22.05.2019 відповідно до інформаційних ресурсів ДФС України, рахунок у системі електронного адміністрування ПДВ ПП Фірма "Вір`єм" за №6423 не закритий (т.1 а.с.13-16).

Відповідно до даних інтегрованої картки платника податків ПП Фірма "Вір`єм" станом на 31.12.2018 та станом на 31.12.2019 обліковувалася переплата з податку на додану вартість в сумі 597 516,67 грн. (т.1 а.с.25, 167,168).

Як слідує з листа Головного управління ДПС у м.Києві від 25.06.2025 №61685/6/26-15-04-09-06 відповідно до інформаційних ресурсів ДПС України ПП Фірма "Вір`єм" () з 04.02.1999 по 30.09.2017 перебувало на загальній системі оподаткування. Свідоцтво платника податку на додану вартість від 26.05.2003 №37625822 анульовано 30.09.2017. З 01.10.2017 по 01.01.2021 ПП Фірма "Вір`єм" перебувала на спрощеній системі оподаткування за ставкою 5 відсотків без ПДВ (т.2 а.с.168).

Мотивувальна частина

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з таких міркувань.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовує та визначає Податковий кодекс України (ПК України; тут і надалі - в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно з підпунктом 17.1.10 пункту 17.1 статті 17 ПК платник податків має право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.

Умови повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені встановлені нормами статті 43 ПК.

Так, згідно з пунктом 43.1 цієї статті помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов`язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов`язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку. У разі повернення надміру сплачених грошових зобов`язань з податку на додану вартість такі кошти підлягають поверненню виключно на рахунок платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Контролюючий орган не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п`яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету (пункти 43.2, 43.3, 43.4 та 43.5 статті 43 ПК).

Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні" від 21.12.2016 № 1797-VIII, який набрав чинності 01.01.2017, статтю 43 ПК доповнено пунктом 43.4-1 такого змісту: у разі повернення надміру сплачених податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зарахованих до бюджету з рахунка платника податку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість у порядку, визначеному пунктом 200-1.5 статті 200-1 цього Кодексу, такі кошти підлягають поверненню виключно на рахунок платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, а у разі його відсутності на момент звернення платника податків із заявою на повернення надміру сплачених податкових зобов`язань з податку на додану вартість чи на момент фактичного повернення коштів - шляхом перерахування на поточний рахунок платника податків в установі банку.

Згідно з пунктом 200-1.5 статті 200-1 ПК з рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника перераховуються кошти до державного бюджету в сумі податкових зобов`язань з податку на додану вартість, що підлягає сплаті за наслідками звітного податкового періоду, та на поточний рахунок платника податку за його заявою, яка подається до контролюючого органу у складі податкової звітності з податку на додану вартість, у розмірі суми коштів, що перевищує суму задекларованих до сплати до бюджету податкових зобов`язань та суми податкового боргу з податку. При цьому перерахування коштів на поточний рахунок платника може здійснюватися у разі відсутності перевищення суми податку, зазначеної у складених податкових накладних, складених у звітному періоді та зареєстрованих у Єдиному реєстрі податкових накладних, над сумою податкових зобов`язань з податку за операціями з постачання товарів/послуг, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість у цьому звітному періоді.

З положеннями статті 43 ПК узгоджуються норми Порядку взаємодії територіальних органів Державної фіскальної служби України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 15.12.2015 №1146.

Системний аналіз наведених положень дає підстави для висновку про те, що забезпечення реалізації гарантованого платнику права на повернення надміру сплачених сум грошових зобов`язань з податку на додану вартість здійснюється виключно на рахунок платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. І тільки за відсутності у платника на час звернення рахунку у системі електронного адміністрування ПДВ та податкового боргу суми надміру сплаченого податку підлягають перерахуванню на поточний рахунок платника податків в установі банку.

Таке застосування норм пунктів 43.2 та 43.4-1 ПК узгоджується з висновками у постановах Верховного Суду від 22.05.2018 у справі №808/2948/16 та від 16.04.2021 у справі № 280/858/19, щодо застосування зазначених норм у подібних правовідносинах.

Згідно з частинами першою, другою статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

У силу вимог статей 73-76 КАС України докази мають бути належними (містити інформацію щодо предмета доказування), допустимими (одержаними з дотриманням порядку, встановленого законом), достовірними (на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи), достатніми (які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування).

Згідно з частиною першою статті 78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Враховуючи, що сторонами у заявах по суті справи (позивачем у позові, а відповідачем у відзиві) визнається та обставина, що за ПП Фірма "Вір`єм" станом на 22.05.2019 обліковувалась переплата з ПДВ у сумі 597 516,67 грн., суд вважає цю обставину встановленою.

Крім того, дана обставина підтверджується даними інтегрованої картки платника податків ПП Фірма "Вір`єм".

Аналізуючи підстави відмови у поверненні позивачу надміру сплачених сум грошових зобов`язань з податку на додану вартість, які вказані відповідачем у листі №95902/10/26-15-12-01-18 від 22.05.2019 суд зазначає таке.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Рисовський проти України" визнав низку порушень пункту 1 статті 6 Конвенції, статті 1 Першого протоколу до Конвенції та статті 13 Конвенції у справі та виклав окремі стандарти діяльності суб`єктів владних повноважень, зокрема, розкрив елементи змісту принципу "доброго врядування". Цей принцип, зокрема, передбачає, що у разі якщо справа впливає на такі основоположні права особи, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і послідовний спосіб (рішення у справах "Beyeler v. Italy" № 33202/96, "Oneryildiz v. Turkey" № 48939/99, "Moskal v. Poland" № 10373/05). Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і "Тошкуце та інші проти Румунії" (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах "Онер`їлдіз проти Туреччини" (Oneryildiz v. Turkey), п. 128, та "Беєлер проти Італії" (Beyeler v. Italy), п. 119).

Постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 р. № 569 затверджено Порядок електронного адміністрування податку на додану вартість (далі - Порядок № 569, який визначає механізм відкриття та закриття рахунків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, особливості складення податкових накладних та розрахунків коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних у такій системі, а також механізм проведення розрахунків з бюджетом з використанням зазначених рахунків.

Згідно з пунктом 4 Порядку № 569 рахунок у системі електронного адміністрування податку (далі - електронний рахунок) - рахунок, відкритий платнику податку в Казначействі, на який таким платником перераховуються кошти у сумі, необхідній для досягнення розміру суми податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, а також у сумі, необхідній для сплати узгоджених податкових зобов`язань з податку.

Пунктом 7 Порядку №569 визначено, що у разі анулювання реєстрації платника податку залишок коштів на його електронному рахунку перераховується до бюджету, а такий рахунок закривається.

Для закриття електронного рахунка ДФС надсилає Казначейству реєстр платників податку, в якому зазначаються найменування або прізвище, ім`я та по батькові платника податку, податковий номер або серія (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб - підприємців, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати будь-які платежі за серією (за наявності) та номером паспорта), індивідуальний податковий номер платника податку та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету.

На підставі такого реєстру Казначейство перераховує суми податку до бюджету.

Повідомлення про закриття електронних рахунків Казначейство надсилає ДФС у день закриття такого рахунка.

Відповідно до пункту 27 Порядку №569 у разі анулювання реєстрації платника податку податкові зобов`язання визначаються на підставі податкової звітності з податку за підсумками останнього звітного (податкового) періоду, визначеного пунктом 184.6 статті 184 Кодексу. Залишок коштів на електронному рахунку платника податку після розрахунків з бюджетом за результатами останнього звітного (податкового) періоду перераховується до бюджету.

Якщо після анулювання реєстрації платника податку залишок коштів на електронному рахунку недостатній для сплати до бюджету узгоджених податкових зобов`язань з податку на підставі поданих контролюючому органу податкових декларацій з податку, остаточний розрахунок з бюджетом таким платником здійснюється з власного поточного рахунка на електронний рахунок.

Якщо залишок коштів на електронному рахунку, який після анулювання реєстрації платника податку перераховано до бюджету, перевищує суми узгоджених податкових зобов`язань з податку за результатами останнього звітного (податкового) періоду, такі суми повертаються з бюджету в порядку, передбаченому статтею 43 Кодексу, за заявою платника податку.

З наведених норм Порядку №569 слідує, що у разі анулювання реєстрації платника податку на додану вартість його електронний рахунок у системі електронного адміністрування податку на додану вартість закривається з одночасним проведенням остаточних розрахунків з бюджетом.

Судом встановлено, що реєстрацію ПП Фірма "Вір`єм" як платника податку на додану вартість анульовано 30.09.2017, а тому його електронний рахунок підлягав закриттю з проведення відповідних розрахунків з бюджетом. Відтак, суд вважає необґрунтованими доводи відповідача щодо відмови у поверненні надміру сплачених сум податку через наявність електронного рахунка, оскільки такі не ґрунтуються на положеннях Порядку №569 та суперечать принципу "належного урядування".

При цьому, суд погоджується з доводами позивача, що проведення операції в ІКП на підставі рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 17 січня 2018 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/71715175#) у справі № 826/14874/17 жодним чином не впливає на стан розрахунків з ПДВ, оскільки податкове зобов`язання за податковим-повідомленням рішенням, яке скасовано вказаним рішенням суду, не було узгодженим.

Безпідставними і такими, що не ґрунтуються на достовірних доказах суд вважає доводи відповідача з посиланням на реєстр транзакцій по рахунку СЕА ПДВ про наявність у позивача податкового боргу станом на час вирішення відповідачем питання про повернення надміру сплаченого податку. Такі мотиви не були зазначені відповідачем у листі від 22.05.2019 №95902/10/26-15-12-01-18, а також дані про податковий борг не були відображені у інтегрованій картці платника ПП Фірма "Вір`єм".

Саме інтегрована картка платника згідно з нормами Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 07.04.2016 № 422 (далі Порядок №422), є формою оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами.

Крім того, саме органи ДФС відповідальні за: здійснення оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджету; достовірність відображення в інформаційній системі органів ДФС первинних показників; контроль достовірності первинних показників за податками і зборами, митними та іншими платежами до бюджетів (п.2-5 Порядку №569).

Підсумовуючи все зазначене вище, суд приходить до переконання, що дії відповідача щодо відмови у поверненні позивачу переплати з податку на додану вартість в сумі 597 516,61 грн. на поточний рахунок платника податків в установі банку не відповідають критеріям правомірності рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, викладеним у частині другій статті 2 КАС України, а тому такі є протиправним.

Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях, аналізуючи національні системи правового захисту на предмет дотримання права на ефективність внутрішніх механізмів в аспекті забезпечення гарантій, визначених ст.13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, вказував, що для того, щоб бути ефективним, засіб захисту має бути незалежним від будь-якої вжитої на розсуд державних органів дії, бути безпосередньо доступним для тих, кого він стосується (див. рішення від 06.09.2005 р. у справі "Гурепка проти України", заява №61406/00, п.59); спроможним запобігти виникненню або продовженню стверджуваному порушенню чи надати належне відшкодування за будь-яке порушення, яке вже мало місце (див. рішення від 26.10.2000 р. у справі "Кудла проти Польщі", заява №30210/96, п.158) (п.29 рішення Європейського суду з прав людини від 16.08.2013 р. у справі "Гарнага проти України", заява № 20390/07).

Ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав. Таким чином, обираючи спосіб захисту порушеного права, суд зобов`язаний враховувати положення статті 13 Конвенції стосовно права на ефективний засіб юридичного захисту, під яким слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів (наслідків), дає найбільший ефект, забезпечує поновлення порушеного права та є адекватним наявним обставинам.

З метою повного та ефективного захисту прав позивача необхідно визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у поверненні позивачу переплати з податку на додану вартість в сумі 597 516,61 грн. на поточний рахунок платника податків в установі банку та зобов`язати ГУ ДПС у м. Києві скласти і подати до ГУ ДКСУ у м. Києві висновок про повернення ПП Фірма "ВІР`ЄМ" надміру зарахованих до бюджету 597 516,61 грн. податку на додану вартість.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29). Суди повинні діяти вчасно та в належний і послідовний спосіб (рішення у справах «Beyeler v. Italy» № 33202/96, «Oneryildiz v. Turkey» № 48939/99, «Moskal v. Poland» № 10373/05).

Інші аргументи сторін не є визначальними для вирішення даної справи та не спростовують висновок суду про наявність підстав для задоволення позову.

Висновки за результатами розгляду справи

Відповідно до частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною першою та частиною другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За результатами розгляду справи суд дійшов до переконання, що відповідачем не доведено правомірність його дій у спірних правовідносинах, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

При цьому, з метою логічності та зрозумілості рішення суду його резолютивна частина буде викладена дещо в іншому формулюванні ніж заявлені позовні вимоги, однак вказане не впливатиме на зміст останніх та обсяг їх задоволення.

Судові витрати

Згідно частини першої статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Статтею 139 КАС України визначені правила розподілу судових витрат.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1921,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 10.06.2019 №525.

У зв`язку із тим, що цей позов задоволено повністю, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 1921,00 грн за рахунок його бюджетних асигнувань.

Доказів понесення інших витрат суду надано не було.

На підставі викладеного та керуючись статтями 6, 9, 14, 72, 73, 77, 90, 241, 250, 257 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Приватного підприємство Фірма "Вір`єм" до Головного управління ДПС у м.Києві задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління ДПС у м.Києві щодо відмови у поверненні Приватному підприємству Фірма "Вір`єм" переплати з податку на додану вартість в сумі 597 516,61 грн. грн на поточний рахунок платника податків в установі банку.

Зобов`язати Головне управління ДПС у м.Києві скласти і подати до Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві висновок про повернення ПП Фірма "Вір`єм" надміру зарахованих до бюджету 597 516,61 грн. податку на додану вартість.

Стягнути на користь Приватного підприємство Фірма "Вір`єм" судовий збір у розмірі 1921,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м.Києві.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 22 липня 2025 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- Приватне підприємство Фірма "Вір`єм" (місцезнаходження: вул. Заньковецької, 8, 32, м. Київ, 01001 );

відповідач:

- Головне управління ДПС у м. Києві (місцезнаходження: вул. Шолуденка, 33/19, м. Київ, 04116 );

третя особа:

- Державна податкова інспекція у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві (місцезнаходження: вул. Лєскова, 4, м. Київ, 01011 ) ;

- Державна казначейська служба України (місцезнаходження: вул.Бастіонна,6 м.Київ, 01601, ).

Головуючий суддя Юзьків М.І.