Справа № 171/1695/25
Суддя: Ліпчанський С. М.
Дата ухвалення: 2025-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер справи 171/1695/25
Номер провадження 2-а/171/21/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.25 м. Апостолове

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Ліпчанського С.М., за участю секретаря судового засідання Бахтіярової Н.В., позивача ОСОБА_1 , представника позивача Тішуніна О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовною заявою Тішуніна Олександра Анатолійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , до Виконавчого комітету Апостолівської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Тішунін О.А., діючи в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Виконавчого комітету Апостолівської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, в якому просить суд скасувати постанову від 30.04.2025 № 12 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 2 статті 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постановленої адміністративною комісією виконавчого комітету Апостолівської міської ради про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 156 КУпАП та накладення на неї адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 6800,00 грн. та закрити справу про адміністративне правопорушення. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Апостолівської міської ради на користь ОСОБА_1 , судові витрати в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що 01.04.2025 р. інспектором СЮП ВП КРУП в Дніпропетровській області капітаном поліції Потурай Т.О. складено протокол про адміністративне правопорушення від 01.04.2025 р. ВАД № 412152 за ч. 2 ст. 156 КУпАП відносно ОСОБА_1 . Адміністративний матеріал направлений на розгляд адміністративної комісії при виконавчому комітеті Апостолівської міської ради. Розгляд відбувся 30.04.2025. Постановою від 30.04.2025 № 12 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 2 статті 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800,00 грн (шість тисяч вісімсот гривень), у зв`язку з порушенням правил торгівлі алкогольними напоями, а саме за здійснення продажу алкогольних напоїв неповнолітнім особам. Оскаржувана постанова є незаконною, необґрунтованою, винесена з порушенням встановленого порядку, підлягає скасуванню, а у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.156 КУпАП, що зумовлює скасування рішення суб`єкта владних повноважень та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Так, у постанові від 30.04.2025 № 12 зазначено, що 01.04.2025 о 12 годині 00 хвилин у АДРЕСА_1 , у магазині ФОП « ОСОБА_2 » громадянка ОСОБА_1 перебуваючи на своєму робочому місті, здійснила продаж алкогольного напою «Айс-мікс» (3,5 % алк.) неповнолітньому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не запитавши вік та паспорт неповнолітнього. Чек на здійснену покупку ОСОБА_1 не надала. Під час розгляду адміністративної справи, ОСОБА_1 , наголошувала, що адміністративного правопорушення вона не скоювала та алкогольні напої малолітній особі не продавала.

Так, 01.04.2025 р. приблизно об 11 год. 30 хв. до магазину в ФОП « ОСОБА_2 » прийшла інспектор СЮП ВП КРУП в Дніпропетровській області капітан поліції ОСОБА_4 та повідомила про те, що в неї є інформація стосовно продажу ОСОБА_1 алкогольних напоїв неповнолітнім. Позивач заперечувала та пояснила, що алкогольні напої неповнолітнім не продає. Не зважаючи на пояснення, інспектор склала протокол про адміністративне правопорушення від 01.04.2025 р. ВАД № 412152 за ч. 2 ст. 156 КУпАП відносно ОСОБА_1 . Крім того, протокол про адміністративне правопорушення від 01.04.2025 р. ВАД № 412152, який вказано в постанові № 12, під розписку їй не був вручений, чим порушено ч. 2 ст. 254 КУпАП. Також її не було ознайомлено з матеріалами адміністративної справи, що позбавило позивача права на захист. Інспектор не пояснила, коли саме відбувся продаж алкогольного напою. Відсутність фіскального чеку лише підтверджує той факт, що дана продукція не продавалась нею в магазині неповнолітнім особам. Після складення протоколу, інспектор неодноразово телефонувала позивачці та її матері, та направляла електронними засобами зразок документу, який ОСОБА_1 повинна була підписати та передати їй. Згідно даного зразка документу, позивач визнавала свою вину, але позивач відмовилась підписувати даний документ та на засіданні комісії повідомила, що дане правопорушення вона не скоювала.

Кожна без виключення купівля товару, тим більше акцизного, супроводжується роздрукуванням чеку через фіскальний реєстратор. Фактом продажу алкогольних та тютюнових виробів є касовий чек, який видається кожному без винятку покупцеві, на чому акцентує увагу Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 23 квітня 2019 року справа № П/811/1217/16. Матеріали справи не доводять фактів, описаних у фабулі протоколу, відсутні фото та відеозаписи, які б підтверджували, що саме ОСОБА_1 є суб`єктом правопорушення, яке їй інкримінують, адже немає доказів, що вказують на те, що вона, а не інша особа, здійснила продаж. В протоколі про адміністративне правопорушення ВАД № 412152 від 01.04.2025 року, який складений відносно позивача за ч.2 ст.156 КУпАП, не зазначено інформації про вилучення будь-яких алкогольних напоїв та про наявність фіскального чека, що "поза розумним сумнівом" підтверджував би продаж вказаного товару.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. У вказаному протоколі взагалі не зазначено інформації, яка б дала можливість ідентифікації проданого товару, так і про вилучення та знищення спиртних напоїв, підтвердження, що ОСОБА_1 як продавець, здійснила продаж вказаного товару, а також відсутній будь-який розрахунковий документ, який свідчив би про факт здійснення операції купівлі-продажу вказаних спиртних напоїв, що «поза розумним сумнівом» підтверджував би продаж такого товару. У оскаржуваній постанові зазначено, що в матеріалах існують пояснення ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , однак ці особи не надавали пояснень на засіданні комісії.

Так, у постанові № 560/751/17 від 27.06.2019 колегія суддів Верховного Суду зазначила, що підтвердження порушення показаннями свідків, не є належними доказами у справі, оскільки вказані особи у судовому засіданні не допитувалися та не попереджалися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень. При цьому, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , не були присутні в магазині та не були свідками продажу алкогольних напоїв неповнолітнім, а тому їх пояснення не підтверджують факту продажу алкогольних напоїв неповнолітній особі. Зазначені пояснення не підтверджують сам факт продажу алкогольного напою неповнолітньому, а тому їх письмові пояснення в цілому є неналежним доказом у справі. У цьому випадку адміністративною комісією при розгляді справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 156 КУпАП не надано оцінку тому факту, що жодних об`єктивних доказів реалізації позивачем у встановлений час та дату товару, який є предметом правопорушення, як і доказів того, що цей товар був вказаний спиртними напоями та був знищений, не надано, а тому в порушення вимог ст. 245 КУпАП не забезпечено всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, не дотримано вимоги ст. 280 КУпАП, не перевірено належним чином доводи позивача про непричетність її до вчинення правопорушення

Відповідачем при прийнятті оскаржуваної постанови не було дотримано принципу всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин, оскільки при розгляді справи було застосовано спрощений підхід: притягнення до відповідальності ОСОБА_1 , відбулось без встановлення та обґрунтування її вини, без дослідження питань щодо обставин, які пом`якшують та обтяжують відповідальність, тобто без дослідження доказів та без застосування будь-яких інших фактів, які б підтверджували наявність або відсутність вини певної особи (показання свідків, відеофіксація тощо). У матеріалах справи відсутні докази, які беззаперечно підтверджують вину позивача у інкримінованому їй адміністративному правопорушенні та сам факт його вчинення.

09.06.2025 року до суду від представника Виконавчого комітету Апостолівської міської ради надійшов відзив, в якому зазначено, що під час розгляду протоколу права позивача не порушені, розгляд проводився на законних підставах, у зв`язку з чим вважає доводи позовної заяви необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Не погоджуючись з пред`явленими вимогами, просив постанову адміністративної комісії Виконавчого комітету Апостолівської міської ради № 12 від 30.04.2025року залишити без змін, а позовну заяву без задоволення. Крім того зазначив, що матеріали справи містять протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 412152 від 01.04.2025 року, в якому зазначено, що ОСОБА_1 є продавцем магазину ФОП « ОСОБА_2 », здійснила продаж алкогольного напою «Айс Мікс» неповнолітньому, зі змістом протоколу ознайомлена під особистий підпис. Під час розгляду адміністративної справи позивач наголошувала, що адміністративного правопорушення вона не скоювала та алкогольні напої малолітній особі не продавала. Однак, факт заперечення своєї провини позивачем на засіданні адміністративної комісії, комісією не приховувався, не був проігнорований та був відображений у протоколі. Однак при прийняті рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, факт заперечення позивачем своєї провини, не був прийнятий до уваги адміністративною комісією та був розцінений комісією, як спосіб захисту позивачем своїх інтересів та бажання уникнути ним передбаченої законом відповідальності. Відсутність фіскального чеку підтверджує той факт, що позивачем не продавалась алкогольна продукція неповнолітнім особам. Однак в сукупності з іншими доказами із матеріалів справи, в даному конкретному випадку, факт відсутності фіскального чеку свідчить лише про те, що позивач здійснив продаж алкогольного напою неповнолітній особі, без оформлення купівлі продажу товару через реєстратор розрахункових операцій (РРО) та без видачі покупцю фіскального чеку.

Неповнолітній ОСОБА_3 у своїх поясненнях вказує, що 01.04.2025 року о 12-00 год. в магазині ФОП « ОСОБА_2 » купив одну пляшку алкогольного напою «Айс мікс». При цьому продавець не перевірила його документи та касовий чек йому не надала.

Вважає, що під час розгляду адміністративної справи стосовно ОСОБА_1 , адміністративна комісія дослідила матеріали справи, повно та всебічно з`ясувала всі обставини справи та дійшла висновку, що вони є належними та допустимими, вина особи, що притягається до відповідальності доведена.

Представник позивача та позивач в судовому засіданні позов підтримали та просять його задовольнити.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_1 є її донькою. ФОП « ОСОБА_2 » оформлено на неї, також пояснила, що по касовому апарату можна проаналізувати факт продажу алкоголю, але цього факту виявлено не було.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що у неї є неповнолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 01.04.2025 року вона не телефонувала своїй знайомій ОСОБА_8 , щоб вона продала синові алкогольний напій, пояснення підписала нечитавши.

Відповідно до ч. 1 ст.269КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-283-2, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 6 ст.162 КАС України.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального права, врахувавши позицію сторін, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом установлено, що 01.04.2025 року інспектором СЮП ВП КРУП ГУНП в Дніпропетровській області капітаном поліції Потурай Т.О. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 412152 відносно ОСОБА_1 , згідно з яким 01.04.2025 о 12 годині 00 хвилин у АДРЕСА_1 у магазині ФОП « ОСОБА_2 » громадянка ОСОБА_1 перебуваючи на своєму робочому місті, здійснила продаж алкогольного напою «Айс-мікс» (3,5 % алк.) неповнолітньому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не запитавши вік та паспорт неповнолітнього. Чек на здійснену покупку ОСОБА_1 не надала, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 156 КУпАП.

Постановою адміністративної комісії ВК Апостолівської міської ради № 12 від 30.04.2025 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2ст. 156 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 6800 грн.

ОСОБА_1 на засідання комісії з`явилася, вину у вчиненні правопорушення не визнала, продаж алкоголю заперечувала.

Адміністративна комісія при Виконавчому комітеті Апостолівської міської ради надавши оцінку вище вказаним доказам, дійшла висновку про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП.

Надаючи оцінку оскаржуваній постанові, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 218 КУпАП, адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені частиною 2 статті 156 КУпАП.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи вирішення її в точній відповідності з законом.

При розв`язанні спорів за позовами на рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень суди відповідно до ч. 2 ст.2КАС України повинні перевіряти, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно дост. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцієюта законами України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 280 КУпАП встановлює обов`язок органу (посадової особи) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Частина 2 статті 156 КУпАП встановлює відповідальність за порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння у приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування як такі, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння заборонена, або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння через торгові автомати чи особами, які не досягли 18-річного віку, а також продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння особі, яка не досягла 18-річного віку, або продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно (крім сигар), або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Слід зазначити, що склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення і є підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності. До структури складу адміністративного правопорушення відносяться: об`єкт; об`єктивна сторона; суб`єкт; та суб`єктивна сторона.

Об`єктивна сторона правопорушення - це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення.

Суб`єктом правопорушення є особа, яка вчинила правопорушення.

При цьому, склад адміністративного правопорушення характеризується сукупністю чотирьох елементів: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона.

Відсутність хоча б одного з них свідчить про відсутність складу порушення в цілому, що згідно з п. 1ст. 247 КУпАП є обставиною, що виключає провадження у справі: провадження не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 2ст. 156 КУпАПполягає у порушенні працівником підприємства (організації) торгівлі правил торгівлі, зокрема, алкогольними напоями на території забороненій законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування як такі, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння заборонена, тощо.

Тобто, адміністративна відповідальність за ч. 2 ст.156КУпАП настає лише для працівників підприємств (організації) торгівлі або громадського харчування, а не для будь-яких інших осіб, тобто суб`єкт даного адміністративного правопорушення є спеціальним.

Частина 1ст. 90 КАС Українипередбачає, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з ч. 1ст. 72 КАС Українидоказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 73 КАС України встановлює, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС Українив адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

На обов`язок доведення саме відповідачем, як суб`єктом владних повноважень правомірності винесення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, правомірності та законності прийнятої постанови вказує Верховний Суд у постановах від 24.04.2019 (справа №537/4012/16-а), від 08.11.2018 (справа № 201/12431/16-а), від 23 жовтня 2018 року (справа № 743/1128/17), від 15.11.2018 (справа № 524/7184/16-а).

Однак, відповідачем в порушення вищевказаних вимог закону не надано суду доказів, що позивач ОСОБА_1 є працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування (наказ про прийняття на роботу, договір, тощо). Будь-яких документів, які б підтверджували, що ОСОБА_1 перебувала у трудових відносинах, працювала в магазині ФОП « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , матеріали оскаржуваної постанови не містять.

Більш того, незважаючи на встановлені адміністративною комісією обставини щодо факту продажу позивачем алкогольної продукції, відсутність доказів щодо працевлаштування позивача в магазині ФОП « ОСОБА_2 », що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , може безпосередньо впливати на правильність кваліфікації вчиненого нею діяння.

Таким чином, відповідачем не доведено, що ОСОБА_1 є спеціальним суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2ст. 156 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Аналіз наведених положень КУпАП дає підстави для висновку, що під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення уповноважена посадова особа зобов`язана здобути докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. В іншому випадку застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень.

З огляду на імперативний обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати обставини, передбачені ст. 280 КУпАП, а також у порядку, передбаченому ч. 2 ст.77КАС України довести у подальшому перед судом правомірність своїх дій, і такі обставини повинні бути підтвердженні як належними, допустимими, достовірними, так і достатніми доказами, суд не може прийняти як доказ правомірності та законності винесення оскаржуваної постанови лише саму постанову та протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.1, ч. 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Матеріали справи не містять жодного належного, допустимого доказу того, що ОСОБА_1 отримала від продажу алкогольного напою грошові кошти (виручку), також відсутнє підтвердження вилучення у неї цих грошових коштів.

Слід зазначити, що фактом продажу алкогольних та тютюнових виробів є касовий чек, який видається кожному без винятку покупцеві, на чому акцентує увагу Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 23.04.2019 року, справа №П/811/1217/16, адміністративне провадження №К/9901/41573/18.

Належний доказ, яким в даному випадку може бути фіскальний чек або інший розрахунковий документ, в матеріалах справи відсутній.

У зв`язку з цим, суд зазначає, що відповідачем під час розгляду матеріалів про вчинення адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_1 не дотримано вимог ст. 280 КУпАП.

Тобто, в даному випадку встановлені обставини справи свідчать про те, що для прийняття рішення відповідачем не було встановлено усіх обставин, які мають значення для його прийняття, що свідчить про відсутність підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 156 КУпАП.

Відповідно до ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. 9 КАС Українирозгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, суб`єктивних висновках, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Верховний суд у постанові від 08.07.2020 у справі №463/1352/16-а вказав на те, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановленихстаттею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на імперативний обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати обставини, передбачені ст. 280 КУпАП, а також у порядку, передбаченому ч. 2 ст.77КАС України довести у подальшому перед судом правомірність своїх дій, і такі обставини повинні бути підтвердженні як належними, допустимими, достовірними, так і достатніми доказами, суд не може прийняти як доказ правомірності та законності винесення оскаржуваної постанови лише саму постанову та протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно п. 1 ст. 247КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема, відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відтак, враховуючи встановлені судом обставини та беручи до уваги вищенаведені норми, суд уважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю, оскільки вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.156 КУпАП, в суді не доведена. Отже, суд приходить до переконання, що оскаржувана постанова адміністративної комісії ВК Апостолівської міської ради № 12 від 30.04.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.156 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 6800 грн. 00 коп., підлягає скасуванню із закриттям справи, а позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, суд враховує ухвалення рішення на користь позивача, а тому уважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Апостолівської міської ради на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211грн.20 коп., який було сплачено згідно квитанції ID: 1015-7807-7694-9580 від 09.05.2025 року.

Керуючись ст.ст. 73-77,90,132,134,139,246,255,271-272,286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Тішуніна Олександра Анатолійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , до Виконавчого комітету Апостолівської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову адміністративної комісії Виконавчого комітету Апостолівської міської ради № 12 від 30.04.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.156 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 6800 грн. 00 коп. скасувати, а справу закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Апостолівської міської ради на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з моменту його підписання безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку, передбаченому ст. 286 КАС України. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М.Ліпчанський