Справа № 695/3162/25
Суддя: Степченко М. Ю.
Дата ухвалення: 2025-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/3162/25
номер провадження 2-аз/695/1/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2025 року м. Золотоноша

Суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Степченко М.Ю., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа Золотоніський відділ державної виконавчої служби у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною та скасування постанови №306 від 02.07.2025 про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області надійшов позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа Золотоніський відділ державної виконавчої служби у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною та скасування постанови №306 від 02.07.2025 про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Одночасно з позовною заявою, позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій останній просить:

- зупинити дію постанови № 306 від 02.07.2025 року про накладення адміністративного штрафу до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі;

- заборонити Золотоніському відділу державної виконавчої служби у Золотоніському районі Черкаської області центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (код СДРПОУ 35002221) та іншим особам вчиняти будь-які дії, спрямовані на примусове виконання постанови №306 від 02.07.2025 року, зокрема, відкриття виконавчого провадження та/або накладення арешту на рахунки ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі;

- зобов`язати Відповідача утриматися від направлення постанови №306 від 02.07.2025 року для примусового виконання до вирішення справи по суті.

Заява обґрунтована тим, що спірна постанова є виконавчим документом, який може бути направлений працівниками відповідача до органів державної виконавчої служби для примусового стягнення штрафу, правомірність накладення якого оскаржується позивачем. Позивач вказує, що існує загроза звернення стягнення на майно позивача, шляхом накладення арешту на усі наявні банківські рахунки останнього, та будуть застосовані інші заходи, спрямовані на примусове виконання оскаржуваної постанови, що може зашкодити ефективному захисту його прав.

Розглянувши подані документи і матеріали, суддя виходить з того, що відповідно до ч.1 ст.154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Вказана заява відповідає вимогам, визначеним ст.152 КАС України.

Забезпечення адміністративного позову це вжиття судом, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених КАС України, заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Відповідно до ч.1 ст.150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною другою статті 150 КАС України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Разом із цим ч. 1 ст. 151 КАС України визначено, що позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (ч.2 ст.151 КАС України).

Отже, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, або захист цих прав та інтересів стане неможливим чи для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, суд може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом заборони вчиняти певні дії або зупиненням дій.

У вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

За своєю суттю інститут забезпечення в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.

Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за заявою позивача.

Із вище наведеного випливає, що вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд має пересвідчитись, що надані докази та доводи позивача переконливо свідчать про наявність підстав для такого забезпечення позову.

Згідно з пунктом 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 року №2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з наслідками заборони вчиняти певні дії.

За змістом заяви про забезпечення позову позивач просить зупинити дію оспорюваної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладення штрафу в сумі 17000,00 грн., та заборонити посадовим особам відповідача та ДВС вчиняти будь-які дії, спрямовані на примусове виконання постанови, як виконавчого документа до розгляду адміністративної справи по суті та набрання законної сили судовим рішенням.

Звертаючись із заявою про забезпечення позову, заявник просить вжити заходів забезпечення позову, обґрунтовуючи причини звернення з заявою про забезпечення позову та надаючи суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Пунктом шостим частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом є видом виконавчих документів.

Таким чином, на підставі викладеного вище, враховуючи підстави та предмет спору, наявні правові підстави для часткового задоволення заяви позивача про забезпечення позову, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може унеможливити ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачів, за захистом яких він звернувся.

Вжиття заходів забезпечення позову до набранням законної сили судовим рішенням у справі за даним позовом, забезпечить рівний баланс прав та обов`язків сторін у справі та усуне можливі подальші судові спори в разі задоволення заявлених позовних вимог.

Суддя вважає, що достатніми та співмірними будуть такі види забезпечення позову як зупинення дії оскаржуваної постанови та заборона відповідачу вчиняти дії щодо звернення до примусового виконання оскаржуваної постанови. Такі способи забезпечення позову якнайкраще забезпечать виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

У даному випадку заява про забезпечення підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.150-154,241,242,243,256,294 КАС України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа Золотоніський відділ державної виконавчої служби у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною та скасування постанови №306 від 02.07.2025 про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП задовольнити частково.

Зупинити дію постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №306 щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладення штрафу в сумі 17000,00 грн. до набрання судовим рішенням законної сили.

Заборонити ІНФОРМАЦІЯ_1 вчиняти дії щодо звернення до примусового виконання постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №306 щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладення штрафу в сумі 17000,00 грн. до набрання судовим рішенням законної сили.

У решті вимог відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Відповідно до ст. 12 Закону України № 1404-VIII від 02.06.2016 «Про виконавче провадження», ухвала може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років, починаючи з наступного дня після її прийняття.

Копію ухвали направити сторонам.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції порядку та в строки, передбачені ст.295297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.Ю. Степченко