Справа № 953/485/25
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2025-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2025 р.Справа № 953/485/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: П`янової Я.В.,

Суддів: Жигилія С.П. , Русанової В.Б. ,

за участю секретаря судового засідання Колесник О.Е.

позивача: ОСОБА_1

відповідача: Твердохліба Д. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 05.05.2025, головуючий суддя І інстанції: Кіндер В.А., м. Харків, повний текст складено 05.05.25 у справі № 953/485/25

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту патрульної поліції , Департаменту патрульної поліції в особі Інспектора 1-го взводу 6 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенанта поліції Твердохліба Дениса Олександровича , Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції

про скасування постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі також позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції в особі Інспектора 1 взводу 6 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенанта поліції Твердохліба Дениса Олександровича, Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції (далі також відповідачі), в якому просив скасувати постанову серії ЕНА № 3109103 від 22.09.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Харківській області судові витрати у справі.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 05.05.2025 позов залишено без задоволення.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає, що судом першої інстанції під час розгляду справи не взято до уваги відсутність належних і достатніх доказів, які б підтверджували керування транспортним засобом позивачем без шолому по вул. Сумській, поруч будинку 130-г в місті Харкові, а також того, що при винесенні зазначеної постанови працівниками поліції не було роз`яснено позивачу його права та обов`язки, не надана можливість перенести розгляд справи до управління патрульної поліції з метою реалізації позивачем правом на захист.

Відповідачі правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися.

Учасники справи були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, учасників справи, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3109103 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн, оскільки 22.09.2024 о 16 годині 02 хвилин водій ОСОБА_1 у м. Харкові по вул. Сумській, 130г керував мотоциклом (мопедом) N-MAX125, номерний знак НОМЕР_1 , без мотошолома, чим порушив п 2.3.г Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.5 ст.121 КУпАП.

Скориставшись правом на оскарження постанови серії ЕНА № 3109103 від 22.09.2024 у судовому порядку, позивач звернувся до суду з позовом про її скасування та закриття провадження у справі.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувана постанова серії ЕНА № 3109103 від 22.09.2024 відповідає передбаченим статтею 283 КУпАП вимогам, тому підстави для її скасування відсутні.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За пунктом 1.3. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі також ПДР), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно з законодавством (пункт 1.9).

Відповідно до п.2.3 (7) Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний під час руху на мотоциклі і мопеді бути в застебнутому мотошоломі.

За приписами ч. 5 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі також КУпАП) порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В силу положень статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною другою статті 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У вказаних випадках, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову у справі (стаття 283 КУпАП) на місці вчинення правопорушення.

Вказані правові висновки наведено у постанові Верховного Суду від 12.06.2020 у справі №415/123/17.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2, ч. 5 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Згідно з правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постанові від 15 травня 2019 року у справі №537/2088/17, правомірність постанови має ґрунтуватися на тому, що факт правопорушення є доведеним і при її ухваленні процедура була дотримана.

За матеріалами справи факт вчинення позивачем правопорушення підтверджено наданими відповідачем відеофайлами, що, у свою чергу, дає можливість суду встановити дотримання поліцейським процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбаченої КУпАП та Інструкцією № 1395, що передує винесенню постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Так, з відеозапису «ІМG_7960 рух тз 1.МР4» (00 хв 11 с) з відеореєстратора, установленого на патрульному автомобілі, вбачається, що 22.09.2024 о 16 год. 00 хв. 25 с. по Журавлівському узвозі у місті Харкові рух білого мотоциклу (мопеду), керованого чоловіком в темній футболці та темних шортах, в сонцезахисних окулярах без використання шолому. Після чого патрульна машина прослідувала за мотоциклістом.

На відеозаписі «ІМG_7960 рух тз 1.МР4» (01 хв 00 с) з відеореєстратора, установленого на патрульному автомобілі, зафіксовано як 22.09.2024 о 16 год 02 хв. 14 с. чоловік у темній футболці та темних шортах, в сонцезахисних окулярах біля білого мотоциклу ступає на тротуар по вул. Сумській, поруч будинку 130-г в місті Харкові.

З відеозапису "export-owm8h 475014.mp4", відзнятого на нагрудну відеокамеру поліцейського, зафіксовано спілкування (22.09.2024 початок о 16 год 03 хв. 42 с) поліцейських з позивачем, який одягнутий в темну футболку та темних шортах, з сонцезахисними окулярами на голові біля його білого мотоциклом (мопедом) припаркованого поруч з тротуаром по вул. Сумській поруч будинку 130-г в місті Харкові.

З цього відеозапису вбачається, що на шостій хвилині двадцять п`ять секунд позивач повідомляє працівникам поліції, що він зрозумів чому його було зупинено, а саме через керування мотоциклом без використання мотошолому (проміжок 00:06:22 00:06:27).

Окрім того, на відеозаписі зафіксовано спілкування позивача по мобільному телефону, під час якого він повідомляє співрозмовнику про те, що їхав, зупинився, пішов до будинку, після чого до нього під`їхав екіпаж патрульного поліції та повідомив про нібито рух позивача за відсутності мотошолому (проміжок 00:15:40 00:15:50). Коли поліцейські під`їхали, він уже не їхав, а стояв як пішохід (00:16:42 зазначеного відеозапису).

У позовній заяві та апеляційній скарзі позивачем не заперечується, що мотоцикл (мопед) N-MAX125, номерний знак НОМЕР_1 , належить йому на праві власності.

Отже, на момент під`їзду екіпажу патрульного поліції позивач дійсно перебував на тротуарі, проте з відеозапису «ІМG_7960 рух тз 1.МР4» (00 хв 11 с) із відеореєстратора, установленого на патрульному автомобілі, убачається, що правопорушення зафіксовано під час зустрічного руху транспортного засобу позивача, після чого патрульний автомобіль продовжив рух до зупинки мотоциклу (мопед) N-MAX125, номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Сумській, поруч будинку 130-г в місті Харкові, що спростовує твердження позивача про невідповідність місця вчинення правопорушення обставинам, викладеним в оскаржуваній постанові.

Суд зауважує, що з досліджених відеозаписів убачається, що вимоги працівників поліції до позивача адресувались саме як до водія, а не як до пішохода, разом з цим ОСОБА_1 не заперечував факт керування, а стверджував, що на момент прибуття працівників поліції він вже зупинився, тобто був пішоходом.

Отже, зважаючи на встановлені обставини, які зафіксовані на досліджених відеозаписах, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач є водієм, який здійснював керування мотоциклом (мопедом) без використання мотошолому та припинив рух поруч будинку 130-г по вул. Сумській у місті Харкові.

Посилання позивача на те, що працівниками поліції було порушено процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення не знайшло підтвердження та є безпідставним, з огляду на таке.

За приписами частин другої та третьої статті 283 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Додатком 5 до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 за №1395, затверджено бланк Постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Відповідно до пункту 7 резолютивної частини бланку постанову підписує саме особа, яка винесла постанову.

Відповідно до абзацу 2 ст. 222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Як убачається з дослідженого відеозапису "export-owm8h 475014.mp4", працівником поліції повідомлено позивача про початок розгляду справи, роз`яснено позивачу його права та обов`язки, передбачені статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП, на що останній відповів, що йому все є зрозумілим; продемонстрований відеозапис руху транспортного засобу, керованого позивачем без використання мотошоломом, оголошено зміст порушення: керуванням мотоциклом (мопедом) без мотошолома, та зазначено, що за вказане правопорушення передбачена відповідальність, у зв`язку з чим буде складено постанову, на уточнююче запитання позивача, працівником поліції роз`яснено, що підставою зупинки був рух позивача транспортним засобом без використання мотошолому (проміжок часу: 01:07:05 - 01:11:14).

Установлено, що під час розгляду справи жодного клопотання позивачем заявлено не було, у тому числі щодо бажання позивача скористатись правовою допомогою. Позивачем не заперечувався факт керування транспортним засобом при демонстрації працівником поліції відеозапису. Відтак доводи позивача щодо не ознайомлення його з правами та обов`язками та відсутністю можливості скористатись правовою допомогою спростовуються дослідженим відеозаписом.

Порушень, які б указували на незаконність дій працівника поліції при зупинці транспортного засобу та в подальшому при складанні оскаржуваної постанови, судом не встановлено. При прийнятті оскаржуваної постанови, поліцейський діяв у межах своїх повноважень, з дотриманням приписів Закону України «Про Національну поліцію», Закону України «Про дорожній рух», ПДР, та КУпАП.

Обставини, які викладені в оскаржуваній постанові про адміністративне правопорушення, підтверджені належними та допустимими доказами, які свідчать про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121КУпАП.

Постанова серії ЕНА № 3109103 від 22.09.2024 відповідає, передбаченим статтею 283 КУпАП вимогам.

За встановлених обставин колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків, якими мотивоване рішення суду першої інстанції, та не дають підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими, а застосування судом норм матеріального та процесуального права - неправильним.

Суд першої інстанції надав оцінку всім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору та дослухався до всіх аргументів сторін, які здатні вплинути на результат вирішення спору.

У контексті оцінки доводів апеляційної скарги колегія суддів звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (пункт 58), згідно з якою принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, колегія суддів уважає, що ключові аргументи апеляційної скарги отримали достатню оцінку.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Зважаючи на положення статті 139 КАС України, у справі відсутні підстави для розподілу судових витрат зі сплати судового збору.

Керуючись статтями 139, 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 05.05.2025 у справі № 953/485/25 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя Я.В. П`янова
Судді С.П. Жигилій В.Б. Русанова

Повний текст постанови складено 21.07.2025