Справа № 363/1771/25
Суддя: Рудюк О. Д.
Дата ухвалення: 2025-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

22.07.25 363/1771/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2025 року суддя Вишгородського районного суду Київської області Рудюк О.Д.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

встановив:

ОСОБА_1 , звернувся до Вишгородського районного суду Київської області з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову № 183 від 17.02.2025 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, згідно якої позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 25 500 грн., а провадження у справі закрити за відсутністю складу правопорушення.

Про існування оскаржуваної постанови позивачу стало відомо 24.03.2025 року, після того як він звернувся до відповідача з письмовою заявою про надання письмової інформації та отримав оскаржу копію постанови.

Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що зазначеною постановою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що ОСОБА_1 будучи військовозобов`язаним під час дії особливого періоду та оголошення мобілізації відмовився від проходження військово-лікарської комісії для визначення придатності до військової служби та не надав документів, з яких вбачалося б, що він протягом року проходив військово-лікарську комісію, а також не вказав причин, що перешкоджали йому пройти військово-лікарську комісію, тим самим порушив вимоги ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Відповідно до даних мого військово-облікового документа (військового квитка, серія НОМЕР_1 від 04.03.2019 року), а також Витягу з «Резерв+» військово-облікового документа військово-облікова справа, як військовозобов`язаного з 08.02.2019 року та по даний час перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 ( ОСОБА_2 ).

Позивач у своєму позові вказує, що зазначена постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 25 500 грн. є не законною та не обґрунтованою, не відображає дійсних обставин справи, складена за відсутності будь-яких належних та допустимих доказів та з грубим порушенням порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та притягнення особи до адміністративної відповідальності, а тому вказана постанова підлягає скасуванню в судовому порядку, а адміністративне провадження підлягає закриттю.

Позивач вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення штрафу є необґрунтованою, винесеною з грубим порушенням чинного законодавства, викладені у ній обставини та підстави правопорушення є такими, що не відповідають фактичним обставинам, оскільки перебуваючи в адміністративній будівлі ІНФОРМАЦІЯ_3 він не відмовлявся проходити медичний огляд для встановлення ступеня придатності до проходження військової служби, а лише просив надати час для збирання медичних документів.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 04.04.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позову в повному обсязі, посилаючись на те, що 14.02.2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 прибув громадянин України ОСОБА_1 , який являючись офіцером, під час дії особливого періоду, отримавши направлення на медичний огляд для встановлення придатності до проходження військової служби за станом здоров`я без законних підстав відмовився від проходження військово-лікарської комісії. ОСОБА_1 було доведено вимоги законодавства щодо відповідальності за відмову від проходження військово-лікарської комісії, зокрема про адміністративну відповідальність.

Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не надав пояснень з приводу обставин вчинення правопорушення, зазначивши, що пояснення надасть під час розгляду справи 17.02.2025 року. Проте, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи ОСОБА_1 не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_5 та не повідомив поважності причин не прибуття.

Позивач стверджує, що 17.02.2025 року він шляхом поштового відправлення направив до ІНФОРМАЦІЯ_1 заяву (повідомлення) в якому повідомляв, що він захворів, тому не може прибути на час розгляду справи. Разом з тим, до копії позовної заяви не долучено жодного доказу його направлення на адресу ІНФОРМАЦІЯ_5 , що вказує на безпідставність тверджень позивача про повідомлення територіального центру про поважність причин неявки.

За наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення було встановлено, що громадянин ОСОБА_1 являється військово-обов`язаним та перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Зважаючи на те, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 порушив вимоги ч. 1 та ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», оскільки не пройшов військово-лікарську комісію та з 24.02.2022 року жодного разу не прибував до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем свого знаходження, його було внесено в інформаційну систему «РОЗШУК», як порушника законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Обставини не проходження позивачем військово-лікарської комісії підтверджуються наданою ним копією військово-облікового документа «Резерв +».

Згідно інформації, що міститься в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів ОСОБА_1 не має відстрочки від призову по мобілізації та не являється заброньованим від призову по мобілізації. За таких обставин представник відповідача вказує, що оскаржувальна постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП ухвалена у межах компетенції начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 на підставі повно та всебічно з`ясованих обставинах справи та з дотриманням вимог діючого на час вчинення правопорушення законодавства, тому в задоволенні позову просить відмовити.

Позивач свого права не реалізував відповідь на відзив до суду не надіслав.

Відповідно до частини першої статті 269 КАС України, у справах, визначених в тому числі статтею 286 КАС України, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

На підставі положень частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності усі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного.

Постановою у справі про адміністративне правопорушення № 183 від 17.02.2025 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 25 500 грн., за те, що він будучи військовозобов`язаним під час дії особливого періоду та оголошення мобілізації відмовився від проходження військово-лікарської комісії для визначення придатності до військової служби, тане надав документів, з яких вбачалося б, що він протягом року проходив військово-лікарську комісію, а також не вказав причин, що перешкоджали йому пройти військово-лікарську комісію, чим порушив вимоги частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Аналогічний зміст адміністративного правопорушення наведений у протоколі № 183 від 14.02.2025 року про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, що складений старшим офіцером адмін. відділення ІНФОРМАЦІЯ_1 л-т ОСОБА_3 про те, що 14.02.2025 року о 15-30 год. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_7 встановлено що громадянин ОСОБА_1 будучи військовозобов`язаний відмовився від проходження військово-лікарської комісії (номер направлення № 2/8/2678) в особливий період.

У графі «підпис особи, що притягається до адміністративної відповідальності» наявний підпис позивача ОСОБА_4 .

Також, у графі «Пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу особою, яка притягається до адміністративної відповідальності» міститься запис: «пояснення надам під час розгляду справи».

Позивач у позові зазначає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, оскільки його прохання перенести медичний огляд на іншу дату через об`єктивні причини не є порушенням законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, тим більше, що направлення для проходження військово-лікарської комісії він не отримував.

Проте, відповідачем до відзиву на позов надано копію направлення № 2/8/2678 від 14.02.2025 року, згідно якого позивача було направлено на ВЛК для встановлення придатності до проходження військової служби за станом здоров`я.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 235КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1,211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Частиною 1 статті 210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Частиною 3 статті 210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Статтею 1 Закону України «Про оборону України» визначено, що особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014 року, після оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022в Україні введено воєнний стан, який триває до теперішнього часу.

Положеннями абз. 4 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно.

Положеннями абз. 4 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що громадяни зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку тамобілізацію» передбачено, що організація і порядок проведення мобілізаційної підготовки та мобілізації визначаються цим Законом, актами Президента України та Кабінету Міністрів України.

Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560 (Порядок № 560).

Порядок № 560 визначає процедуру оповіщення військовозобов`язаних та резервістів, їх прибуття до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, військових частин Збройних Сил, інших військових формувань, Центрального управління або регіонального органу СБУ чи відповідного підрозділу розвідувальних органів; процедуру перевірки військово-облікових документів громадян, уточнення персональних даних військовозобов`язаних та резервістів та внесення відповідних зміну військово-облікові документи; процедуру надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення; організацію медичного огляду військовозобов`язаних та резервістів для визначення придатності до військової служби (пункт 1).

Відповідно до п. 74 Порядку № 560 резервістам та військовозобов`язаним, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, за рішенням керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки видається направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду за формою згідно з додатком 11. При цьому особам віком до 45 років видається направлення щодо визначення їх придатності до проходження військової служби у десантно-штурмових військах, силах спеціальних операцій, морській піхоті.

Направлення реєструється в журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію за формою згідно з додатком 12 та видається резервісту та військовозобов`язаному під особистий підпис.

Під час вручення направлення резервістам та військовозобов`язаним під особистий підпис доводяться вимоги законодавства щодо відповідальності громадян за ухилення від військової служби під час мобілізації, у тому числі за ухилення від проходження медичного огляду за направленням районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, та строк завершення медичного огляду.

Позивачем не спростовано належними доказами доводи відповідача, що він відмовився отримувати направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду, не проходив медичний огляд для визначення придатності до військової служби, в тому числі станом і на час розгляду справи судом доказів проходження ВЛК позивач не надав.

Безпідставна відмова (ухилення) від проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби є порушенням законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зокрема ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Таке порушення вчинене позивачем в особливий період.

Дії особи щодо ухилення (відмови) від проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та кваліфіковані відповідачем правильно.

Згідно з пп. 1 п. 27 Порядку № 560 під час мобілізації громадяни викликаються до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки або їх відділів з метою: взяття на військовий облік; проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби; уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки); призову на військову службу під час мобілізації та відправлення до місць проходження військової служби.

Відповідно до п. 28 Порядку № 560 виклик громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки чи їх відділів, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ під час мобілізації здійснюється шляхом вручення (надсилання) повістки (додаток 1).

Отже, вручення (надсилання) повістки є тільки одним із способів виклику громадян до районних (міських) ТЦК з певною метою, в тому числі, для проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби. Чинний Закон не пов`язує виконання обов`язку щодо проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби із обов`язковим попереднім врученням повістки.

Оскаржувана постанова містить опис обставин, установлених під час розгляду справи (абз. 5 ч. 2 ст. 283 КУпАП), тобто суть правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується позивач.

Суд також враховує, що позивач не проходив медичний огляд і не пройшов його на час розгляду справи, а відтак в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, оскільки останній, будучи військовозобов`язаним, відмовився від проходження медичного огляду за направленням ІНФОРМАЦІЯ_1 в особливий період, тим самим позивач порушив вимоги законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Відтак, дії відповідача при винесенні постанови у справі про адміністративне правопорушення були вчинені на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами, а тому підстав для задоволення позову суд не вбачає.

Відповідно до положень ст. 139 КАС України судові витрати присуджуються позивачу у разі задоволення позовних вимог, або ж розподіляються між сторонами пропорційно задоволеним вимогам.

З врахування того, що суд дійшов висновку щодо відмови в задоволенні позовних вимог, судові витрати з відповідача на користь позивача не стягуються.

На підставі викладеного та керуючись статтями 2, 5, 7-9, 72-79, 90, 241, 242, 243, 246, 286 КАС України, суд, -

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги на протязі десяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_9 (ЄДРПОУ НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ).

Суддя О.Д. Рудюк