Справа № 420/4553/25
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2025-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

21 липня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/4553/25

Суддя-доповідач П`ятого апеляційного адміністративного суду Димерлій О.О., розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29.04.2025 року у справі №420/4553/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою, у якій просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 28.11.2024 року №60 щодо відмови ОСОБА_1 у переведенні з пенсії за віком, відповідно до Закону України від 09.07.2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію державного службовця за віком, відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 року №3723-ХІІ «Про державну службу», починаючи з 21.11.2024 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити призначення та виплату ОСОБА_1 пенсії державного службовця за віком, відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 року №3723-ХІІ «Про державну службу», в розмірі 60% від заробітної плати, зазначеної в довідках Міністерства закордонних справ України від 08.11.2024 року №212/17-927-153 та Міністерства закордонних справ України від 08.11.2024 №212/17-927-154, починаючи з 21.11.2024 року.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 29.04.2025 року у справі №420/4553/25 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 28.11.2024 року №60 щодо відмови ОСОБА_1 у переведенні з пенсії за віком, відповідно до Закону України від 09.07.2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію державного службовця за віком, відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ «Про державну службу», починаючи з 21.11.2024 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити призначення та виплату ОСОБА_1 пенсії державного службовця за віком, відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 року №3723-ХІІ «Про державну службу», в розмірі 60% від заробітної плати, зазначеної в довідках Міністерства закордонних справ України від 08.11.2024 року №212/17-927-153 та Міністерства закордонних справ України від 08.11.2024 №212/17-927-154, починаючи з 21.11.2024 року.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись із вищеозначеним рішенням суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог суб`єктом владних повноважень безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду подано апеляційну скаргу.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08.07.2025 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29.04.2025 року у справі №420/4553/25 залишено без руху.

Для усунення недоліків поданої апеляційної скарги надано скаржнику 10-денний строк з дня отримання копії цієї ухвали, шляхом подання до апеляційного суду доказів сплати судового збору у розмірі 1453 грн. 44 коп., а також заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29.04.2025 року у справі №420/4553/25 із зазначенням обґрунтованих підстав для поновлення такого строку, з підтверджуючими доказами та матеріалами.

08.07.2025 року представником Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до П`ятого апеляційного адміністративного суду скеровано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду представник скаржника вказує про те, що на електронну пошту та засобами поштового зв`язку пенсійний орган не отримував рішення суду від 29.04.2025 року у справі №420/4553/25. Разом з цим, зазначене рішення суду з технічних причин, які пов`язані з перебоями у роботі підсистеми «Електронний суд», не було своєчасно завантажено з підсистеми та зареєстроване Головним управлінням. Лише 02.07.2025 року Головним управлінням зареєстровано рішення суду від 29.04.2025 року у справі №420/4553/25, що підтверджується скріншотом з підсистеми «Документообіг».

Крім цього, 18.07.2025 року представником Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до П`ятого апеляційного адміністративного суду скеровано заяву про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої додано платіжну інструкцію №7014 від 11.07.2025 року про сплату судового збору у розмірі 1453 грн. 44 коп.

Надаючи оцінку вище означеному клопотанню скаржника про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду, в системному зв`язку з положеннями чинного законодавства України, суддя-доповідач уважає за необхідне зазначити про таке.

За приписами частини першої статті 293 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Строк на апеляційне оскарження установлено статтею 295 КАС України, відповідно до якої апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Тобто, у даному випадку, строк подання апеляційної скарги становить тридцять днів з дня складення повного судового рішення.

З матеріалів справи слідує, що справу №420/4553/25 Одеським окружним адміністративним судом розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження 29.04.2025 року.

Натомість, дану апеляційну скаргу ГУ ПФУ в Одеській області до апеляційного адміністративного суду подано лише 07.07.2025 року, тобто з пропуском, визначеного статтею 295 КАС України, строку на апеляційне оскарження рішення суду.

Суддя-доповідач зазначає, що поновлення строку (у випадках, що не віднесені до регламентованих частини другої статті 295 КАС України) не є обов`язком суду, а є предметом його оцінки (розсуду) залежно від встановлених обставин, доводів і доказів сторін. При поданні скаржником клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження суд повинен надати йому оцінку та вирішити шляхом визнання/невизнання причин пропуску такого строку поважними/неповажними.

Так, правовий інститут строків звернення до адміністративного суду за захистом порушеного права не містить вичерпного, детально описаного переліку причин пропуску такого строку чи критеріїв їх визначення. Натомість закон запроваджує оцінні, якісні параметри визначення причин їх недотримання - вони повинні бути поважними, реальними або непереборними і об`єктивно нездоланними на час перебігу строків звернення до суду.

Частина друга статті 44 КАС України покладає на учасників справи обов`язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Наведеними положеннями КАС України чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку звернення до суду.

Для цього учасник справи як особа, зацікавлена у поданні відповідного процесуального документа повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

За частиною першою статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Обов`язок доведення обставин, з якими сторона пов`язує поважність причин пропуску строків звернення до суду, покладається на особу, яка звернулася до суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.10.2020 року у справі № 9901/32/20 виснувала, що інакшого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права, немає. Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість строку, який пропущений; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку із пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду тощо.

Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам:

1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулася з позовною заявою, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. Строк звернення до суду, як одна зі складових гарантії «права на суд», може і має бути поновленим, лише у разі наявності достатніх на те поважних причин. Чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій - гарантія забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. А для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного поновлення судами пропущеного строку (пункт 49 постанови Верховного Суду від 31.03.2021 у справі № 240/12017/19).

Більше того, дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин, якщо ці відносини стали спірними. Законодавче закріплення строків звернення з адміністративним позовом до суду є гарантією стабільності публічно-правових відносин, призначенням якої є забезпечення своєчасної реалізації права на звернення до суду, стабільної діяльності суб`єктів владних повноважень при здійсненні управлінських функцій.

Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Наведене дає підстави для висновку, що поновлення встановленого процесуальним законом строку здійснюється судом у виняткових, особливих випадках й лише за наявності обставин об`єктивного і непереборного характеру (підтверджених доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права на звернення до суду.

Аналізуючи підстави про поновлення строку на апеляційне оскарження, викладені представником ГУ ПФУ в Одеській області у клопотанні, суддя-доповідач звертає увагу скаржника на те, що відмітка про реєстрацію вхідної кореспонденції (скріншот з підсистеми «Документообігу») у значенні положень частини другої статті 295 КАС України в їхньому взаємозв`язку з приписами частин шостої, сьомої статті 251 КАС України не свідчить про день вручення копії судового рішення учаснику справи, а тільки засвідчує дату реєстрації відповідного документа (у цій ситуації - копії рішення суду від 29.04.2025 року по справі №420/4553/25) в установі та не може беззаперечно підтверджувати дату фактичного отримання відповідачем копії оскаржуваного ним судового рішення.

Відтак, суддя-доповідач вказує, що реєстрація вхідної кореспонденції є односторонньою дією і не може бути самостійним доказом її отримання у певну дату.

Разом з цим, матеріалами електронної справи, витребуваної із ЦБД (центральної бази даних) КП «ДСС» (Комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду») підтверджується, що копію рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29.04.2025 року у справі №420/4553/25 отримано Головним управління Пенсійного фонду України в Одеській області за допомогою підсистеми «Електронний суд» шляхом надіслання до електронного кабінету скаржника 30.04.2025 року о 17 год. 04 хв.

При цьому, скаржником не надано доказів неналежної роботи підсистеми «Електронний суд» в період з 31.04.2025 року по 02.07.2025 року. Службова записка від 04.07.2025 року не є тим документом, що підтверджує доводи пенсійного органу про збій у роботі підсистеми «Електронний суд», як і не вказує про неналежну роботу підсистеми «Електронний суд» в період з 31.04.2025 року по 02.07.2025 року.

Також, слід зазначити, що неналежна організація процесу із оскарження судового рішення з боку відповідальних осіб, виникнення організаційних складнощів у суб`єкта владних повноважень для своєчасного подання апеляційної скарги є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною, є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними.

Відповідач, що діє від імені держави, як суб`єкт владних повноважень, не може та не повинен намагатись отримати вигоду від організаційних складнощів, які склались у нього на поточний день, шляхом уникнення або зволікання виконання ним своїх процесуальних обов`язків, в тому числі і щодо вчасного подання апеляційної скарги.

Аналогічний правовий висновок, викладений у постановах Верховного Суду від 26.09.2022 року у справі № 560/403/22, 08.08.2024 року у справі № 440/15583/23.

Враховуючи викладене, доводи скаржника не виправдовують безпідставність порушення суб`єктом владних повноважень процесуальних строків, встановлених законом, для реалізації права на апеляційне оскарження судового рішення, та не свідчить про поважність причин пропуску цього строку.

Беручи до уваги наведене вище, суддя-доповідач дійшов висновку, що у задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції слід відмовити.

З метою надання скаржнику можливості виконати вимоги судового рішення, суддя-доповідач дійшов висновку про необхідність продовження строку для усунення, визначених ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08.07.2025 року, недоліків апеляційної скарги на 10 днів з дня отримання даного судового рішення.

Керуючись ст. 118, 121, 292, 294, 298, 321 суддя-доповідач

У Х В А Л И В:

Визнати неповажними підстави вказані представником Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду.

У задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29.04.2025 року у справі №420/4553/25 - відмовити.

Продовжити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Одеській області строк для усунення, визначених ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08.07.2025 року, недоліків апеляційної скарги на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29.04.2025 року у справі №420/4553/25, на 10 днів з дня отримання даного судового рішення, шляхом подання до апеляційного суду:

- обґрунтованої заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29.04.2025 року у справі №420/4553/25 із наведенням інших поважних підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду з підтверджуючими доказами та матеріалами.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.О. Димерлій