Справа № 440/4630/25
Суддя: Л.М. Петрова
Дата ухвалення: 2025-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2025 року м. ПолтаваСправа № 440/4630/25

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Петрової Л.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум треті особи: Генеральний штаб Збройних Сил України, Військова частина НОМЕР_1 , про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Міністерства оборони України, треті особи: Генеральний штаб Збройних Сил України, Військова частина НОМЕР_1 в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати пункт 18 рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 28 лютого 2025 року;

- зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити одноразову грошову допомогу в розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона є матір`ю загиблого військовослужбовця, який помер у період проходження військової служби. Позивач зазначає, що відповідно до положень чинного законодавства України право на отримання одноразової грошової допомоги у випадку смерті військовослужбовця мають право члени його сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста. Позивач вказує на те, що відповідачем за результатами розгляду поданих документів прийнято протиправне та необґрунтоване рішення, яким позивачу відмовлено у призначенні та виплаті разової грошової допомоги. Просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 10.04.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/4630/25 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, треті особи: Генеральний штаб Збройних Сил України, Військова частина НОМЕР_1 , про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, залучено до участі у справі №440/4630/25 як співвідповідача Комісію Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Представник відповідача позов не визнав. У письмовому відзиві вказав, що відповідно до положень чинного законодавства України призначення та виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється якщо загибель (смерть) військовослужбовця є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного сп`яніння. Відповідач зазначає, що згідно висновку службового розслідування загибель сталася внаслідок грубого порушення військової дисципліни.

Військова частина НОМЕР_1 у письмових поясненнях щодо задоволення позову заперечувала, зазначивши, що загибель військовослужбовця не пов`язана з проходженням військової служби.

Інші учасники справи правом на подання заяв по суті справи не скористалися.

Суд, всебічно та повно встановивши обставини справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, встановив наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є матір`ю загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 в районі н.п. Всесвятське Новомосковського району Дніпропетровської області, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища, сповіщенням сім`ї від 11.02.2024 р. № 150, свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 та лікарським свідоцтвом про смерть від 10.02.2024 р. № 144н.

27 травня 2024 року позивачем подано заяву до ІНФОРМАЦІЯ_3 про нарахування виплату одноразової грошової допомоги у розмірі та в порядку передбаченому Постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 року.

У листі ІНФОРМАЦІЯ_3 від 31.05.2024 року №9/1/7946 повідомлено, що органом уповноваженим приймати документи від осіб, які можуть звернутися за одноразовою грошовою допомогою, оформлювати документи для її призначення та виплати є Районний (міський) ТЦКСП та запропоновано мені звернутися саме до уповноваженого органу.

Позивач звернулася з аналогічною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Листом №3/2702 позивача повідомлено, що після розгляду поданих документів комісією МОУ з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум прийнято рішення, яким у призначенні одноразової грошової допомоги відмовлено.

Згідно п.18 Витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 28 лютого 2025 року №17/в підставою для відмови вказано те, що відповідно довідки КЗ «Дніпропетровське Обласне бюро судово-медичної експертизи» Новомосковське районне відділення №55 від 06.03.2024 в результаті проведення судово-токсикологічного крові із трупа гр. ОСОБА_2 був виявлений етиловий спирт у концентрації 0,54 проміле. Статтею 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, є адміністративним правопорушенням. Статтею 16-4 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерті) військовослужбовця є наслідком вчинення адміністративного правопорушення або дій у стані алкогольного сп`яніння».

Не погоджуючись із таким рішенням, позивач звернулася до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд зазначає наступне.

Суд зазначає, що відповідно до частини п`ятої статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 41 Закону №2232-XII виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Згідно з частиною першою статті 16 Закону №2011-ХІІ, одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

За змістом пункту 2 частини другої статті 16 Закону №2011-ХІІ, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби.

Відповідно до приписів статті 16-1 Закону №2011-ХІІ, у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста.

Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Згідно пункту «а» частини 1 статті 16-2 Закону №2011-ХІІ, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі: 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпунктах 2-3 пункту 2 статті 16 цього Закону.

В свою чергу, частиною 1 статті 16-4 Закону №2011-ХІІ передбачено, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), захворювання, інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком:

а) вчинення ним злочину або адміністративного правопорушення;

б) вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння;

в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом);

г) подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві визначається Порядком №975.

Відповідно до пункту 3 Порядку №975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста є дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть.

Згідно п.5 Порядку №975, одноразова грошова допомога призначається і виплачується рівними частинами членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста: у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, передбачених підпунктами 2 і 3 пункту 4 цього Порядку, - у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому настала загибель (смерть).

З матеріалів справи судом встановлено, що відповідно до Витягу з протоколу засідання комісії МОУ з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 28 лютого 2025 року № 17/в ОСОБА_1 , 1967 р.н., - матері загиблого ІНФОРМАЦІЯ_5 у період дії воєнного стану солдата ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ), що підтверджено свідоцтвом про смерть НОМЕР_4 від 13.02.2024 відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги з посиланням на те, що причиною смерті стало вчинення дій у стані алкогольного сп`яніння, що призвела до смерті.

Виходячи з аналізу вищезазначених норм законодавства, суд вважає за необхідне зазначити, що виплата одноразової грошової допомоги не призначається з підстав, наведених цими нормами, а саме, якщо смерть військовослужбовця є наслідком його перебування у стані алкогольного сп`яніння та вчинення ним певних активних дій у стані алкогольного сп`яніння, які безпосередньо призвели до смерті (загибелі).

При цьому, сам факт перебування військовослужбовця у стані алкогольного сп`яніння на час настання смерті не визначається вказаними нормами права як підстава для відмови у призначенні одноразової грошової допомоги.

Тобто, необхідно встановити причинно-наслідковий зв`язок між станом сп`яніння військовослужбовця та його смертю (загибеллю).

Аналогічну позицію викладено в постановах Верховного Суду від 20.03.2018 у справі №813/4502/17 та від 11.04.2018 у справі № 802/1869/17-а.

У спірному випадку, смерть військовослужбовця є наслідком його перебування у стані алкогольного сп`яніння, оскільки ним вчинялись активні дії у стані алкогольного сп`яніння, які призвели до події, що спричинила його загибель. Так, у ході спеціального службового розслідування було встановлено, що рядовий ОСОБА_3 та солдат ОСОБА_2 , порушили встановлений розпорядок дня і розпивали спиртні напої, чим порушили вимоги статті 13 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та зроблено висновок, що смерть солдата ОСОБА_2 не пов`язана із виконанням обов`язків військової служби та не пов`язана із виконанням бойових завдань, що підтверджується Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) №294 від 10.03.2024 "Про результати службового розслідування". Зазначені обставини також встановлені Вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27.01.2025 у справі №183/4073/24.

Виходячи з вищевикладеного, слід зазначити, що встановлені обставини свідчать про правомірність оскаржуваного рішення, а отже, відсутні підстави для скасування висновку відповідача про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги.

Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі Серявін та інші проти України (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Частиною 2 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України визначено, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частинами 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В силу ч.3 ст.90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити повністю з викладених вище підстав.

Оскільки у задоволенні позовної заяви відмовлено, судові витрати, понесені позивачем, відповідно до ст.139 КАС України, не відшкодовуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 139, 241 - 246, 250, 262 КАС України,

У Х В А Л И В :

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_5 ) до Міністерства оборони України (пр-т Повітряних сил України, буд. 6, м. Київ, 03168, ), Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум (пр-т Повітряних сил України, буд. 6, м. Київ, 03168) треті особи: Генеральний штаб Збройних Сил України (просп. Повітряних Сил, б.6, м.Київ, 03168, ), Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ), про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному ч.8 ст. 18, ч.ч. 7-8 ст. 44 та ст. 297 КАС України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підп. 15.5 підп. 15 п. 1 р. VII "Перехідні положення" КАС України.

Головуючий суддя Л.М. Петрова