Справа № 398/1944/25
Суддя: Шинкаренко І. П.
Дата ухвалення: 2025-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 398/1944/25
Провадження №: 2-а/398/61/25
РІШЕННЯ

Іменем України

"23" липня 2025 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді Шинкаренко І.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє представник - адвокат Василевська Олена Вікторівна, до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ

До Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області надійшла позовна заява адвоката Василевської О.В, яка діє від імені та в інтересах позивача ОСОБА_1 , до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови № 11/25 у справі про адміністративне правопорушення від 29 січня 2025 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП. В обґрунтування позову вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 було вручено ОСОБА_1 повістку, згідно з якою наказано з`явитися протягом 23 січня 2025 року 07- 00 годин за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно із даними, що містяться у військовому квитку серія НОМЕР_1 , виданий ІНФОРМАЦІЯ_3 від 23 січня 2025 року ОСОБА_1 призваний у Збройні Сили України. Одночасно із призивом ОСОБА_1 23 січня 2025 року, останнього було знято з обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 в той же день, що було відображено у військовому квитку серія НОМЕР_1 від 23 січня 2025року.

29 січня 2025 року ІНФОРМАЦІЯ_4 видана постанова № 11/25 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 Кодексу України про адміністративну відповідальність ОСОБА_1 . Представник позивача зазначає, що вказана постанова складена у відсутності ОСОБА_1 та відправлена йому ІНФОРМАЦІЯ_2 засобами поштового зв`язку за трек-номером 498, яке не було вручено адресату, оскільки у період з 01 лютого 2025 року по 27 березня 2025 року позивач проходив навчання в БЗВП, що було відображено у військовому квитку позивача. ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за призовом по мобілізації у військовій частині НОМЕР_2 .

Крім того, представник позивача вказує, що постанова № 11/25 від 29 січня 2025 року не містить в своєму тексті дати доставлення поліцією до ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_1 та дати вчинення адміністративного правопорушення. В описовій частині постанови № 11/25 від 29 січня 2025 року зазначено порушення, які складаються із відсутності військово-облікового документу та своєчасного не оновлення військово-облікових даних, при цьому кваліфікація правопорушення за ч. 3 ст.210 КУпАП. При цьому, 23 січня 2025 року ІНФОРМАЦІЯ_6 було видано ОСОБА_1 військовий квиток серія НОМЕР_1 , в якому зроблено відмітку про взяття на облік ще 10 вересня 2015 року.

Наполягає, що адміністративна відповідальність за зіпсуття або недбале зберігання призовниками, військовозобов`язаними і резервістами військово-облікових документів (посвідчень про приписку до призовних дільниць, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), яке спричинило їх втрату, передбачена ч. 1 ст. 211 КУпАП.

З огляду на наведене, при складанні постанови № 11/25 від 29 січня 2025 року, на думку адвоката, ІНФОРМАЦІЯ_2 зроблено не вірну кваліфікацію правопорушення відносно описової частини.

Крім того, представник позивача вказує про відсутність протоколу про адміністративне правопорушення у вказані й справі про адміністративне правопорушення та порушення строків притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Зазначає, що про наявність постанови ІНФОРМАЦІЯ_1 № 11/25 від 29 січня 2025 року ОСОБА_1 дізнався після відкриття старшим державним виконавцем Онуфріївського відділу державної виконавчої служби в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Курилом М.В. виконавчого провадження № 77605264 від 31 березня 2025року.

На підставі зазначеного просила суд поновити строк на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення № 11/25 від 29 січня 2025 року, визнати протиправною та скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 № 11/25 від 29 січня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП., провадження у справі закрити, судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою судді від 14 квітня 2025 року позивачу поновлено строк звернення до суду з даним позовом та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження без виклику сторін, встановлено відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі для подачі відзиву на позовну заяву разом з доказами, що підтверджують обставини, на яких ґрунтується відзив.

Копію ухвали про відкриття провадження у справі відповідач отримав 23 квітня 2025 року.

23 травня 2025 року на адресу суду від ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшов відзив на позов, відповідач просив суд у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити, поновити строк на подання відзиву на позовну заяву та прийняти відзив до розгляду у зв`язку із значним навантаженням.

23 червня 2025 року представник позивача подала до суду відповідь на відзив та клопотання про залишення клопотання представника відповідача без розгляду у зв`язку з відсутністю поважних причин на поновлення строку для подання відзиву, позов ОСОБА_1 просила задовольнити у повному обсязі.

Суд, розглянувши клопотання відповідача, дійшов висновку про відсутність поважних підстав для поновлення встановленого судом процесуального строку для надання відзиву на позовну заяву, відповідно з ч. 1 ст. 121 КАС України.

Справа призначена до судового розгляду.

Відповідно до ст. 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь - яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Положеннями ч. 5 ст. 262 КАС України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі, не викликались.

Дослідивши надані матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

Встановлено, що 29 січня 2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 винесено постанову № 11/25 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення, притягнуто ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 17 000,00 грн.

Відповідно до оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 , в ході проведення оповіщення за призовом під час загальної мобілізації в особливий період, згідно Указу Президента України «Про загальну мобілізацію», Указу Президента України «Про введення воєнного стану», Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» був доставлений поліцією до ІНФОРМАЦІЯ_1 як такий, що немає військово-облікового документа, не оновив свої дані згідно п. 22 Постанови КМУ № 560 від 16 травня 2024 року «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» під час воєнного стану, чим порушив вимоги ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», тобто вчинив адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Згідно з відомостями справи № 11/25 про адміністративне правопорушення вчинене ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210 КУпАП 22 січня 2025 року відносно позивача було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП, а саме не оновлення даних відповідно до п. 22 Постанови КМУ № 560 від 16 травня 2024 року. У протоколі під особистий підпис повідомлено ОСОБА_1 , що розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно нього відбудеться ІНФОРМАЦІЯ_2 29 січня об 11 год. 30 хв. У поясненнях до протоколу позивач зазначив, що його не було в Україні.

Відповідно до відомостей військового квитка серії НОМЕР_1 , виданого ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , взятий на облік 10 вересня 2015 року, 22 січня 2025 року медичною комісією при ІНФОРМАЦІЯ_5 визнаний придатним до військової служби, 23 січня 2025 року знятий з військового обліку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_2 від 05 березня 2025 року ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за призовом по мобілізації у військовій частині № НОМЕР_2 .

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст. 7 КУпАП передбачено, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку,встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За приписами ст. 77 КАС України, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 72 КАС України передбачено, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Таким чином, висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме правопорушення (у випадку його вчинення), повинне бути належним чином зафіксоване.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, що також передбачено ч.1 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Пунктом 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що взяттю на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України підлягають громадяни України: на військовий облік військовозобов`язаних підлягають зокрема, громадяни України, які досягли 25-річного віку під час перебування на військовому обліку призовників. Ця норма чинна з 04 квітня 2024 року.

18 травня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» № 3633-ІХ від 11.04.2024. Цим Законом положення ч.10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» викладено в новій редакції, згідно якої, зокрема встановлено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки; прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Згідно зі ст.42 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та пункту 19 Порядку №1487 громадяни України, винні в порушенні правил військового обліку громадян України, а також у вчиненні інших порушень законодавства про військовий обов`язок і військову службу, несуть відповідальність згідно із законом.

Тобто у відповідності до частини 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які перебувають на військовому обліку також зобов`язані: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Абзацом 4 пункту 1 частини 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» встановлено, що громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані.

Отже, зазначені норми законодавства передбачають три шляхи, яким громадяни України, які перебувають на території України та які перебувають на військовому обліку повинні були уточнити свої персональні дані з 17 травня 2024 року по 16 липня 2024 року (включно), а саме: через центр надання адміністративних послуг; через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста; у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Згідно із ч. 7 ст. 1 вказаного Закону № 2232-ХІІ, виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

У відповідності до положень ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Статтею 210 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

19 травня 2024 року набрав чинності Закон №3696-ІХ «Про внесення змін до КУпАП щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію», яким ст. 210 КУпАП було доповнено частиною 3, а саме: щодо порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

В цій справі суд встановив, що позивач був доставлений працівниками поліції до ІНФОРМАЦІЯ_5 через відсутність військо-облікового документа, надалі встановлено, що позивач не виконав вимог закону про оновлення персональних даних військовозобов`язаного та не оновив свої дані у встановлений строк, пояснивши вказані порушення перебуванням за межами України. Тобто в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не заперечував проти викладених в протоколі про адміністративне правопорушення обставин. В той же час матеріали справи не містять доказів щодо поважності причини невиконання позивачем свого обов`язку щодо своєчасного оновлення облікових даних.

Факт вчинення ОСОБА_1 вказаного правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП доводиться наявними у матеріалах справи доказами. Позивач, проігнорувавши виконання обов`язку, покладеного на нього згідно зазначених правових норм, жодним із доступних способів уточнення своїх персональних даних не скористався, порушив правила військового обліку і відповідно порушив законодавство про військовий обов`язок і військову службу.

Суд також звертає увагу, що чинне законодавство зобов`язувало саме позивача вчинити певні дії, і уточнити свої персональні дані у встановлений строк, які могли бути вчинені тільки ним особисто у один із визначених способів. Так, держатель Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів може перевірити чи уточнив військовозобов`язаний свої персональні дані, але обов`язок такого уточнення покладається на військовозобов`язаного, яким якраз і є позивач.

Щодо строків притягнення до адміністративної відповідальності, про закінчення яких вказує представник позивача у позовній заяві, суд зазначає, що згідно з ч. 9 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення, враховуючи, що інкриміноване позивачу правопорушення має триваючий характер та виявлене 22 січня 2025 року, строки за ст. 38 КУпАП не закінчились на момент притягнення до адміністративної відповідальності позивача.

Відтак, відповідач діяв правомірно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а оскаржувана постанова є обґрунтована, тобто прийнята з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Разом з тим, судом встановлено, що сержант ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за призовом по мобілізації у військовій частині НОМЕР_2 .

Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 247 КУпАП, яким було доповнено статтю 247 КУпАП відповідно до Закону України від 13 березня 2025 № 4316-IX, що набрав чинності 17 квітня 2025 року, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі проходження військової служби особою, щодо якої розпочато провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтями 210 і 210-1 КУпАП.

Відповідно до ст. 8 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення, закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів.

На підставі зазначеного суд дійшов висновку, що постанова начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 від 29 січня 2025 № 11/25 підлягає скасуванню, провадження по справ про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП закриттю на підставі п. 10 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із проходженням ОСОБА_1 військової служби.

При цьому враховуючи положення ст. 286 КАС підстав для задоволення позову у частині позовних вимог про визнання оскаржуваної постанови протиправною відсутні.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і аргументи не спростовують висновків суду, зазначених у цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до положень ч. 8 ст. 139 КАС України у випадку якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Беручи до уваги встановлені судом обставини щодо порушення позивачем правил військового обліку, за вчинення якого передбачена адміністративна відповідальність ст. 210 КУпАП, станом на дату виявлення адміністративного правопорушення позивач не перебував на військовій службі, а також той факт, що на час винесення оскаржуваної постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не набув чинності Закон України від 13 березня 2025 № 4316-IX, що виключало його застосування відповідачем, суд дійшов висновку, що судові витрати за результатами розгляду справи слід покласти на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 77, 139, 205, 241-246, 286, 268-271 КАС України, суд

УХВАЛИВ

Адміністративний позов задовольнити частково.

Постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 від 29 січня 2025 № 11/25 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210 КУпАП на підставі п. 10 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити.

В іншій частині позову відмовити.

Судові витрати за результатами розгляду справи покласти на позивача.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 23 липня 2025 року.

Суддя І.П. Шинкаренко