Справа № 460/12060/25
Суддя: О.О. Максимчук
Дата ухвалення: 2025-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
з питань забезпечення позову
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Максимчука О.О., у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи заяву представника позивача про забезпечення адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій
До Рівненського окружного адміністративного суду (далі - суд) надійшла подана представником позивача (адвокатом) позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - відповідач-1), ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі - відповідач-2), у якому позивач просить суд, з урахуванням заяви про зміну предмету позову від 16.07.2025 шляхом доповнення наявних позовних вимог просить суд:
1) визнати дії військовослужбовців Рівненського обласного об`єднаного мобілізаційного центру (вчинення насильницького зникнення, нанесення тілесних ушкоджень, позбавлення волі, вчинення тортур, катування, перешкоджання в отриманні та наданні професійної правничої допомоги, перешкоджання правомірній діяльності адвоката, перешкоджання в допуску медичних працівників та поліцейських, здійснення доставлення позивача до Рівненського обласного об`єднаного мобілізаційного центру та утримання позивача на території Рівненського обласного об`єднаного мобілізаційного центру) протиправними;
2) визнати дії відповідача-2 (вчинення насильницького зникнення, позбавлення волі, вчинення тортур, катування, перешкоджання в отриманні та наданні професійної правничої допомоги, перешкоджання правомірній діяльності адвоката, здійснення доставлення позивача до Рівненського обласного об`єднаного мобілізаційного центру та ІНФОРМАЦІЯ_2 , утримання позивача на території ІНФОРМАЦІЯ_2 , перешкоджання в допуску медичних працівників, а також відбирання речей у позивача (мобільних телефонів та зарядного пристрою), псування його майна) протиправними;
3) визнати дії військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_3 (проведення медичного огляду без сформованого направлення на медичний огляд позивача, проведення медичного огляду без участі позивача, формування картки обстеження та медичного огляду відносно позивача від 16.01.2025 року за №436/6, винесення постанови ВЛК (довідки) від 16.01.2025 року за №436/6, ненаданні позивачу копії довідки ВЛК від 16.01.2025 року за №436/6) протиправними;
4) визнати протиправним та скасувати індивідуальний акт у вигляді постанови (довідки) позаштатної військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_3 від 16 січня 2025 року №436/6 про придатність позивача до військової служби;
5) встановити відсутність у Рівненського обласного об`єднаного мобілізаційного центру компетенції (повноважень) вчиняти насильницьке зникнення, позбавляти волі, вчиняти тортури, катування, перешкоджати в отриманні та наданні професійної правничої допомоги, перешкоджати правомірній діяльності адвоката, перешкоджати в допуску медичних працівників та поліцейських, здійснювати доставлення та утримання громадян (в тому числі військовозобов`язаних) на території Рівненського обласного об`єднаного мобілізаційного центру, а також відбирати будь-які речі у громадян та псувати їх майно;
6) встановити відсутність у відповідача-2 компетенції (повноважень) вчиняти насильницьке зникнення, позбавляти волі, вчиняти тортури, катування, перешкоджати в отриманні та наданні професійної правничої допомоги, перешкоджати правомірній діяльності адвоката, перешкоджати в допуску медичних працівників та поліцейських, здійснювати доставлення та утримання громадян (в тому числі військовозобов`язаних) на території ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також відбирати будь-які речі у громадян та псувати їх майно;
7) визнати протиправними дії відповідача-2 у вигляді внесення позивача в поіменні списки військовозобов`язаних та зобов`язати відповідача-2 вчинити дію у вигляді виключення позивача з поіменних списків військовозобов`язаних.
Обґрунтовуючи вказану заяву про забезпечення позову, представник позивача зазначає про те, що сам позов обґрунтовується порушенням відповідачами прав, свобод та інтересів ОСОБА_1 , а також порядку процедури мобілізації ОСОБА_1 , в тому числі щодо реалізації ним права на відстрочку шляхом подачі відповідної заяви, яку відмовились приймати та реєструвати. Заявник вказує на те, що без вжиття заходів забезпечення позову мобілізаційні заходи відносно позивача можуть бути завершені, позивач може бути призваний на військову службу під час мобілізації в особливий період, у зв`язку з чим набуде нового юридичного статусу військовослужбовця, що унеможливить реалізацію його права на відстрочку, а також унеможливить виконання рішення суду у разі задоволення позову, оскільки надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації особі, яка вже є військовослужбовцем, є неможливим.
При вирішенні по суті вказаної заяви позивача про забезпечення його позову до відповідача суд виходить з такого.
Відповідно до частини 1 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи, а тому суд вважає за можливе розглянути вказану заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні .
Відповідно до частини 1 статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Згідно з пунктами 1 та 2 частини 2 статті 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Частинами 1 та 2 статті 151 КАС України передбачено, що позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку. Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Регулювання підстав та порядку забезпечення позову здійснюється в інтересах не лише певної особи, а й інших осіб - учасників провадження, суспільства, держави в цілому з дотриманням критеріїв адекватності (відповідності вимогам, виключно в межах яких допускається застосування відповідних заходів; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову) та співмірності (співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів). Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.
Важливим є те, що розгляд справи по суті - це безпосередньо вирішення спору судом з ухваленням відповідного рішення. У свою чергу, забезпечення позову - це вжиття заходів щодо охорони інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача до вирішення справи по суті з метою створення можливості реального та ефективного виконання рішення суду. А тому, сам факт прийняття суб`єктом владних повноважень (відповідачем) рішення чи вчинення дій, які на думку заявника порушують його права та інтереси, не може автоматично свідчити про те, що таке рішення чи дії є очевидно протиправними і що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання майбутнього рішення суду, адже факт порушення прав та інтересів особи (позивача) підлягає доведенню у встановленому законом порядку.
Наведений аналіз змісту вказаних норм та правових висновків вказує на те, що обов`язковою передумовою вжиття заходів забезпечення позову є обґрунтованість відповідних вимог сторони, в тому числі й із зазначенням очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення, дії або бездіяльності, очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам останньої, неможливості у подальшому без вжиття таких заходів відновлення прав особи та обов`язковим поданням доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.
Безумовно, рішення чи дії суб`єктів владних повноважень справляють певний вплив на осіб, на яких поширюються. Такі рішення можуть завдавати шкоди і мати наслідки, які позивач оцінює негативно. Проте, відповідно до статті 150 КАС України зазначені обставини, навіть у разі їх доведення, не є підставами для застосування заходів забезпечення позову в адміністративній справі.
З урахуванням наведеного за результатам розгляду заяви про забезпечення позову і доданих до неї документів суд дійшов до висновків про таке.
За наведених у позовній заяві і заяві про забезпечення позову обставин та доказів суд вважає передчасним і непідтвердженим наявними у справі доказами поза обґрунтованим сумнівом твердження про те, що протиправність вказаних у заяві про забезпечення позову дій (бездіяльності) відповідачів, з приводу оскарження яких позивач подав до суду свій позов, є очевидною. При цьому, суд звертає увагу на те, що встановлення ознак протиправності оскаржуваного рішення є фактично вирішенням адміністративного спору по суті, що є неприпустимим на даній стадії судового процесу.
Доданими до позовної заяви і заяви про забезпечення позову доказами не підтверджуються поза обґрунтованим сумнівом доводи позивача про те, що відповідачами вчиняються зараз або у подальшому будуть вчинені будь-які дії щодо призову позивача на військову службу під час мобілізації в особливий період, що можуть призвести до набуття позивачем статусу військовослужбовця, що унеможливить реалізацію його права на відстрочку, а також унеможливить виконання рішення суду у разі задоволення позову.
З урахуванням наведеного суд дійшов до переконання про те, що наявними у справі матеріалами не підтверджено, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, оскільки жодних належних та допустимих доказів у розумінні статей 73, 76 КАС України на підтвердження існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення судового рішення в адміністративній справі, а також, що відновлення прав та інтересів позивача без вжиття заходів забезпечення позову стане неможливим, суду не надано.
Водночас, вжиття таких заходів забезпечення позову, про які просить позивач у своїй заяві про забезпечення позову, на переконання суду несе ризики втручання судом в дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень та може мати характер вирішення судом наперед питання про протиправність ще не вчинених дій, що суперечить принципам та завданню адміністративного судочинства.
З огляду на недоведеність позивачем існування обставин очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справ, суд вважає відсутніми визначені законом підстави для забезпечення позову.
Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
За таких обставин та враховуючи, що заявник не довів існування обставин, вказаних у частині 2 статті 150 КАС України, не довів ефективності, співмірності та адекватності запропонованих ним заходів забезпечення позову, у суду відсутні підстави вважати, що невжиття судом запропонованих позивачем заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав та інтересів заявника, а тому заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 150-158, 248, 256, 294, 295 КАС України, суд
Відмовити у задоволенні заяви, поданої до суду представником позивача про забезпечення адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій.
Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення (підписання) повного судового рішення (ухвали). Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Повний текст ухвали складений 22 липня 2025 року.

Суддя Олександр МАКСИМЧУК