Справа № 295/3292/25
Суддя: Мокрецький В. І.
Дата ухвалення: 2025-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 295/3292/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2025 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Віктора Мокрецького, секретаря Анастасії Юзюк, розглянув адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом згідно із яким просив суд визнати протиправною та скасувати постанову № 1011 за справою про адміністративні правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 15 січня 2025 року, а також закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 за постановою № 1011 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

У обґрунтування заявленого ОСОБА_1 повідомив, що 26 жовтня 2024 року йому було вручено повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 згідно із якою заявнику належало прибути до відповідного центру комплектування та соціальної підтримки в строк до 28 жовтня 2024 року. Водночас, оскільки заявник стояв на обліку в міському ТЦК та СП, то 28 жовтня 2024 року ОСОБА_1 з`явився саме туди, де на його повістці проставили відмітку про явку до територіального центру комплектування і соціальної підтримки та дали направлення на проходження військово-лікарської комісії, проходити яку позивач розпочав 29 жовтня 2024 року. У подальшому, за наслідками проходження ВЛК дані щодо позивача були внесені до Єдиного електронного реєстру призовників, військовозобов`язаних те резервістів. Водночас, у лютому 2025 року ОСОБА_1 дізнався що вищезгаданою постановою відповідача він визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУПАП та підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу на суму 17 000 грн. Проте, на переконання ОСОБА_1 , така постанова є протиправною, а тому підлягає до скасування із подальшим закриттям справи за адміністративним правопорушенням щодо позивача у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

У відзиві на позовну заяву ІНФОРМАЦІЯ_3 повністю заперечив проти позову. Свою позицію відповідач ґрунтував на тому, що ОСОБА_1 не прибув до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, який був вказаний у повістці, що вручалася позивачеві, та не повідомив ІНФОРМАЦІЯ_4 про його звернення до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Дослідивши матеріали справи судом установлені наступні фактичні обставини та відповідно ним правовідносини.

ОСОБА_1 має військовий квиток НОМЕР_1 відповідно до якого його військово-облікова спеціальність - зварник зварювальних робіт, звання - солдат. Окрім цього, із аркушу щодо взяття на військовий облік та зняття із військового обліку вбачається, що з 25 січня 2002 року ОСОБА_1 перебував на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_6 . Зазначене підтверджується і записами посадової особи вказаного центру комплектування та соціальної підтримки в частині зазначення придатності ОСОБА_1 до проходження військової служби. Відповідачем ОСОБА_1 взятий на облік лише 27 січня 2025 року (а.с. 9-11).

Відповідно до розписки від 26 жовтня 2024 року вбачається, що ОСОБА_1 отримав повістку № 2777 для явки на 28 жовтня 2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 63 зворот).

Із листа вивчення встановлено, що 28 жовтня 2024 року ОСОБА_1 , прибув до ІНФОРМАЦІЯ_5 де того ж дня отримав і аркуш доведення вимог законодавства України з питань оборони (а.с. 14-15).

Щодо ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_7 заведена картка обстеження та медичного огляду із якої вбачається, що ОСОБА_1 у період із 25 жовтня 2024 року по 25 листопада 2024 року проходив обстеження у військово-лікарській комісії (а.с. 66 зворот 67).

14 листопада 2024 року начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 скерував начальнику Головного управління Національної поліції в Житомирській області звернення № 17016 про доставлення громадян, які вчини адміністративне правопорушення за статтею (статтями) 210, 210-1 КУпАП до обласного, районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки для складання протоколів про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 (а.с. 64).

09 грудня 2024 року щодо ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 складений протокол № 1011 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Так, у вказаному протоколі зазначено, що 09 грудня 2024 року об 10 годині 00 хвилин громадянин ОСОБА_1 , як такий, що ухилявся від виконання військового обов`язку був розшуканий та доставлений органами Націальної поліції відповідно до звернення № 17016 від 14 листопада 2024 року про розшук і доставлення, що передбачено п. 56 постанови КМУ від 30 грудня 2022 року № 1487 до ІНФОРМАЦІЯ_8 для складання постави про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Окрім цього, у протоколі встановлено, що 26 жовтня 2024 року ОСОБА_1 вручено повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно до якої йому належало з`явитися 28 жовтня 2024 року за адресою: АДРЕСА_1 , проте у визначений час він не з`явився та про наявність поважних причин неявки не повідомляв (а.с. 61).

23 грудня 2024 року ОСОБА_1 , скерував на ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 заяву про відкладення розгляду справи для надання йому можливості долучення до матеріалів адміністративної справи документів, що можуть бути доказами по справі (а.с. 65 зворот).

Зазначена заява позивача була врахована, і розгляд вищевказаної адміністративної справи відкладений на 10 годину 00 хвилин 10 січня 2025 року про що ОСОБА_1 повідомлений особисто (а.с. 66).

У подальшому розгляд вказаної адміністративної справи перенесений із 10 січня 2025 року на 15 січня 2025 року про що позивач був повідомлений особисто (а.с. 68 зворот).

15 січня 2025 року щодо ОСОБА_1 винесена постанова № 1011 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відповідно до якої позивач притягнений до адміністративної відповідальності шляхом покладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу на суму 17 000 грн. Окрім цього, із зазначеної постанови вбачається, що 09 грудня 2024 року громадянин ОСОБА_1 , як такий, що ухилявся від виконання військового обов`язку був розшуканий та доставлений органами Національної поліції відповідно до звернення № 17016 від 14 листопада 2024 року про розшук і доставлення, що передбачено п. 56 постанови КМУ від 30 грудня 2022 року № 1487 до ІНФОРМАЦІЯ_8 для складання постави про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Окрім цього, у протоколі встановлено, що 26 жовтня 2024 року ОСОБА_1 вручено повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно до якої йому належало з`явитися 28 жовтня 2024 року за адресою: АДРЕСА_1 , проте у визначений час він не з`явився та про наявність поважних причин неявки не повідомляв. Окрім цього, до доставлення його працівниками правоохоронного органу Побережний до ІНФОРМАЦІЯ_2 самостійно не з`являлвся (а.с. 69).

Із скріншоту додатку «Резерв+» вбачається, що ОСОБА_1 уточнив свої дані як військовозобов`язана особа 27 січня 2025 року (а.с. 7-8).

Нормами законодавства вказані правовідносини врегульовані наступним чином.

24 лютого 2022 року відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні постановлено ввести воєнний стан з 24.02.2022 строком на 30 діб. В подальшому строк дії воєнного стану в Україні було неодноразово продовжено, тому особливий період в Україні триває по теперішній час.

З метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 запроваджено загальну мобілізацію.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.

Отже, починаючи з 24 лютого 2022 року і на даний час в Україні діє особливий період.

За правилами ст. 20 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду; надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, силам цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом; проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону. Громадяни, які перебувають на військовому обліку, в добровільному порядку реєструють свій електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного чи резервіста.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» посадові особи, винні в порушенні законів України та інших нормативно-правових актів з питань мобілізаційної підготовки та мобілізації, а також громадяни за невиконання своїх обов`язків щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації несуть відповідальність згідно із законом.

Частина третя статті 210-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період, у вигляді штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до примітки до статті 210 КУпАП положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Згідно із статтею 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого Постановою КМУ від 23 лютого 2022 року №154, керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки має право, зокрема, розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначені статтею 235 Кодексу України, і накладати адміністративні стягнення.

Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань здійснюють заходи оповіщення та призову громадян (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ та розвідувальних органів): на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (зарахованих до військового оперативного резерву); на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку).

Згідно із ч.1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Водночас, стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Проаналізувавши фактичні обставини справи у сукупності із нормами законодавства, якими врегульовані зазначені правовідносини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Зазначений висновок суду зумовлений тим, що ухвалюючи щодо ОСОБА_1 постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП України відповідач не звернув увагу на те, що у період із 25 жовтня 2024 року по 25 листопада 2024 року позивач проходив військово-лікарську комісію у відповідності до приписів ст. 20 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», тобто не мав наміру ухилитися від виконання покладених на нього законодавством обов`язків, а отже у його діях відсутній склад вказаного у оскаржуваній постанові адміністративного правопорушення.

Стосовно явки ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_9 замість ІНФОРМАЦІЯ_2 суд зауважує, що відповідач, виявивши факт неявки ОСОБА_1 за повісткою, міг скористатися відомостями з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста та встановити, що останній, виконуючи покладений на нього законодавством обов`язок, все ж з`явився до органів ТЦК у строк, вказаний у відповідній повістці. Водночас, ані 28 жовтня 2024 року, ані під час винесення оскаржуваної поставни відповідач цього не здійснив.

Разом із тим, відповідно до примітки ст. 210 КУпАП положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

У відповідності із ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно із п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю з огляду на відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням наведеного наявні підстави для закриття справи за адміністративним правопорушення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки він з`явився за повісткою до органів ТЦК та СП у строк, вказаній у такій повістці, а тому його дії не містять у собі порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Окрім цього, у порядку ст. 139 КАС України з відповідача на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань підлягає до стягнення сплачений останнім в межах цього провадження судовий збір.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 242 246 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

,

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову № 1011 за справою про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 15 січня 2025 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , код платника податків НОМЕР_3 ) за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення суду вступає в законну силу після спливу строку на апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до сьомого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 21 липня 2025 року.

Суддя Віктор Мокрецький