Справа № 344/12761/25
Суддя: Бородовський С. О.
Дата ухвалення: 2025-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/344/122/25
У Х В А Л А

23 липня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Бородовського С.,

з участю секретаря Бурянна Н.,

представника позивача Цахнюк Н.М.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області до громадянина Туркменістану ОСОБА_2 про продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні,-

ВСТАНОВИВ:

в судовому засіданні за опосередкуванням відеоконференції відповідач заявив відвід головуючому з підстави відсутності в судовому засіданні перекладача, адвоката відповідача та упередження до належності відповідача мусульман, переконання, що іноземці підлягають видворенню.

Підстави для заявлення самовідводу були відсутні.

Під час розгляду позову відповідачу було роз?яснено право заявити відвід головуючому та секретарю судового засідання.

Відповідач повідомив суд про те, що у нього відсутня заява про відвід головуючого та секретаря судового засідання.

В судовому засіданні відповідач виявив належний обсяг знання мови судового розгляду, вільно висловлював свої думки щодо реалізації прав і обов?язків російською мовою; розумів роз?яснення головуючого щодо змісту прав і обов?язків; розумів власні права, здійснював їх реалізацію; розумів роз?яснення головуючого щодо правових підстав, порядку і суті процесуальних дій, розгляду його клопотань; порівнював розгляд його клопотань цим та попереднім складом суду.

В судовому засіданні відповідач неодноразово повторював свої клопотання і вимоги, висловолював свою незгоду і критикував результат розгляду його клопотань.

Також після відмови в задоволенні клопотання про оголошення перерви в судовому засіданні з підстави відсутності адвоката відповідача та клопотання адвоката відповідача про оголошення перерви, відповідач надав суду пояснення про те, що попередня головуюча суддя, яка розглядала справу за його участі неодноразово відкладала судові засідання на його прохання.

Однак надалі відповідач змінив свою позицію щодо спілкування із головуючим в судовому засіданні щодо розуміння мови судочинства та надав перед судом пояснення про те, що попередня головуюча в судовому засіданні забезпечила йому перекладача не з туркменської, а з узбецької мови, а також він заявляє відвід головуючому судді.

Також відповідач надав перед судом пояснення про те, що його консультування здійснювала особа, яка сиділа з ним в приміщенні за межами видимості для головуючого. Після цього в кадрі з`явилась особа, яка частково підтвердила, але частково спростувала пояснення відповідача щодо роз`яснення йому прав і обставин реалізації ним своїх процесуальних прав та виконання обов?язків і повідомила суд, що лише забезпечує технічні процеси відеоконференції.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Отже підставою відводу можуть бути інших обставини, які з точки зору відповідної сторони викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді для такої сторони.

Так в п. 3.1. Бангалорських принципів вказано, що суддя демонструє поведінку, бездоганну навіть з точки зору стороннього спостерігача.

Отже справедливе поводження не тільки забезпечується сторонам, а також і демонструється неупередженість такого поводження для стороннього спостерігача.

Крім цього за усталеним і релевантним роз?ясненням Верховного Суду процес здійснення перекладу в судовому засіданні перебуває під контролем головуючого судді.

Таким чином цим судом вже було встановлено належний і достатній рівень володіння відповідачем знаннями для участі в судовому засіданні та використання обраної відповідачем мови для спілкування.

В ч. 4 ст. 15 КАС України вказано, що учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача, в порядку, встановленому цим Кодексом.

Отже мови спілкування в судовому процесі визначаються за ч. 4 ст. 15 КАС України, до яких належать державна мова в адміністративному судочинстві, рідна мова або мова, якою володіє відповідач.

Відповідач використовував для спілкування в процесуальних відносинах самостійно і за власним вибором російську мову без перекладача, а в наступному відмовився від її використання.

У зв?язку з цим відповідачу було роз?яснено, що за ст. 180 КАС України залучення перекладача здійснюється судом на підставі клопотань сторін. Однак від відповідача не надходило клопотань про залучення перекладача. Клопотання про залучення перекладача надійшло від відповідача тільки після відмови в оголошенні перерви за його клопотанням.

У ст. 36 КАС України закріплено випадки, коли суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу), в тому числі за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

В контексті наведеного слід зазначити, що частиною першою статті 48 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання.

В частині 6 статті 48 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" вказано, що органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, а також фізичні і юридичні особи та їх об`єднання зобов`язані поважати незалежність судді і не посягати на неї.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Об`єктивність та неупередженість судді є необхідною умовою для справедливого правосуддя.

Також вст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вказано, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, відповідно до усталеної практики ЄСПЛ існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (рішення у справі "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria,) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 і 30, Series A, no. 255, і рішення "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000¬XII). Таким чином, у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38)

У контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного (рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), п. 43).

У контексті об`єктивного критерію у цій справі окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але невирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettsteinv. Switzerland), п.44; та рішення у справі "Ферантелі та Сантанжело проти Італії" (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), від7 серпня 1996 poку, п. 58 Reports of Judgments and Decisions, 1996).

Для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Згідно з ч.4 ст.36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

При цьому, для відведення судді за наявності обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді, необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість судді.

В ч. 4 ст. 40 КАС України вказано, що якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу.

Позовну заяву подано 23/07/2025.

Заяву про відвід подано відповідачем 23/07/2025.

Отже заяву про відвід головуючого судді належить розглянути та вирішити суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд,-

П О С Т А Н О В И В:

визнати відвід необґрунтованим та передати заяву про відвід для її розгляду по суті суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Бородовський С.О.