Справа № 420/3945/25
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2025-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/3945/25

Перша інстанція: суддя Бутенко А.В.,

повний текст судового рішення

складено 28.04.2025, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурії О.В.

суддів - Кравченка К.В.

- Вербицької Н.В.

розглянувши, в порядку письмового провадження, адміністративну справу за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2025 року у справі за адміністративним позовом адвоката Погібка Олександра Олеговича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії

ПОЗОВНІ ВИМОГИ ТА

НАСЛІДКИ ВИРІШЕННЯ ПОЗОВУ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

У лютому 2025 року адвокат Погібко О. О., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду першої інстанції з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:

- визнати протиправними дії щодо незастосування за період проходження військової служби з 20.05.2019 по 20.03.2024 розміру усіх видів щомісячного грошового забезпечення та інших виплат відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704;

- зобов`язати здійснити перерахунок за час проходження військової служби за період з 20.05.2019 по 20.03.2024 усіх видів щомісячного грошового забезпечення та інших виплат за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2019-2024 роки, грошової компенсації за дні додаткової відпустки за 2019-2024 роки, грошової допомоги на оздоровлення за 2019-2024 роки з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на відповідний тарифний коефіцієнт згідно п. 4 постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" №704 від 30.08.2017р., з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом на 2019 рік, на 2020 рік, на 2021 рік, на 2022 рік, на 2023 рік і на 2024 рік та множенням на відповідний тарифний коефіцієнт у відповідному році, та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2025 року позов задоволено частково.

Суд визнав протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 29.01.2020 по 19.05.2023, а також виплачених за вказаний період сум грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та премії, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлено законом на 01.01.2018 року, на відповідні тарифні коефіцієнти, тобто без врахуванням положень пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб (в редакції чинній з 29.01.2020 року).

Зобов`язав Військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошового забезпечення з 29.01.2020 року по 31.12.2020 року, а також грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та премії за 2020 рік, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України Про Державний бюджет України на 2020 рік станом на 01 січня 2020 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 6 і 14 до постанови Кабінету Міністрів України Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб від 30.08.2017 № 704, з урахуванням раніше проведених виплат.

Зобов`язав Військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошового забезпечення з 01.01.2021 по 31.12.2021, а також грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та премії за 2021 рік, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України Про Державний бюджет України на 2021 рік станом на 01 січня 2021 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 6 і 14 до постанови Кабінету Міністрів України Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб від 30.08.2017 № 704, з урахуванням раніше проведених виплат.

Зобов`язав Військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошового забезпечення з 01.01.2022 по 31.12.2022, а також грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та премії за 2022 рік, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України Про Державний бюджет України на 2022 рік станом на 01 січня 2022 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 6 і 14 до постанови Кабінету Міністрів України Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб від 30.08.2017 № 704, з урахуванням раніше проведених виплат.

Зобов`язав Військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошового забезпечення з 01.01.2023 по 19.05.2023, а також грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та премії за 2023 рік, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України Про Державний бюджет України на 2023 рік станом на 01 січня 2023 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 6 і 14 до постанови Кабінету Міністрів України Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб від 30.08.2017 № 704, з урахуванням раніше проведених виплат.

В іншій частині позовних вимог суд відмовив.

14 квітня 2025 року від адвоката Погібка О. О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення, в якій адвокат просить стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 витрати його довірителя на правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн.

Як пояснив адвокат, дана сума складається зі сплати йому гонорару в сумі 10 000 грн та 5000 грн гонорару успіху.

На підтвердження понесених його довірителем витрат на правову допомогу адвокат надав:

- додаткову угоду до договору №08 від 08.01.2025 про надання правничої допомоги;

- акт надання послуг №1 від 10.04.2025;

- квитанцію про сплату ОСОБА_2 коштів адвокату у сумі 10 000 грн.

Додатковим рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2025 року заяву адвоката Погібка О. О. про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат задоволено частково.

Суд стягнув з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 судові витрати за надання правової допомоги у розмірі 3000,00 грн.

Приймаючи додаткове рішення та стягуючи суму 3000 грн, суд першої інстанції указав, що при визначенні суми відшкодування необхідно виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Тобто, суд оцінює рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи була їх сума обґрунтованою.

Дослідивши матеріали справи, надані представником позивача на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000 грн. письмові докази, суд дійшов висновку про неспівмірність заявлених до відшкодування коштів із розглядом даної справи.

Суд першої інстанції вважав необґрунтованими витрати представника позивача на правову допомогу в розмірі 15 000 грн., а тому зменшив відшкодування до 3 000 грн.

Не погоджуючись з вказаним додатковим судовим рішенням, Військова частина НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати додаткове рішення суду.

Разом з цим, мотиви апеляційної скарги щодо незгоди з додатковим судовим рішенням зводяться до заперечень на заяву про ухвалення додаткового судового рішення. Зміст апеляційної скарги свідчить про те, що апелянт не погоджується із заявленим адвокатом розміром судових витрат у сумі 15 000 грн.

Скаржник указує про те, що середня сума відшкодування витрат на правову допомогу по Україні складає від 1000 грн до 5000 грн, що дає підстави, на думку скаржника, вважати про надмірне перевищення представником позивача заявлених витрат на правничу допомогу.

Позивач та його адвокат не скористались правом подання відзиву на апеляцію.

Відповідно до частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи відсутність клопотань від усіх учасників справи про її розгляд за їх участю, суд апеляційної інстанції, відповідно до статті 311 КАС України, розглянув справу в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

ЗАСТОСУВАННЯ НОРМ ПРАВА

Відповідно до частин 1 та 3 статті 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Зі змісту вказаної статті слідує, що КАС України передбачений процесуальний інститут додаткового судового рішення, яким вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал). Крім того, додаткове судове рішення може прийматися, якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати.

Наведене свідчить, що додаткове судове рішення є невід`ємною складовою основного судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно положень пункту 1 частини 3 статті 132 КАС України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом статті 134 КАС України за результатами розгляду справи, витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Так, відповідно до акту наданих послуг № 1 від 10.04.2025, адвокатом надані наступні послуги:

- надання правової інформації, усних та письмових консультацій і роз`яснень з правових питань по справі зазначеній в п.3 Договору.

- підготування та направлення заяви з метою забезпечення реалізації прав і обов`язків клієнта (від 08.01.2025 року до Військової частини НОМЕР_1 ).

- складання позовної заяви до Одеського окружного адміністративного суду, в тому числі заяв, клопотань, процесуальних та інших документів правового характер) у справі №420/3945/25, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, а також на недопущення їх порушень.

- посвідчення копій документів у справі №420/3945/25, яку веде Адвокат.

- здійснення представництва та ведення справи №420/3945/25 в Одеському окружному адміністративному суді, інших державних органах перед фізичними і юридичними особами.

Як правильно указав суд першої інстанції, консультація, збір та правовий аналіз документів, формування правової позиції підготовка та подача позову до суду, а також пошук та аналіз актуальної судової практики фактично охоплюються виконаною роботою щодо підготовки позову, а тому не є такими, що належать до стягнення.

За таких умов, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку, з урахуванням обставин даної справи, про зменшення відшкодування судових витрат до 3 000 грн.

Апеляційна скарга не містить жодних мотивів в чому неправильність висновків суду першої інстанції. Фактично в апеляційній скарзі апелянт наполягає на зменшенні судових витрат, заявляючи, що сума 15 000 грн є неспівмірною зі складністю даної справи.

Водночас, суд першої інстанції зменшив витрати на правову допомогу.

На переконання колегії суддів, скаржник не довів того, що додаткове рішення є необґрунтованим, а також того, що визначена судом сума судового збору не підлягає відшкодуванню.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 308; 311; 315; 316; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2025 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з підстав, передбачених статтею 328 КАС України.

Суддя-доповідач О.В. Джабурія
Судді Н.В. Вербицька К.В. Кравченко