Справа № 420/20711/25
Суддя: Потоцька Н.В.
Дата ухвалення: 2025-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Потоцької Н.В.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МАСКІНІ ПРОДАКТ» до Одеської митниці як відокремлений підрозділ Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості та карток відмови,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МАСКІНІ ПРОДАКТ» до Одеської митниці як відокремленого підрозділу Державної митної служби України, в якому позивач просить:

визнати протиправними та скасувати рішення Одеської митниці (відокремлений підрозділ Державної митної служби України) про коригування митної вартості товарів №UA500020/2025/000121/2 від 17.04.2025, №UA500020/2025/000122/2 від 22.04.2025, №UA500020/2025/000125/2 від 24.04.2025, №UA500020/2025/000128/2 від 01.05.2025, №UA500020/2025/000132/2 від 09.05.2025;

визнати протиправними та скасувати картки відмови Одеської митниці (відокремлений підрозділ Державної митної служби України) в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500020/2025/000187 від 17.04.2025, №UA500020/2025/000189 від 22.04.2025, №UA500020/2025/000193 від 24.04.2025, №UA500020/2025/000206 від 01.05.2025, №UA500020/2025/000222 від 09.05.2025.

Позов обґрунтовано наступним.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що документи, подані для митного оформлення товару за ціною контракту, відповідають вимогам ст. 53 Митного Кодексу України, є належними та допустимими та підтверджують числове значення митної вартості товару, не мають розбіжностей та їх данні піддаються обчисленню, що свідчить про неправомірність висновків митного органу про наявність будь-яких розбіжностей, а визначення митним органом митної вартості товару та коригування її в сторону збільшення за резервним методом здійснено з порушенням вимог митного законодавства. Підстави для витребування додаткових документів для підтвердження митної вартості товару були відсутні. Подані Позивачем документи містять всі необхідні відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості імпортованих товарів, відомості щодо ціни та не містять розбіжностей. Відповідачем не було проведено консультацію між декларантом та митним органом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості. Відповідачем неправомірно застосовано другорядний (резервний) метод визначення митної вартості товарів. У зв`язку із прийняттям оскаржуваних рішень про коригування та картки відмови, на Позивача було покладено додаткові фінансові зобов`язання у вигляді митних і інших пов`язаних платежів, що призвело до порушення майнових прав Позивача, які підлягають захист з огляду на наступні обставини.

Ухвалою від 09.07.2025 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (в порядку ст. 262 КАС України).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Товариство з обмеженою відповідальністю «МАСКІНІ ПРОДАКТ», , зареєстроване 03.02.2025 року (номер запису 000106698) як юридична особа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань звертається до адміністративного суду з позовом з наступних підстав.

Товариство з обмеженою відповідальністю «МАСКІНІ ПРОДАКТ» веде господарську діяльність по таким видам економічної діяльності, як: 46.49 Оптова торгівля іншими товарами господарського призначення (основний); 46.13 Діяльність посередників у торгівлі деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічними виробами; 46.15 Діяльність посередників у торгівлі меблями, господарськими товарами, залізними та іншими металевими виробами; 46.16 Діяльність посередників у торгівлі текстильними виробами, одягом, хутром, взуттям і шкіряними виробами; 46.18 Діяльність посередників, що спеціалізуються в торгівлі іншими товарами; 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; 46.41 Оптова торгівля текстильними товарами; 46.42 Оптова торгівля одягом і взуттям; 46.43 Оптова торгівля побутовими електротоварами й електронною апаратурою побутового призначення для приймання, записування, відтворювання звуку й зображення; 46.44 Оптова торгівля фарфором, скляним посудом і засобами для чищення; 46.47 Оптова торгівля меблями, килимами й освітлювальним приладдям; 46.52 Оптова торгівля електронним і телекомунікаційним устаткованням, деталями до нього; 46.73 Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням; 46.76 Оптова торгівля іншими проміжними продуктами; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля.

17.02.2025 між ТОВ «ПРИВАТДОМ» (Комітент) та ТОВ «МАСКІНІ ПРОДАКТ» (Комісіонер) укладений договір комісії №170225-4, пунктом 1.1 якого передбачено, що Комісіонер бере на себе зобов`язання від свого імені і за рахунок Комітента знаходити за межами митного кордону України, здійснювати придбання і доставку на митну територію України Товар, необхідний Комітенту у відповідності з технічними і якісними характеристиками за найменуваннями і у кількості, вказаними в заявках, а також здійснювати всі необхідні платежі для митного оформлення товару.

Відповідно до підпункту 2.1.1 пункту 2.1 договору комісії №170225-4 від 17.02.2025 Комісіонер зобов`язаний самостійно провести всю необхідну комерційно-маркетингову роботу, знайти товар, необхідний Комітенту на умовах, найбільш вигідних для Комітента за ціною не вище, призначеної йому останнім; за необхідності та за письмовою згодою Комітента, виконати всю переддоговірну роботу, укласти договір купівлі-продажу Із Продавцем Товару від свого імені, але за рахунок Комітента. Виконати всі необхідні митні й інші формальності, пов`язані із ввозом Товару на митну територію України, для чого він має право укласти від свого імені договір з підприємством-декларантом (митним брокером), із власником митних (ліцензованих) складів і інші подібні договори. Комісіонер має право сплатити митні платежі, мито, податок на додану вартість при митному оформленні товару, що сплачуються за митною декларацією.

Підпунктом 2.1.4 пункту 2.1 договору комісії №170225-4 від 17.02.2025 обумовлено, що Комісіонер зобов`язаний на основі контракту, складеного Продавцем Товару, за рахунок Комітента купити іноземну валюту на території України і провести розрахунки з Продавцем-нерезидентом у відповідності з умовами і в валюті, обумовленими в контракті купівлі-продажу між Комісіонером і Продавцем.

Також 17.02.2025 між ТОВ «ТНП ТОРГ ЮА» (Комітент) та ТОВ «МАСКІНІ ПРОДАКТ» (Комісіонер) укладений договір комісії №170225-3, Пунктом 1.1 якого передбачено, що Комісіонер бере на Себе зобов`язання від свого імені і за рахунок Комітента знаходити за межами митного кордону України, здійснювати придбання і доставку на митну територію України Товар, необхідний Комітенту у відповідності з технічними і якісними характеристиками за найменуваннями і у кількості, вказаними в заявках, а також здійснювати всі необхідні платежі для митного оформлення товару.

Відповідно до підпункту 2.1.1 пункту 2.1 договору комісії №170225-3 від 17.02.2025 Комісіонер зобов`язаний самостійно провести всю необхідну комерційно-маркетингову роботу, знайти товар, необхідний Комітенту на умовах, найбільш вигідних для Комітента за ціною не вище, призначеної йому останнім; за необхідності та за письмовою згодою Комітента, виконати всю переддоговірну роботу, укласти договір купівлі-продажу із Продавцем Товару від свого імені, але за рахунок Комітента. Виконати всі необхідні митні й інші формальності, пов`язані із ввозом Товару па митну територію України, для чого він має право укласти ;від свого імені договір з підприємством-декларантом (митним брокером), із власником митних (ліцензованих) складів і інші подібні договори. Комісіонер має право сплатити митні платежі, мито, податок на додану вартість при митному оформленні товару, що сплачуються за митною декларацією.

Підпунктом 2.1.4 пункту 2.1 договору комісії №170225-3 від 17.02.2025 обумовлено, що Комісіонер зобов`язаний на основі контракту, складеного Продавцем Товару, за рахунок Комітента купити іноземну валюту на території України і провести розрахунки з Продавцем-нерезидентом у відповідності з умовами і в валюті, обумовленими в контракті купівлі-продажу між Комісіонером і Продавцем.

Разом з тим, 17.02.2025 між компанією «WYSOKI LOT» sp. z о.о., Польща (Продавець) та ТОВ «МАСКІНІ ПРОДАКТ» (Покупець) укладений контракт №170225, пунктом 1.1 якого передбачено, що в порядку та на умовах, визначених цим контрактом ПРОДАВЕЦЬ зобов`язується передати у власність ПОКУПЦЕВІ, а ПОКУПЕЦЬ зобов`язується прийняти у власність від ПРОДАВЦЯ на умовах, вказаних в інвойсі до даного КОНТРАКТУ, (згідно з правилами ІНКОТЕРМС в редакції 2020 р.) товари. Рекламна продукція також може передаватися ПРОДАВЦЕМ у власність ПОКУПЦЕВІ на безоплатній основі. Поставка ТОВАРУ по даному КОНТРАКТУ буде виконуватись партіями згідно інвойса на кожну партію.

Відповідно до пункту 1.3 контракту №170225 від 17.02.2025 страхування ТОВАРУ можливе за додатковою згодою СТОРІН.

В пункті 1.4 контракту №170225 від 17.02.2025 зазначено, що СТОРОНАМИ встановлено перелік необхідних товаросупровідних документів, а саме: СМR, інвойс, які є невід`ємною частиною КОНТРАКТУ.

Згідно з пунктом 2.1 контракту №170225 від 17.02.2025 номенклатура, кількість та ціна ТОВАРУ вказуються в інвойсі на кожну партію.

Пунктом 2.2 контракту №170225 від 17.02.2025 обумовлено, що валюта КОНТРАКТУ визначається у Доларах США.

Відповідно до пункту 3.1 контракту №170225 від 17.02.2025 умови поставки, місце призначення та вид транспорту, що застосовується для перевезення ТОВАРУ від ПРОДАВЦЯ ПОКУПЦЕВІ визначаються СТОРОНАМИ в інвойсі на кожну окрему партію ТОВАРУ згідно з Правилами ІНКОТЕРМС в редакції 2020 р.

Пунктом 4.2 контракту № 170225 від 17.02.2025 передбачено, що оплата ТОВАРУ ПОКУПЦЕМ проводиться шляхом безготівкового перерахування коштів на банківський рахунок ПРОДАВЦЯ.

Згідно з пунктом 4.3 контракту № 170225 від 17.02.2025 ПОКУПЕЦЬ повинен здійснити оплату ТОВАРУ згідно даного КОНТРАКТУ, інвойсів та митних декларацій до КОНТРАКТУ протягом 365 (трьохста шістдесяти п`яти) банківських днів від дати, наступної за датою поставки ТОВАРУ. Датою поставки ТОВАРУ потрібно вважати дату, визначену в п. 5.1. даного КОНТРАКТУ.

Пунктом 5.1 контракту №170225 від 17.02.2025 визначено, що датою поставки ТОВАРУ вважати дату оформленої митної декларації.

По митній декларації №25UА82U3.

01.04.2025 року складено інвойс №WLМS20250104/13-UА в якому зазначено: найменування, адреса Продавця - компанії «WISOKI LOT» SР. Z О.О.; найменування, адреса Покупця - ТОВ «МАСКІНІ ПРОДАКТ», міститься посилання на контракт №170225 від 17.02.2025, умови поставки СРТ - Dnipro; країна походження товарів - Китай: вказано, що страхування товарів не проводилось; та Продавець передає товар Покупцю з відстрочкою платежу на 365 днів з моменту отримання даної партії товарів; а також зазначений опис товарів: товар №1 «Синтетична тканина», кількість - 92535 метрів, ціна 0,66 доларів США за метр, сума -61073,10 доларів США; товар №2 «Мереживна тканина», кількість - 9375 метрів, ціна 0,51 доларів США за метр, сума - 4781,25 доларів США; всього - 69854,35 доларів США.

З метою здійснення митного оформлення товару, декларантом (ТОВ «СІАР-ГРУПП», , Україна, 67602, Одеська область, місто Біляївка, вулиця Головатого Отамана, будинок 244) до Одеської митниці подано митну декларацію №25UА82U3 від 17.04.2025 року, відповідно до якої за умовами поставки CРТ на митну територію України надійшов товар, а саме:

«Товар №1. Тканина трикотажна машинного в`язання, із синтетичних волокон, пофарбована, може використовуватись для пошиву, оздоблення, для будівельних робіт, для пакування, в асортименті, у рулонах, всього 92535 метрів, 662 пакунки. Торговельна марка - РАС ТЕХТILES. Виробник -NINGBO HAISHENG SUPPLY CHAIN MANAGEMENT СО., LTD. Країна виробництва СN;

Товар №2. Мереживна тканина, машинного в`язання, із синтетичних волокон, може використовуватись для пошиву, оздоблення, для будівельних робіт, для пакування, в асортименті, у рулонах, всього 9375 метрів, 61 пакунок. Торговельна марка - РАС ТЕХТILES. Виробник - NINGBO HAISHENG SUPPLY CHAIN MANAGEMENT СО., LTD. Країна виробництва СN.»

Для підтвердження обґрунтованості заявленої у митній декларації митної вартості товару та обраного методу його визначення декларант надав митному органу разом з декларацією наступні документи:

- Пакувальний лист №Б/Н від 01.04.2025 року;

- Рахунок-фактура (інвойс) №WLМS20250104/13-UА від 01.04.2025 року;

- Автотранспортна накладна №3997 від 15.04.2025 року;

- Декларація про походження товару №WLМS20250104/13-UА від 01.04.2025 року;

- Зовнішньоекономічний договір (контракт) на відшкодувальній основі (крім позначених кодами 4100 або 4104) №170225 від 17.02.2025;

- Внутрішній договір (контракт) комісії №170225-4 від 17.02.2025 року;

- Договір про надання послуг митного брокера №1 від 07.03.2025 року;

- Акт про зважування №Б/Н від 17.04.2025 року;

- Заява про проведення фізичного огляду №Б/Н від 17.04.2025 року.

Після подання Позивачем ЕМД, Відповідачем 17.04.2025 року направлено запит (повідомлення) митного органу, в якому ним вимагаються додаткові документи, окрім тих документів, які були подані раніше та які передбачені ч.2 ст.53 МК України. А також митним органом повідомлено, що у поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності.

У відповідь на запит митного органу, листом б/н від 17.04.2025 уповноважена особа декларанта (ТОВ «СІАР-ГРУПП») повідомила митницю про те, що згідно статті 53 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VІ декларантом було надано всі необхідні документи для підтвердження заявленої митної вартості та обраного методу визначення митної вартості; зокрема, декларантом було надано: 1) декларацію митної вартості; 2) зовнішньоекономічний контракт; 3) рахунок-фактуру; 4) банківських платіжних документів немає, у зв`язку з тим, що оплата за дану партію товару не проводилась; умовами пункту 4.3 контракту № 170225 від 17.02.2025 обумовлена можливість відстрочки платежу, чим скористався отримувач, згідно рахунку-фактури відстрочка 365 днів; переказ коштів буде проведено після випуску товарів у вільний обіг; 5) страхування вантажу не здійснювалось, про що наявна відповідна інформація в рахунку-фактурі; 6) згідно законодавства України, митна вартість обчислюється на момент перетину митного кордону; умови поставки СРТ означають, що фрахт сплачено до вказаного місця призначення; в інвойсі місцем призначення визначено Дніпро (умови поставки СРТ - Дніпро). Також уповноважена особа декларанта додатково надала до митниці прайс-лист від 01.04.2025. Відтак, декларантом та його уповноваженою особою було надано всі необхідні документи, що були в наявності.

17.04.2025 року Одеська митниця Державної митної служби України прийняла Рішення про коригування митної вартості товарів №UA500020/2025/000121/2, яким скориговано митну вартість товару за резервним методом, а саме, з інформаційних ресурсів митниці встановлено, що рівень митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, є більшим та становить:

- по товару №1 3,96 дол. США/кг (МД від 19.02.2024 №UA500020/2025/001432) ніж заявлено декларантом - 3,05 дол. США/кг;

- по товару №2 3,96 дол. США/кг (МД від 11.11.2024 №UA100350/2024/735343) ніж заявлено декларантом - 3,05 дол. США/кг.

Підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товарів стало те, що в поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності, про що повідомлено декларанту, а саме:

« 1) В пакувальному листі від 01.04.2025 № Б/н з-поміж описових відомостей зазначено наявність на товарі № 1 та №2 . та згідно ЕМД від 24.03.2025 №25UА82U2 торговельної марки "ESТехtile", проте в інвойсі відомості щодо ТМ відсутні. З огляду на зміст наданого до митного контролю рахунку-фактури, продавцем визначалась вартість товарів без урахування їх виробника та торгової марки.

2) Відповідно до умов викладених у Рахунку-фактурі (інвойс) та п.4.3 Контракту, оплата за товар здійснюється шляхом банківського безготівкового переказу на протязі 365 днів з дати поставки товару. Вказана схема розрахунків за поставлений товар, з урахуванням наявності посередника у вказаній зовнішньоекономічній операції, суперечить світовій практиці та може свідчити про наявність додаткових умов та домовленостей, які унеможливлюють підтвердження заявленої ціни товарів як такої, що базується на дійсній вартості згідно статті VII ГАТТ 4 21 ст 58 МКУ передбачено, що використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості повинні бути об`єктивними, піддаватися обчисленню та підтверджуватися документально. Відповідно до статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (далі - ГАТТ) оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості імпортованого товару. Під «дійсною вартістю» слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. Вказана схема розрахунків за поставлений товар, суперечить світовій практиці та може свідчити про наявність додаткових умов та домовленостей, які унеможливлюють підтвердження заявленої ціни товарів як такої, що базується на дійсній вартості згідно статті VI ГАТТ Також поставка товару з таким відстроченням по оплаті також може розглядатись як прихований лізинг, яким передбачаються лізингові платежі, які не розглядаються як частина митної вартості лише за певних умов (п.5 ст.51 МКУ). Відповідно до Податкового кодексу України сплачений при імпорті товару ПДВ за комерційною операцією (з оплатою за товар) включається до податкового кредиту (п. 198.1 ПКУ). Декларування зі значним відстроченням оплати (декілька років) також призводить до формування податкового кредиту, який не підтверджено оплатою

3) відповідно до ч.10 ст.58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються, зокрема, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, витрати на страхування цих товарів. Відповідно до наданого інвойсу поставка товару здійснюється на умовах СРТ Дніпро, тобто вартість страхування не включена у вартість товару. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, інших перевізних документах) відсутня будь-яка інформація щодо здійснення/не здійснення страхування оцінюваних товарів під час їх перевезення, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самих товарів.»

На підставі прийнятого рішення про коригування митної вартості товару Одеська митниця 17.04.2025 року видала картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500020/2025/000187.

Товар, який надійшов на адресу позивача за (МД) №25UА82U3 від 17.04.2025 року, було випущено у вільний обіг за митною декларацією (МД) №25UА03U3 від 17.04.2025 року за умови забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI.

Сплату різниці митних платежів за митною вартістю, визначеною декларантом, та митною вартістю, визначеною митним органом, при митному оформленні товарів забезпечено фінансовою гарантією у розмірі 239702,96 грн. шляхом внесення коштів на відповідний рахунок митного органу.

По митній декларації №25UА29U4.

03.04.2025 року складено інвойс №WLМS20250304/12-UА в якому зазначено: найменування, адреса Продавця - компанії «WISOKI LOT» SР. Z О.О.; найменування, адреса Покупця - ТОВ «МАСКІНІ ПРОДАКТ», міститься посилання на контракт №170225 від 17.02.2025, умови поставки СРТ - Dnipro; країна походження товарів - Китай: вказано, що страхування товарів не проводилось; та Продавець передає товар Покупцю з відстрочкою платежу на 365 днів з моменту отримання даної партії товарів; а також зазначений опис товарів: товар №1 «Синтетична тканина», кількість - 1540 рулонів, ціна 40,43 доларів США за рулон, сума - 62262,20 доларів США.

З метою здійснення митного оформлення товару, декларантом (ТОВ «СІАР-ГРУПП», , Україна, 67602, Одеська область, місто Біляївка, вулиця Головатого Отамана, будинок 244) до Одеської митниці подано митну декларацію №25UА29U4 від 22.04.2025 року, відповідно до якої за умовами поставки CРТ на митну територію України надійшов товар, а саме:

«Товар №1. Тканина трикотажна машинного в`язання, із синтетичних волокон, пофарбована, може використовуватись для пошиву, оздоблення, для будівельних робіт, для пакування, в асортименті, у рулонах, всього 1540 рулонів. Торговельна марка- New Sample, Atextile. Виробник - PRESTIGE TEXTILES LIMITED. Країна виробництва СN».

Для підтвердження обґрунтованості заявленої у митній декларації митної вартості товару та обраного методу його визначення декларант надав митному органу разом з декларацією наступні документи:

- Пакувальний лист №Б/Н від 03.04.2025 року;

- Рахунок-фактура (інвойс) №WLМS20250304/12-UА від 03.04.2025 року;

- Автотранспортна накладна №Б/Н від 17.04.2025 року;

- Декларація про походження товару №WLМS20250304/12-UА від 03.04.2025 року;

- Статус особи яка подає митну декларацію №2;

- Загальна декларація прибуття №25UA27Z0 від 17.04.2025 року;

- Зовнішньоекономічний договір (контракт) на відшкодувальній основі (крім позначених кодами 4100 або 4104) №170225 від 17.02.2025;

- Внутрішній договір (контракт) комісії №170225-4 від 17.02.2025 року;

- Договір про надання послуг митного брокера №1 від 07.03.2025 року;

- Акт про зважування №Б/Н від 22.04.2025 року;

- Заява про проведення фізичного огляду №Б/Н від 22.04.2025 року.

Після подання Позивачем ЕМД, Відповідачем 22.04.2025 року направлено запит (повідомлення) митного органу, в якому ним вимагаються додаткові документи, окрім тих документів, які були подані раніше та які передбачені ч.2 ст.53 МК України. А також митним органом повідомлено, що у поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності.

У відповідь на запит митного органу, листом б/н від 22.04.2025 уповноважена особа декларанта (ТОВ «СІАР-ГРУПП») повідомила митницю про те, що згідно статті 53 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VІ декларантом було надано всі необхідні документи для підтвердження заявленої митної вартості та обраного методу визначення митної вартості; зокрема, декларантом було надано: 1) декларацію митної вартості; 2) зовнішньоекономічний контракт; 3) рахунок-фактуру; 4) банківських платіжних документів немає, у зв`язку з тим, що оплата за дану партію товару не проводилась; умовами пункту 4.3 контракту № 170225 від 17.02.2025 обумовлена можливість відстрочки платежу, чим скористався отримувач, згідно рахунку-фактури відстрочка 365 днів; переказ коштів буде проведено після випуску товарів у вільний обіг; 5) страхування вантажу не здійснювалось, про що наявна відповідна інформація в рахунку-фактурі; 6) згідно законодавства України, митна вартість обчислюється на момент перетину митного кордону; умови поставки СРТ означають, що фрахт сплачено до вказаного місця призначення; в інвойсі місцем призначення визначено Дніпро (умови поставки СРТ - Дніпро). Також уповноважена особа декларанта додатково надала до митниці прайс-лист від 03.04.2025. Відтак, декларантом та його уповноваженою особою було надано всі необхідні документи, що були в наявності.

22.04.2025 року Одеська митниця Державної митної служби України прийняла Рішення про коригування митної вартості товарів №UA500020/2025/000122/2, яким скориговано митну вартість товару за резервним методом, а саме, з інформаційних ресурсів митниці встановлено, що рівень митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, є більшим та становить:

- по товару №1 3,96 дол. США/кг (МД від 24.02.2024 №UA500020/2025/001553; №UA500020/2025/001563; №UA500020/2025/001550) ніж заявлено декларантом - 3,05 дол. США/кг;

Підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товарів стало те, що в поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності, про що повідомлено декларанту, а саме:

« 1) В пакувальному листі від 03.04.2025 № Б/н з-поміж описових відомостей зазначено наявність на товарі № 1, та згідно ЕМД від 22.04.2025 №25UА82U2 торговельної марки "ESТехtile", проте в інвойсі відомості щодо ТМ відсутні. З огляду на зміст наданого до митного контролю рахунку-фактури, продавцем визначалась вартість товарів без урахування їх виробника та торгової марки.

2) Відповідно до умов викладених у Рахунку-фактурі (інвойс) та п.4.3 Контракту, оплата за товар здійснюється шляхом банківського безготівкового переказу на протязі 365 днів з дати поставки товару. Вказана схема розрахунків за поставлений товар, з урахуванням наявності посередника у вказаній зовнішньоекономічній операції, суперечить світовій практиці та може свідчити про наявність додаткових умов та домовленостей, які унеможливлюють підтвердження заявленої ціни товарів як такої, що базується на дійсній вартості згідно статті VII ГАТТ 4 21 ст 58 МКУ передбачено, що використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості повинні бути об`єктивними, піддаватися обчисленню та підтверджуватися документально. Відповідно до статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (далі - ГАТТ) оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості імпортованого товару. Під «дійсною вартістю» слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. Вказана схема розрахунків за поставлений товар, суперечить світовій практиці та може свідчити про наявність додаткових умов та домовленостей, які унеможливлюють підтвердження заявленої ціни товарів як такої, що базується на дійсній вартості згідно статті VI ГАТТ Також поставка товару з таким відстроченням по оплаті також може розглядатись як прихований лізинг, яким передбачаються лізингові платежі, які не розглядаються як частина митної вартості лише за певних умов (п.5 ст.51 МКУ). Відповідно до Податкового кодексу України сплачений при імпорті товару ПДВ за комерційною операцією (з оплатою за товар) включається до податкового кредиту (п. 198.1 ПКУ). Декларування зі значним відстроченням оплати (декілька років) також призводить до формування податкового кредиту, який не підтверджено оплатою.

3) відповідно до ч.10 ст.58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються, зокрема, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, витрати на страхування цих товарів. Відповідно до наданого інвойсу поставка товару здійснюється на умовах СРТ Дніпро, тобто вартість страхування не включена у вартість товару. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, інших перевізних документах) відсутня будь-яка інформація щодо здійснення/не здійснення страхування оцінюваних товарів під час їх перевезення, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самих товарів.»

На підставі прийнятого рішення про коригування митної вартості товару Одеська митниця 22.04.2025 року видала картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500020/2025/000189.

Товар, який надійшов на адресу позивача за (МД) №25UА29U3 від 22.04.2025 року, було випущено у вільний обіг за митною декларацією (МД) №25UА47U5 від 22.04.2025 року за умови забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI.

Сплату різниці митних платежів за митною вартістю, визначеною декларантом, та митною вартістю, визначеною митним органом, при митному оформленні товарів забезпечено фінансовою гарантією у розмірі 227526,45 грн. шляхом внесення коштів на відповідний рахунок митного органу.

По митній декларації №25UА55U0.

04.04.2025 року складено інвойс №WLМS20250404/14-UА в якому зазначено: найменування, адреса Продавця - компанії «WISOKI LOT» SР. Z О.О.; найменування, адреса Покупця - ТОВ «МАСКІНІ ПРОДАКТ», міститься посилання на контракт №170225 від 17.02.2025, умови поставки СРТ - Dnipro; країна походження товарів - Китай: вказано, що страхування товарів не проводилось; та Продавець передає товар Покупцю з відстрочкою платежу на 365 днів з моменту отримання даної партії товарів; а також зазначений опис товарів: товар №1 «Синтетична тканина», кількість - 1520 рулонів, ціна 46,66 доларів США за рулон, сума - 70923,20 доларів США.

З метою здійснення митного оформлення товару, декларантом (ТОВ «СІАР-ГРУПП», , Україна, 67602, Одеська область, місто Біляївка, вулиця Головатого Отамана, будинок 244) до Одеської митниці подано митну декларацію №25UА55U0 від 24.04.2025 року, відповідно до якої за умовами поставки CРТ на митну територію України надійшов товар, а саме:

«Товар №1. Тканина трикотажна машинного в`язання, із синтетичних волокон, пофарбована, може використовуватись для пошиву, оздоблення, для будівельних робіт, для пакування, в асортименті, у рулонах, всього 1520 рулонів. Торговельна марка- МЕХТextile. Виробник - SHAOXING KAIMING TEXTILES CO., LTD. Країна виробництва СN».

Для підтвердження обґрунтованості заявленої у митній декларації митної вартості товару та обраного методу його визначення декларант надав митному органу разом з декларацією наступні документи:

- Пакувальний лист №Б/Н від 04.04.2025 року;

- Рахунок-фактура (інвойс) №WLМS20250404/14-UА від 04.04.2025 року;

- Автотранспортна накладна №3521 від 22.04.2025 року;

- Декларація про походження товару №WLМS20250404/14-UА від 04.04.2025 року;

- Статус особи яка подає митну декларацію №2;

- Загальна декларація прибуття №25UA83Z3 від 23.04.2025 року;

- Зовнішньоекономічний договір (контракт) на відшкодувальній основі (крім позначених кодами 4100 або 4104) №170225 від 17.02.2025;

- Внутрішній договір (контракт) комісії №170225-4 від 17.02.2025 року;

- Договір про надання послуг митного брокера №1 від 07.03.2025 року;

- Акт про зважування №Б/Н від 24.04.2025 року;

- Заява про проведення фізичного огляду №Б/Н від 24.04.2025 року;

- Лист №2304/1 від 23.04.2025 року.

Після подання Позивачем ЕМД, Відповідачем 24.04.2025 року направлено запит (повідомлення) митного органу, в якому ним вимагаються додаткові документи, окрім тих документів, які були подані раніше та які передбачені ч.2 ст.53 МК України. А також митним органом повідомлено, що у поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності.

У відповідь на запит митного органу, листом б/н від 24.04.2025 уповноважена особа декларанта (ТОВ «СІАР-ГРУПП») повідомила митницю про те, що згідно статті 53 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VІ декларантом було надано всі необхідні документи для підтвердження заявленої митної вартості та обраного методу визначення митної вартості; зокрема, декларантом було надано: 1) декларацію митної вартості; 2) зовнішньоекономічний контракт; 3) рахунок-фактуру; 4) банківських платіжних документів немає, у зв`язку з тим, що оплата за дану партію товару не проводилась; умовами пункту 4.3 контракту № 170225 від 17.02.2025 обумовлена можливість відстрочки платежу, чим скористався отримувач, згідно рахунку-фактури відстрочка 365 днів; переказ коштів буде проведено після випуску товарів у вільний обіг; 5) страхування вантажу не здійснювалось, про що наявна відповідна інформація в рахунку-фактурі; 6) згідно законодавства України, митна вартість обчислюється на момент перетину митного кордону; умови поставки СРТ означають, що фрахт сплачено до вказаного місця призначення; в інвойсі місцем призначення визначено Дніпро (умови поставки СРТ - Дніпро). Також уповноважена особа декларанта додатково надала до митниці прайс-лист від 04.04.2025. Відтак, декларантом та його уповноваженою особою було надано всі необхідні документи, що були в наявності.

24.04.2025 року Одеська митниця Державної митної служби України прийняла Рішення про коригування митної вартості товарів №UA500020/2025/000125/2, яким скориговано митну вартість товару за резервним методом, а саме, з інформаційних ресурсів митниці встановлено, що рівень митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, є більшим та становить:

- по товару №1 3,96 дол. США/кг (МД від 24.02.2024 №UA500020/2025/001553; №UA500020/2025/001563; №UA500020/2025/001550) ніж заявлено декларантом - 3,05 дол. США/кг;

Підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товарів стало те, що в поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності, про що повідомлено декларанту, а саме:

« 1) В пакувальному листі від 04.04.2025 № Б/н з-поміж описових відомостей зазначено наявність на товарі № 1, та згідно ЕМД від 24.04.2025 №25UА55U0 торговельної марки "ESТехtile", проте в інвойсі від 04.04.2025 №№WLМS20250404/14-UА відомості щодо торгівельної марки відсутні. З огляду на зміст наданого до митного контролю рахунку-фактури, продавцем визначалась вартість товарів без урахування їх виробника та торгової марки.

2) Відповідно до умов викладених у Рахунку-фактурі (інвойс) та п.4.3 Контракту, оплата за товар здійснюється шляхом банківського безготівкового переказу на протязі 365 днів з дати поставки товару. Вказана схема розрахунків за поставлений товар, з урахуванням наявності посередника у вказаній зовнішньоекономічній операції, суперечить світовій практиці та може свідчити про наявність додаткових умов та домовленостей, які унеможливлюють підтвердження заявленої ціни товарів як такої, що базується на дійсній вартості згідно статті VII ГАТТ 4 21 ст 58 МКУ передбачено, що використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості повинні бути об`єктивними, піддаватися обчисленню та підтверджуватися документально. Відповідно до статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (далі - ГАТТ) оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості імпортованого товару. Під «дійсною вартістю» слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. Вказана схема розрахунків за поставлений товар, суперечить світовій практиці та може свідчити про наявність додаткових умов та домовленостей, які унеможливлюють підтвердження заявленої ціни товарів як такої, що базується на дійсній вартості згідно статті VI ГАТТ Також поставка товару з таким відстроченням по оплаті також може розглядатись як прихований лізинг, яким передбачаються лізингові платежі, які не розглядаються як частина митної вартості лише за певних умов (п.5 ст.51 МКУ). Відповідно до Податкового кодексу України сплачений при імпорті товару ПДВ за комерційною операцією (з оплатою за товар) включається до податкового кредиту (п. 198.1 ПКУ). Декларування зі значним відстроченням оплати (декілька років) також призводить до формування податкового кредиту, який не підтверджено оплатою.

3) відповідно до ч.10 ст.58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються, зокрема, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, витрати на страхування цих товарів. Відповідно до наданого інвойсу поставка товару здійснюється на умовах СРТ Дніпро, тобто вартість страхування не включена у вартість товару. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, інших перевізних документах) відсутня будь-яка інформація щодо здійснення/не здійснення страхування оцінюваних товарів під час їх перевезення, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самих товарів.»

На підставі прийнятого рішення про коригування митної вартості товару Одеська митниця 24.04.2025 року видала картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500020/2025/000193.

Товар, який надійшов на адресу позивача за (МД) №25UА55U0 від 22.04.2025 року, було випущено у вільний обіг за митною декларацією (МД) №25UА64U5 від 24.04.2025 року за умови забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI.

Сплату різниці митних платежів за митною вартістю, визначеною декларантом, та митною вартістю, визначеною митним органом, при митному оформленні товарів забезпечено фінансовою гарантією у розмірі 261006,73 грн. шляхом внесення коштів на відповідний рахунок митного органу.

По митній декларації №25UА11U0.

15.04.2025 року складено інвойс №WLМS20251504/16-UА в якому зазначено: найменування, адреса Продавця - компанії «WISOKI LOT» SР. Z О.О.; найменування, адреса Покупця - ТОВ «МАСКІНІ ПРОДАКТ», міститься посилання на контракт №170225 від 17.02.2025, умови поставки СРТ - Dnipro; країна походження товарів - Китай: вказано, що страхування товарів не проводилось; та Продавець передає товар Покупцю з відстрочкою платежу на 365 днів з моменту отримання даної партії товарів; а також зазначений опис товарів: товар №1 «Синтетична тканина», кількість - 2906 рулонів, ціна 26,96 доларів США за рулон, сума - 78287,64 доларів США.

З метою здійснення митного оформлення товару, декларантом (ТОВ «СІАР-ГРУПП», , Україна, 67602, Одеська область, місто Біляївка, вулиця Головатого Отамана, будинок 244) до Одеської митниці подано митну декларацію №25UА11U0 від 01.05.2025 року, відповідно до якої за умовами поставки CРТ на митну територію України надійшов товар, а саме:

«Товар №1. Тканина трикотажна машинного в`язання, із синтетичних волокон, пофарбована, може використовуватись для пошиву, оздоблення, для будівельних робіт, для пакування, в асортименті, у рулонах, всього 2906 рулонів. Торговельна марка - Atextile, New Sample,. Виробник - PRESTIGE TEXTILES LIMITED. Країна виробництва СN».

Для підтвердження обґрунтованості заявленої у митній декларації митної вартості товару та обраного методу його визначення декларант надав митному органу разом з декларацією наступні документи:

- Пакувальний лист №Б/Н від 15.04.2025 року;

- Рахунок-фактура (інвойс) №WLМS20251504/16-UА від 15.04.2025 року;

- Автотранспортна накладна №9424 від 28.04.2025 року;

- Декларація про походження товару №WLМS20251504/16-UА від 03.04.2025 року;

- Статус особи яка подає митну декларацію №2;

- Зовнішньоекономічний договір (контракт) на відшкодувальній основі (крім позначених кодами 4100 або 4104) №170225 від 17.02.2025;

- Внутрішній договір (контракт) комісії №170225-3 від 17.02.2025 року;

- Договір про надання послуг митного брокера №1 від 07.03.2025 року;

- Акт про зважування №Б/Н від 01.05.2025 року;

- Заява про проведення фізичного огляду №Б/Н від 01.05.2025 року;

- Лист №3004/1 від 30.04.2025 року.

Після подання Позивачем ЕМД, Відповідачем 01.05.2025 року направлено запит (повідомлення) митного органу, в якому ним вимагаються додаткові документи, окрім тих документів, які були подані раніше та які передбачені ч.2 ст.53 МК України. А також митним органом повідомлено, що у поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності.

У відповідь на запит митного органу, листом б/н від 01.05.2025 уповноважена особа декларанта (ТОВ «СІАР-ГРУПП») повідомила митницю про те, що згідно статті 53 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VІ декларантом було надано всі необхідні документи для підтвердження заявленої митної вартості та обраного методу визначення митної вартості; зокрема, декларантом було надано: 1) декларацію митної вартості; 2) зовнішньоекономічний контракт; 3) рахунок-фактуру; 4) банківських платіжних документів немає, у зв`язку з тим, що оплата за дану партію товару не проводилась; умовами пункту 4.3 контракту № 170225 від 17.02.2025 обумовлена можливість відстрочки платежу, чим скористався отримувач, згідно рахунку-фактури відстрочка 365 днів; переказ коштів буде проведено після випуску товарів у вільний обіг; 5) страхування вантажу не здійснювалось, про що наявна відповідна інформація в рахунку-фактурі; 6) згідно законодавства України, митна вартість обчислюється на момент перетину митного кордону; умови поставки СРТ означають, що фрахт сплачено до вказаного місця призначення; в інвойсі місцем призначення визначено Дніпро (умови поставки СРТ - Дніпро). Також уповноважена особа декларанта додатково надала до митниці прайс-лист від 15.04.2025. Відтак, декларантом та його уповноваженою особою було надано всі необхідні документи, що були в наявності.

01.05.2025 року Одеська митниця Державної митної служби України прийняла Рішення про коригування митної вартості товарів №UA500020/2025/000128/2, яким скориговано митну вартість товару за резервним методом, а саме, з інформаційних ресурсів митниці встановлено, що рівень митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, є більшим та становить:

- по товару №1 3,96 дол. США/кг (МД від 09.04.2024 №UA408020/2025/013213) ніж заявлено декларантом - 3,05 дол. США/кг.

Підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товарів стало те, що в поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності, про що повідомлено декларанту, а саме:

« 1) В пакувальному листі від 15.04.2025 № Б/н серед описових відомостей зазначено наявність на товарі № 1, та згідно ЕМД від 01.05.2025 №25UА11U0 торговельної марки Atextile, New Sample, проте в інвойсі від 15.04.2025 №WLМS20251504/16-UА відомості щодо ТМ відсутні. З огляду на зміст наданого до митного контролю рахунку-фактури, продавцем визначалась вартість товарів без урахування їх виробника та торгової марки.

2) Відповідно до умов викладених у Рахунку-фактурі (інвойс) та п.4.3 Контракту, оплата за товар здійснюється шляхом банківського безготівкового переказу на протязі 365 днів з дати поставки товару. Вказана схема розрахунків за поставлений товар, з урахуванням наявності посередника у вказаній зовнішньоекономічній операції, суперечить світовій практиці та може свідчити про наявність додаткових умов та домовленостей, які унеможливлюють підтвердження заявленої ціни товарів як такої, що базується на дійсній вартості згідно статті VII ГАТТ 4 21 ст 58 МКУ передбачено, що використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості повинні бути об`єктивними, піддаватися обчисленню та підтверджуватися документально. Відповідно до статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (далі - ГАТТ) оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості імпортованого товару. Під «дійсною вартістю» слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. Вказана схема розрахунків за поставлений товар, суперечить світовій практиці та може свідчити про наявність додаткових умов та домовленостей, які унеможливлюють підтвердження заявленої ціни товарів як такої, що базується на дійсній вартості згідно статті VI ГАТТ Також поставка товару з таким відстроченням по оплаті також може розглядатись як прихований лізинг, яким передбачаються лізингові платежі, які не розглядаються як частина митної вартості лише за певних умов (п.5 ст.51 МКУ). Відповідно до Податкового кодексу України сплачений при імпорті товару ПДВ за комерційною операцією (з оплатою за товар) включається до податкового кредиту (п. 198.1 ПКУ). Декларування зі значним відстроченням оплати (декілька років) також призводить до формування податкового кредиту, який не підтверджено оплатою.

3) відповідно до ч.10 ст.58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються, зокрема, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, витрати на страхування цих товарів. Відповідно до наданого інвойсу поставка товару здійснюється на умовах СРТ Дніпро, тобто вартість страхування не включена у вартість товару. Слід зауважити, що страхові документи подаються незалежно від того, ким саме здійснювалось страхування, а тому відсутність таких документів не дає можливості впевнитись в достовірності заявлених відомостей щодо вартості оцінюваного товару.»

На підставі прийнятого рішення про коригування митної вартості товару Одеська митниця 01.05.2025 року видала картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500020/2025/000206.

Товар, який надійшов на адресу позивача за (МД) №25UА11U0 від 01.05.2025 року, було випущено у вільний обіг за митною декларацією (МД) №25UА24U1 від 01.05.2025 року за умови забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI.

Сплату різниці митних платежів за митною вартістю, визначеною декларантом, та митною вартістю, визначеною митним органом, при митному оформленні товарів забезпечено фінансовою гарантією у розмірі 286725,38 грн. шляхом внесення коштів на відповідний рахунок митного органу.

По митній декларації №25UА16U0.

14.04.2025 року складено інвойс №WLМS20251404/17-UА в якому зазначено: найменування, адреса Продавця - компанії «WISOKI LOT» SР. Z О.О.; найменування, адреса Покупця - ТОВ «МАСКІНІ ПРОДАКТ», міститься посилання на контракт №170225 від 17.02.2025, умови поставки СРТ - Dnipro; країна походження товарів - Китай: вказано, що страхування товарів не проводилось; та Продавець передає товар Покупцю з відстрочкою платежу на 365 днів з моменту отримання даної партії товарів; а також зазначений опис товарів: товар №1 «Синтетична тканина», кількість - 1883 рулонів, ціна 27,59 доларів США за рулон, сума - 51951,97 доларів США.

З метою здійснення митного оформлення товару, декларантом (ТОВ «СІАР-ГРУПП», , Україна, 67602, Одеська область, місто Біляївка, вулиця Головатого Отамана, будинок 244) до Одеської митниці подано митну декларацію №25UА16U0 від 09.05.2025 року, відповідно до якої за умовами поставки CРТ на митну територію України надійшов товар, а саме:

«Товар №1. Тканина трикотажна машинного в`язання, із синтетичних волокон, пофарбована, може використовуватись для пошиву, оздоблення, для будівельних робіт, для пакування, в асортименті, у рулонах, всього 1883 рулони. Торговельна марка - AТextile, New Sample,. Виробник - PRESTIGE TEXTILES LIMITED. Країна виробництва СN».

Для підтвердження обґрунтованості заявленої у митній декларації митної вартості товару та обраного методу його визначення декларант надав митному органу разом з декларацією наступні документи:

- Пакувальний лист №Б/Н від 14.04.2025 року;

- Рахунок-фактура (інвойс) №WLМS20251404/17-UА від 14.04.2025 року;

- Автотранспортна накладна №Б/Н від 05.05.2025 року;

- Декларація про походження товару №WLМS20251404/17-UА від 14.04.2025 року;

- Статус особи яка подає митну декларацію №2;

- Загальна декларація прибуття №25UA67Z8 від 05.05.2025 року;

- Зовнішньоекономічний договір (контракт) на відшкодувальній основі (крім позначених кодами 4100 або 4104) №170225 від 17.02.2025;

- Внутрішній договір (контракт) комісії №170225-3 від 17.02.2025 року;

- Доповнення до внутрішнього договору (контракту) Д/У №1 від 01.05.2025 року;

- Договір про надання послуг митного брокера №1 від 07.03.2025 року;

- Акт про зважування №Б/Н від 09.05.2025 року;

- Заява про проведення фізичного огляду №Б/Н від 09.05.2025 року.

Після подання Позивачем ЕМД, Відповідачем 09.05.2025 року направлено запит (повідомлення) митного органу, в якому ним вимагаються додаткові документи, окрім тих документів, які були подані раніше та які передбачені ч.2 ст.53 МК України. А також митним органом повідомлено, що у поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності.

У відповідь на запит митного органу, листом б/н від 09.05.2025 уповноважена особа декларанта (ТОВ «СІАР-ГРУПП») повідомила митницю про те, що згідно статті 53 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VІ декларантом було надано всі необхідні документи для підтвердження заявленої митної вартості та обраного методу визначення митної вартості; зокрема, декларантом було надано: 1) декларацію митної вартості; 2) зовнішньоекономічний контракт; 3) рахунок-фактуру; 4) банківських платіжних документів немає, у зв`язку з тим, що оплата за дану партію товару не проводилась; умовами пункту 4.3 контракту № 170225 від 17.02.2025 обумовлена можливість відстрочки платежу, чим скористався отримувач, згідно рахунку-фактури відстрочка 365 днів; переказ коштів буде проведено після випуску товарів у вільний обіг; 5) страхування вантажу не здійснювалось, про що наявна відповідна інформація в рахунку-фактурі; 6) згідно законодавства України, митна вартість обчислюється на момент перетину митного кордону; умови поставки СРТ означають, що фрахт сплачено до вказаного місця призначення; в інвойсі місцем призначення визначено Дніпро (умови поставки СРТ - Дніпро). Також уповноважена особа декларанта додатково надала до митниці прайс-лист від 14.04.2025. Відтак, декларантом та його уповноваженою особою було надано всі необхідні документи, що були в наявності.

09.05.2025 року Одеська митниця Державної митної служби України прийняла Рішення про коригування митної вартості товарів №UA500020/2025/000132/2, яким скориговано митну вартість товару за резервним методом, а саме, з інформаційних ресурсів митниці встановлено, що рівень митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, є більшим та становить:

- по товару №1 3,96 дол. США/кг (МД від 24.02.2024 №UA500020/2025/001553; №UA500020/2025/001563; №UA500020/2025/001550) ніж заявлено декларантом - 3,05 дол. США/кг.

Підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товарів стало те, що в поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності, про що повідомлено декларанту, а саме:

« 1) В пакувальному листі від 14.04.2025 № Б/н серед описових відомостей зазначено наявність на товарі № 1, та згідно ЕМД від 09.05.2025 №25UА16U0 торговельної марки «AХТextile», проте в інвойсі від 14.04.2025 №WLМS20251404/17-UА відомості щодо ТМ відсутні. З огляду на зміст наданого до митного контролю рахунку-фактури, продавцем визначалась вартість товарів без урахування їх виробника та торгової марки.

2) відповідно до умов викладених у рахунку-фактурі (інвойсі) від 14.04.2025 №WLМS20251404/17-UА та п.4.3 контракту від 17.02.2025 №170225, оплата за товар здійснюється шляхом банківського безготівкового переказу на протязі 365 днів з дати поставки товару. Вказана схема розрахунків за поставлений товар, з урахуванням наявності посередника у вказаній зовнішньоекономічній операції, суперечить світовій практиці та може свідчити про наявність додаткових умов та домовленостей, які унеможливлюють підтвердження заявленої ціни товарів як такої, що базується на дійсній вартості згідно статті VII ГАТТ. 4.21 ст.58 МКУ передбачено, що використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості повинні бути об`єктивними, піддаватися обчисленню та підтверджуватися документально. Відповідно до статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (далі - ГАТГ) оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості імпортованого товару. Під «дійсною вартістю» слід розуміти ціну, за яку, підчас та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. Вказана схема розрахунків за поставлений товар, суперечить світовій практиці та може свідчити про наявність додаткових умов та домовленостей, які унеможливлюють підтвердження заявленої ціни товарів як такої, що базується на дійсній вартості згідно статті VII ГАТТ. Також поставка товару з таким відстроченням по оплаті також може розглядатись як прихований лізинг, яким передбачаються лізингові платежі, які не розглядаються як частина митної вартості лише за певних умов (п.5 ст.51 МКУ). Відповідно до Податкового кодексу України сплачений при імпорті товару ПДВ за комерційною операцією (з оплатою за товар) включається до податкового кредиту (п.198.1 ПКУ). Декларування зі значним відстроченням оплати (декілька років) також призводить до формування податкового кредиту, який не підтверджено оплатою;

3) відповідно до ч.10 ст.58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються, зокрема, якщо вони не включалися, витрати на страхування цих товарів. Відповідно до наданого інвойсу, поставка товару здійснюється на умовах СРТ Дніпро, тобто вартість страхування не включена у вартість товару. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, інших перевізних документах) відсутня будь-яка інформація щодо здійснення/не здійснення страхування оцінюваних товарів під час їх перевезення, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самих товарів.»

На підставі прийнятого рішення про коригування митної вартості товару Одеська митниця 09.05.2025 року видала картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500020/2025/000222.

Товар, який надійшов на адресу позивача за (МД) №25UА16U0 від 09.05.2025 року, було випущено у вільний обіг за митною декларацією (МД) №25UА33U1 від 09.05.2025 року за умови забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI.

Сплату різниці митних платежів за митною вартістю, визначеною декларантом, та митною вартістю, визначеною митним органом, при митному оформленні товарів забезпечено фінансовою гарантією у розмірі 190458,44 грн. шляхом внесення коштів на відповідний рахунок митного органу.

Вважаючи протиправним та необґрунтованими Рішення про коригування митної вартості, позивач звернувся до суду з даним позовом.

РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА ВИСНОВКИ СУДУ

У ч. 2 ст. 19 Конституції України згадано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому, у ч.1 ст.68 Конституції України також згадано, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Отже, усі без виключення суб`єкти права на території України зобов`язані дотримуватись існуючого у Державі правового порядку, а суб`єкти владних повноважень (органи публічної адміністрації) додатково обтяжені ще й обов`язком виконувати доведені законом завдання виключно за наявності приводів та способом, чітко обумовленими законом.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно зі ст. 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Частинами 1-2 ст. 53 Митного кодексу України визначено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Зокрема, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій ст. 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною 3 ст. 53 Митного кодексу України встановлено, що в разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

В силу вимог ч. 5 ст. 53 Митного кодексу України, забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

В свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Згідно з ч. 2 ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 54 Митного кодексу України передбачено, що за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Частиною 6 ст. 54 Митного кодексу України визначено, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Частиною 1 ст. 55 Митного кодексу України встановлено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

При цьому, ч. 1 ст. 57 Митного кодексу України закріплено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

В силу вимог ч.ч. 2-3 ст. 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією (ч. 4 ст. 57 МК України).

Таким чином, до виключних повноважень органу доходів і зборів належить здійснення контролю за правильністю визначення декларантом митної вартості імпортованих товарів, яке полягає у перевірці числового значення та методу визначення заявленої митної вартості.

Разом з тим, з урахуванням положень ч. 3 ст. 318 Митного кодексу України, яка встановлює, що митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, реалізація зазначених повноважень повинна відбуватись із обмеженим втручанням у процедуру самостійного визначення декларантом митної вартості імпортованих товарів, котрому повинна передувати наявність в органу доходів і зборів обґрунтованих сумнівів у правильності визначення заявленої митної вартості товарів.

Відповідно до ч. 4 ст. 58 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Згідно з ч. 5 цієї статті, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Частиною 10 ст. 58 Митного кодексу України передбачено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

1) витрати, понесені покупцем: а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів; б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами; в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням;

2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв`язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів; б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів; в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо); г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів;

3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

4) відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця;

5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

7) витрати на страхування цих товарів.

Частиною 11 ст. 58 Митного кодексу України встановлено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, не допускається включення ніяких інших витрат, крім тих, що передбачені у цій статті.

Частиною 9 ст. 58 Митного кодексу України визначено, що розрахунки згідно із цією статтею робляться лише на основі об`єктивних даних, які підтверджуються документально та піддаються обчисленню.

В силу вимог ч. 2 ст. 58 Митного кодексу України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

А відповідно до ч. 3 цієї статті, у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої ст. 57 цього Кодексу

З аналізу вищенаведених норм права вбачається, що обов`язок доведення митної вартості товару лежить на імпортерові. Але, при цьому, митний орган може витребувати додаткові документи лише у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Тобто імперативною умовою є наявність обґрунтованих сумнiвiв у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів. При цьому, в розумінні вищенаведених статей, сумніви митниці є обґрунтованими тоді, коли:

- надані декларантом документи містять розбіжності,

- або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари,

- або наявні ознаки підробки.

Відповідно, наведені норми зобов`язують митницю зазначати конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Ненаведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребовування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи мають підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Частиною 4 ст. 54 Митного кодексу України передбачено обов`язок митного органу письмово надавати інформацію декларанту про причини, за яких заявлена ним митна вартість не може бути визначена.

Відповідно до Правил заповнення рішення про коригування митної вартості, затверджених наказом Міністерства фінансів України № 598 від 24.05.2012 року, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 року за №883/21195, митним органом при визначенні митної вартості товарів у графі 33 зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі:

- неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у статті 53 Кодексу);

- невірно проведений розрахунок митної вартості;

- невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу III Кодексу;

- надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У графі 33 оскаржуваних позивачем рішеннях №UA500020/2025/000121/2 від 17.04.2025 року, №UA500020/2025/000122/2 від 22.04.2025 року, №UA500020/2025/000125/2 від 24.04.2025 року, №UA500020/2025/000128/2 від 01.05.2025 року та №UA500020/2025/000132/2 від 09.05.2025 року про коригування митної вартості товарів відповідачем зазначено, що «в пакувальних листах від 01.04.2025 № Б/н, від 03.04.2025, №Б/н, від 04.04.2025 №Б/н, від 15.04.2025 №Б/н, від 14.04.2025 №Б/н серед описових відомостей зазначено наявність на товарах згідно ЕМД від 24.03.2025 №25UА82U2, від 17.04.2025 №25UА29U2, від 24.04.2025 №25UА55U0, від 01.05.2025 №25UА11U0, від 09.05.2025 №25UА16U0 торговельних марок ESTextile, MEXTextile, Atextile, New Sample, AXTextile проте в інвойсах відомості щодо ТМ відсутні. З огляду на зміст наданого до митного контролю рахунків-фактури, продавцем визначалась вартість товарів без урахування їх виробника та торгової марки».

Пунктами 2, 3 частини 2 статті 53 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VІ визначено, що до документів, які підтверджують митну вартість товарів, відноситься зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу).

Частиною 2 статті 7 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VІ встановлено, що митна справа здійснюється з додержанням прийнятих у міжнародній практиці форм декларування товарів, методів визначення митної вартості товарів, систем класифікації та кодування товарів та системи митної статистики, інших загальновизнаних у світі норм і стандартів.

Відповідно до рекомендацій Ради Митного Співробітництва від 16.05.1979, до конвенції про створення якої приєдналась і Україна постановою Верховної Ради України від 19.06.1992 № 2479-ХІІ, членам Ради та членам Організації Об`єднаних Націй або її; спеціалізованим агентствам, митним або економічним Об`єднанням рекомендовано приймати комерційні рахунки, складені у будь-який спосіб, наприклад, методом одноразового запису, у випадках, коли представлення комерційного рахунку потрібне у зв`язку з митним очищенням товарів, а також утриматись від вимоги підпису для митних цілей на комерційних рахунках, представлених на підтвердження декларації на товари.

На дотримання зазначених рекомендацій звертається увага Європейською економічною комісією ООН (рекомендації ЄЕК ООН 1982 року №18 "Заходи щодо спрощення процедур міжнародної торгівлі" та 1983 року №6 "Формуляр-зразок уніфікованого рахунку для міжнародної торгівлі").

Згідно з резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 28.03.1947 (документ Е/402) заснована Європейська економічна комісія ООН, яка у відповідності до пункту 4 зазначеної резолюції уповноважена подавати рекомендації з будь-якого питання, що входить до її компетенції, безпосередньо урядам країн, які у ній представлені.

В пункті 18 Рекомендацій Європейської економічної комісії ООН "Формуляр-зразок уніфікованого рахунку для міжнародної торгівлі" (ЕСЕ/ТRАDЕ/148) (Женева, вересень 1983) зазначено, що у формулярі-зразку уніфікованого рахунку наявні три групи полів даних: у першій містяться відомості про угоду (сторони, умови та ін.), у другій - опис товарів, позиції рахунку та кількість і т. ін., в третій - додаткові витрати, вирахування та загальна сума рахунку з посвідчувальною заявою, якщо вона необхідна.

Відповідно до пункту 20 Рекомендацій Європейської економічної комісії ООН "Формуляр-зразок уніфікованого рахунку для міжнародної торгівлі" (ЕСЕ/ТRАDЕ/148) (Женева, вересень 1983) відомості про товар розбиті на дві частини та наводяться наступним чином - в одній дається опис партії вантажу для цілей відправлення, а інша призначена для перерахування окремих товарів та кількостей:

Відвантажувальне маркування; номер контейнера; кількість і рід вантажних місць; опис товару (повний та/або кодом). У цьому полі, призначеному для опису вантажу з метою відправки, має вказуватися зовнішнє маркування, кількість вантажних місць як вони представлені для транспортування, загальний опис вмісту, ваги брутто та обсяги, номери контейнерів або інших транспортних одиниць, номери товарів. У рекомендації Європейської економічної комісії ООН № 15 міститься інформація щодо використання спрощеного відвантажувального маркування.

Вага брутто, кг.

Об`єм, куб.м.

Список товарів (кодом та/або повністю); кількість; ціна за одиницю товару.

Розташування відомостей у цьому полі вільного використання залишено на розсуд продавця в залежності від виду товару та т.п. Перелік має бути докладним для ідентифікації різних товарів у партії, доставленої кількості, ціни за одиницю товару, знижок за кількість та всіх інших відомостей, необхідні контролю розрахунку сум, зазначених у рахунку.

Сума. У цій колонці для кожної назви повинні вказуватися валюта та суми за рахунком тощо.

У деяких випадках, наприклад, за наявності однорідних товарів, коли не потрібно роздільного опису для складання рахунку, ця підбивка може бути непотрібною, і тому можуть бути опущені деякі позиції, наприклад, обсяг. Коли підрозбивка необхідна, то розподіл площі між двома підгрупами залишено на розсуд користувача.

Таким чином, Рекомендації Європейської економічної комісії ООН " Формуляр-зразок уніфікованого рахунку для міжнародної торгівлі" (ECE/TRADE/148) (Женева, вересень 1983) не містять положень щодо обов`язкової наявності в рахунку-фактурі (інвойсі) другорядних, додаткових відомостей про виробника та торгової марки товару.

Разом з тим, в законодавстві України відсутні затверджена форма рахунку-фактури (інвойсу) та перелік обов`язкових реквізитів, які повинен містити рахунок-фактура (інвойс).

Також в: законодавстві України відсутнє положення про те, що рахунок-фактура (інвойс) в обов`язковому порядку повинен містити інформацію про виробника та торгову марку товару.

В інвойсі (invoice) №WLMS20250104/13-UA від 01.04.2025 наведені: найменування, адреса Продавця - компанії «WYSOKI LOT» SP. Z 0.0.; найменування, адреса Покупця - ТОВ "МАСКІНІ ПРОДАКТ", міститься посилання на контракт № 170225 від 17.02.2025, умови поставки СРТ - Дніпро; країна походження товарів - Китай; вказано, що страхування товарів не проводилось; та Продавець передає товар Покупцю з відстрочкою платежу на 365 днів з моменту отримання даної партії товарів; а також зазначений опис товарів: товар № 1 "Синтетична тканина", кількість - 92 535 метрів, ціна 0,66 доларів США за метр, сума - 61 073,10 доларів США; товар № 2 "Мереживна тканина", кількість - 9 375 метрів, ціна 0,51 доларів США за метр, сума-4 781,25 доларів США; всього - 69 854,35 доларів США.

В інвойсі (invoice) №WLMS20250304/12-UA від 03.04.2025 наведені: найменування, адреса Продавця - компанії «WYSOKI LOT» SP. Z O.O.; найменування, адреса Покупця - TOB "МАСКІНІ ПРОДАКТ", міститься посилання на контракт № 170225 від 17.02.2025, умови поставки СРТ - Дніпро; країна походження товарів - Китай; вказано, що страхування товарів не проводилось; та Продавець поставляє товари Покупцю з відстроченням платежу на 365 днів з моменту прийняття партії товарів; а також зазначений опис товарів: товару № 1 "Синтетична тканина", кількість -1 540 рулонів, ціна 40,43 доларів США за рулон, сума - 62 262,20 доларів США.

В інвойсі (invoice) № WLMS20250404/14-UA від 04.04.2025 наведені: найменування, адреса Продавця - компанії «WYSOKI LOT» SP. Z О.О.; найменування, адреса Покупця - ТОВ "МАСКІНІ ПРОДАКТ", міститься посилання на контракт № 170225 від 17.02.2025, умови поставки СРТ - Дніпро; країна походження товарів - Китай; вказано, що страхування товарів не проводилось; та Продавець поставляє товари Покупцю з відстроченням платежу на 365 днів з моменту прийняття партії товарів; а також зазначений опис товарів: товару N° 1 "Синтетична тканина", кількість - 1 520 рулонів, ціна 46,66 доларів США за рулон, сума - 70 923,20 доларів США.

В інвойсі (invoice) №WLMS20251504/16-UА від 15.04.2025 наведені: найменування, адреса Продавця - компанії «WYSOKI LOT» SP. Z O.O.; найменування, адреса Покупця - TOB "МАСКІНІ ПРОДАКТ", міститься посилання на контракт №170225 від 17.02.2025, умови поставки СРТ - Дніпро; країна походження товарів - Китай; вказано, що страхування товарів не проводилось; та Продавець поставляв товари Покупцю з відстроченням платежу на 365 днів з моменту прийняття партії товарів; а також зазначений опис товарів: товар № 1 "Синтетична тканина", кількість - 2 906 рулонів, ціна 26,94 доларів США за рулон, сума - 78 287,64 доларів США.

В інвойсі (invoice) №WLMS2Q251jl04/174JA від Л 4.04.2025 наведені: найменування адреса Продавця - компанії «WYSOKI LOT» SP. Z O.O.; найменування, адреса Покупця- ТОВ "МАСКІНІ ПРОДАКТ'', міститься посилання на контракт № 170225 від 17.02.2025, умови поставки СРТ - Дніпро; країна походження товарів - Китай; вказано, що страхування товарів не проводилось; та Продавець поставляє товари Покупцю з відстроченням платежу на 365 днів з моменту прийняття партії товарів; а також зазначений опис товарів: товар № 1 "Синтетична тканина", кількість - 1 883 рулонів, ціна 27,59.доларів США за рулону сума -51 951,97 доларів США.

Так в рахунках-фактурах (інвойсах) №WLMS20250104/13-UА від 01.04.2025, №WLMS20250304/12-UA від 03.04.2025, №WLMS20250404/14-UA від 04.04.2025, №WLMS20251504/16- UA від 15.04.2025, №WLMS20251404/17-UA від 14.04.2025 вказана кількість метрів, рулонів кожного товару та ціна за одиницю товару, що дозволяє логічним шляхом визначити вартість такого товару, яка і вказана у відповідних інвойсах.

Інформація, вказана в рахунках-фактурах (інвойсах) №WLMS20250104/13-UА від 01.04.2025, №WLMS20250304/12-UA від 03.04.2025, №WLMS20250404/14-UA від 04.04.2025, №WLMS20251504/16- UA від 15.04.2025, №WLMS20251404/17-UA від 14.04.2025, повністю відповідає інформації, що зазначена в інших товаросупровідних документах.

На підставі вищезазначеного суд дійшов висновку, що законодавство України не зобов`язує декларанта вказувати в інвойсі другорядні характеристики товару, наприклад виробника чи торговельну марку, якщо ці дані не впливають на ціну, фактично сплачену або яка підлягає сплаті.

Відсутність у інвойсі деталізації характеристик товару, таких як торгова марка чи виробник, не є підставою для відмови у застосуванні першого методу визначення митної вартості за ціною договору, якщо загальна сума, фактично сплачена або яка підлягає сплаті, підтверджена первинними документами, такими як інвойс, контракт та платіжні доручення, якщо вартість була вже сплачена за умовами договору. Адже головним критерієм для застосування першого методу визначення митної вартості є підтвердження загальної суми операції.

Аналогічно, розбіжності між інвойсом та пакувальним листом, зокрема відсутність у інвойсі даних і про виробника чи торговельну марку, не є достатньою підставою для коригування митної вартості, оскільки відсутня законодавчо встановлена вимога щодо обов`язкового зазначення виробника чи торгової марки в інвойсі.

В той же час, митний орган не обґрунтував та не надав доказів, як саме відсутність деталізації відомостей про товар (наприклад виробника чи інших характеристик) впливає на правильність заявленої митної вартості. Також Одеською митницею не обґрунтовано та не доведено, що торговельна марка, зазначена у пакувальних листах, є фактором, який впливає на ціноутворення в даній операції.

В постанові Верховного Суду від 09.04.2021 у справі № 809/119/17 (адміністративне провадження №К/9901/18951/18) за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківської митниці ДФС наявний правовий висновок про те, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VІ (у разі визначення декларантом митної вартості імпортованого товару за першим методом).

З огляду на вищезазначене, суд вважає, що виявлені митним органом розбіжності є безпідставними, нечіткими, необґрунтованими, які наявними доказами та не могли бути достатніми підставами для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товару, заявленої декларантом та для незастосування обраного ним методу її визначення вартості

Також у графі 33 оскаржуваних позивачем рішеннях №UA500020/2025/000121/2 від 17.04.2025 року, №UA500020/2025/000122/2 від 22.04.2025 року, №UA500020/2025/000125/2 від 24.04.2025 року, №UA500020/2025/000128/2 від 01.05.2025 року та №UA500020/2025/000132/2 від 09.05.2025 року про коригування митної вартості товарів відповідачем зазначено, що «Відповідно до умов викладених у рахунку-фактурі (інвойс) та п.4.3 Контракту, оплата за товар здійснюється шляхом банківського безготівкового переказу на протязі 365 днів з дати поставки товару. Вказана схема розрахунків за поставлений товар, з урахуванням наявності посередника у вказаній зовнішньоекономічній операції, суперечить світовій практиці та може свідчити про наявність додаткових умов та домовленостей, які унеможливлюють підтвердження заявленої ціни товарів як такої, що базується на дійсній вартості згідно статті VII ГАТТ. Ч.21 ст.58 МКУ передбачено, що використані декларантом або уповноваженою ним собою відомості повинні бути об`єктивними, піддаватися обчисленню та підтверджуватися документально. Відповідно до статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (дачі-ГАТТ) оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості імпортованого товару. Під «дійсною вартістю» слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції Вказана схема розрахунків за поставлений товар, суперечить світовій практиці та може свідчити про наявність додаткових умов та домовленостей, які унеможливлюють підтвердження заявленої ціни товарів як такої, що базується на дійсній вартості згідно статті VII ГАТТ. Також поставка товару з таким відстроченням по оплаті також може розглядатись як прихований лізинг, яким передбачаються лізингові платежі, які не розглядаються як частина митної вартості лише за певних умов (п.5 ст.51 МКУ). Відповідно до Податкового кодексу України сплачений при імпорті товару ПДВ за комерційною операцією (з оплатою за товар) включається до податкового кредиту (п. 198.1 ПКУ). Декларування зі значним відстроченням оплати (декілька років) також призводить до формування податкового кредиту, який не підтверджено оплатою».

Як встановлено судом, пунктом 4.2 контракту № 170225 від 17.02.2025 передбачено, що оплата ТОВАРУ ПОКУПЦЕМ проводиться шляхом безготівкового перерахування коштів на банківський рахунок ПРОДАВЦЯ.

Згідно з пунктом 4.3 контракту №170225 від 17.02.2025 ПОКУПЕЦЬ повинен здійснити оплату ТОВАРУ згідно даного КОНТРАКТУ, інвойсів та митних декларацій до КОНТРАКТУ протягом 365 (трьохста шістдесяти п`яти) банківських днів від дати, наступної за датою поставки ТОВАРУ. Датою поставки ТОВАРУ потрібно вважати дату, визначену в п. 5.1. даного КОНТРАКТУ.

Пунктом 5.1 контракту №170225 від 17.02.2025 визначено, що датою поставки ТОВАРУ вважати дату оформленої митної декларації.

В інвойсах (invoice) №WLMS20250104/13-UA від 01.04.2025, №WLMS20250304/12- UA від 03.04.2025, №WLMS/14-UA від 04.04.2025, №WLMS20251504/16-UA від 15.04.2025, №WLMS20251404/17-UA від 14.04.2025 зазначено, що Продавець поставляє товари Покупцю з відстроченням платежу на 365 днів з моменту отримання партії товарів.

Також, в листах б/н від 17.04.2025, від 22.04.2025, від 24.04.2025, від 01.05.2025, від 09.05.2025 уповноважена особа декларанта (ТОВ "СІАР-ГРУПП") повідомляла митницю про те, що банківських платіжних документів немає, у зв`язку з тим, що оплата за дану партію товару не проводилась; умовами пункту 4.3 контракту №170225 від 17.02.2025 обумовлена можливість відстрочки платежу, чим скористався отримувач, згідно рахунку-фактури відстрочка 365 днів; переказ коштів буде проведено після випуску товарів у вільний обіг.

Разом з тим, щодо висновків митного органу про неприйнятність відстрочки платежу на 365 банківських днів та її вплив на митну вартість імпортованого товару суд зазначає.

Відповідно до частини 1 статті 694 Цивільного кодексу України договором купівлі- продажу може бути передбачено розстрочення або відстрочення платежу за переданий товар. Частиною 2 статті 694 Цивільного кодексу України встановлено, що товар продається в кредит за цінами, що діють на день продажу. Зміна ціни на товар, проданий в кредит, не є підставою для проведення перерахунку, якщо інше не встановлено договором або законом.

При цьому законодавцем не встановлено жодних обмежень щодо максимального строку такої відстрочки, що є прямим виявом принципу свободи договору, закріпленого у статті 627 Цивільного кодексу України, який полягає у тому, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Аналогічно Закон України "Про зовнішньоекономічну діяльність" також підтримує автономію сторін у визначенні умов договорів. Зокрема, стаття 6 цього Закону гарантує суб`єктам зовнішньоекономічної діяльності право самостійно визначати умови контрактів, а стаття 2 підкреслює принцип свободи зовнішньоекономічного підприємництва. Закон України "Про зовнішньоекономічну діяльність" не містить положень, які б обмежували строки розрахунків за імпортними операціями.

Таким чином, відстрочка платежу на 365 банківських днів, передбачена контрактом №170225 від 17.02.2025, є добровільною домовленістю сторін, що відображає їхні комерційні інтереси та повністю відповідає вимогам законодавства. Встановлення тривалості відстрочки є виключною прерогативою сторін контракту, оскільки сторони вільні у визначенні цього строку на власний розсуд, і митний орган не має правових підстав для оспорювання цієї умови.

Прозорість договірних відносин у даному випадку підтверджується також наявністю в контракті механізму коригування ціни через оформлення "Кредит-ноти" у разі недопоставки чи неякісного товару (пункт 2.5 контракту №170225 від 17.02.2025), що свідчить про відкритий характер домовленостей сторін та виключає приховані платежі.

Стаття 57 Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI встановлює, що основним методом визначення митної вартості є метод за ціною договору (метод 1). Частина 4 статті 58 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI уточнює, що митна вартість базується на ціні, яка фактично сплачена або підлягає сплаті за товари.

У контракті №170225 від 17.02.2025 ціна синтетичної тканини вказана в інвойсах до кожної партії (пункт 2.1), а відстрочка платежу не змінює суму, що підлягає сплаті, а лише відкладає момент її перерахування. В той же час, митним органом не наведено обґрунтувань тому, що ціна в інвойсах не відповідає дійсній вартості синтетичної тканини.

Крім того, жодна норма Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI чи ГАТТ не забороняє відстрочку платежу як елемент ціноутворення. Навпаки, стаття 58 Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI дозволяє враховувати умови оплати, якщо вони чітко прописані в договорі, що й зроблено в пункті 4.3 контракту №170225 від 17.02.2025.

Таким чином, відстрочка платежу на 365 банківських днів у контракті №170225 від 17.02.2025 з купівлі-продажу синтетичної тканини є законною комерційною умовою, яка сама по собі не може бути підставою для коригування чи сумнівів у достовірності заявленої митної вартості товару.

З огляду на вищезазначене, виявлені митним органом розбіжності є безпідставними, необґрунтованими, які спростовуються наявними у матеріалах справи документами наданими до митного оформлення.

Щодо позиції митного органу стосовно класифікації контракту як прихованої лізингової операції суд зазначає.

Як вже зазначалось вище, 17.02.2025 року між компанією «WYSOKI LOT» sp. z 0.0., Польща (Продавець) та ТОВ "МАСКІНІ ПРОДАКТ" (Покупець) укладений контракт No 170225, пунктом 1.1 якого передбачено, що в порядку та на умовах, визначених цим КОНТРАКТОМ ПРОДАВЕЦЬ зобов`язується передати у власність ПОКУПЦЕВІ, а ПОКУПЕЦЬ зобов`язується прийняти у власність від ПРОДАВЦЯ на умовах, вказаних в інвойсі до даного КОНТРАКТУ, (згідно з Правилами ІНКОТЕРМС в редакції 2020 р.) товари. Рекламна продукція також може передаватися ПРОДАВЦЕМ у власність ПОКУПЦЕВІ на безоплатній основі. Поставка ТОВАРУ по даному КОНТРАКТУ буде виконуватись партіями згідно інвойса на кожну партію.

Контракт №170225 від 17.02.2025 року за своєю сутністю та юридичним оформленням є договором купівлі-продажу, що підтверджується пунктом 1.1 самого контракту. Ключовою правовою ознакою цього договору є перехід права власності на синтетичну тканину до Підприємства в момент поставки.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про фінансовий лізинг", фінансовий лізинг- вид правових відносин, за якими лізингодавець зобов`язується відповідно до договору фінансового лізингу на строк та за плату, визначені таким договором, передати лізингоодержувачу у володіння та користування як об`єкт фінансового лізингу майно, що належить лізингодавцю на праві власності та набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем, або майно, спеціально придбане лізингодавцем у (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов, а також які передбачають при цьому додержання принаймні однієї з ознак (умов) фінансового лізингу, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 5 цього Закону, а саме:

1) об`єкт фінансового лізингу передається на строк, протягом якого амортизується не менше 75 відсотків його первісної вартості, а лізингоодержувач зобов`язаний на підставі договору фінансового лізингу або іншого договору, визначеного договором фінансового лізингу, протягом строку дії договору фінансового лізингу придбати об`єкт фінансового лізингу з подальшим переходом права власності від лізингодавця до лізингоодержувача за ціною та на умовах, передбачених таким договором фінансового лізингу або іншим договором, визначеним договором фінансового лізингу;

2) сума лізингових платежів на момент укладення договору фінансового лізингу дорівнює первісній вартості об`єкта фінансового лізингу або перевищує її;

3) балансова (залишкова) вартість об`єкта фінансового лізингу на момент закінчення строку дії договору фінансового лізингу, передбаченого таким договором, становить не більше 25 відсотків первісної вартості (ціни) такого об`єкта фінансового лізингу станом на початок строку дії договору фінансового лізингу;

4) об`єкт фінансового лізингу, виготовлений на замовлення лізингоодержувача, після закінчення дії договору фінансового лізингу не може бути використаний іншими особами, крім лізингоодержувача, зважаючи на його технологічні та якісні характеристики.

Відповідно до частини 1 статті 6 Закону України "Про фінансовий лізинг" об`єктом фінансового лізингу може бути майно, визначене індивідуальними ознаками, що відповідає критеріям основних засобів відповідно до законодавства, не заборонене законом до вільного обігу на ринку і щодо передачі якого в лізинг законом не встановлено обмежень. Зазначене корелює з положеннями статті 806 ЦК України.

Отже, лізинг передбачає передачу майна лише у володіння та користування на певний строк із правом викупу чи обов`язковим поверненням та може бути застосованим лише до майна, що визначене індивідуальними ознаками та відповідає критеріям основних засобів відповідно до законодавства.

Контракт №170225 від 17.02.2025 не містить жодних положень щодо тимчасового володіння та користування тканиною, жодних умов про її повернення або викуп у майбутньому чи регулярних періодичних платежів. Також синтетична тканина в рулонах за своєю природою не належить до основних засобів, є витратним матеріалом, який переробляється або реалізується покупцем і не підлягає поверненню продавцю.

За лізинговою операцією обов`язково мають сплачуватись періодичні лізингові платежі як плата за користування майном протягом строку дії договору лізингу. Контракт №170225 від 17.02.2025 передбачає одноразову оплату протягом 365 днів, що повністю суперечить конструкції лізингових відносин, а умова про відстрочки платежу на 365 днів є жодним чином не змінює суті договору купівлі-продажу на лізинговий.

Необхідно чітко розмежовувати відстрочку платежу при купівлі-продажу та лізингові відносини. Відстрочка платежу є лише умовою оплати, а не оплатою за користування, і не є ознакою лізингу, якщо договір передбачає перехід права власності, а не тимчасове користування майном.

З огляду на викладене, виявлені митним органом розбіжності є безпідставними, необґрунтованими, які спростовуються наявними у матеріалах справи документами наданими до митного оформлення.

Щодо права платника податків на формування податкового кредиту з ПДВ при імпорті товарів у разі відстрочки оплати.

Згідно граф 47 «Розрахунок податків» та в «Подробиці розрахунків» митних декларацій №25UA82U3 від 17.04.2025, № 25UA03U3 від 17.04.2025, №25UA29U4 від 22.04.2025, №25UA47U5 від 22.04.2025, №25UA55U0 від 24.04.2025, №25UA64U5 від 24.04.2025, №25UA11U0 від 01.05.2025, №25UA24U1 від 01.05.2025, №25UA16U0 від 09.05.2025 та №25UA33U1 09.05.2025 позивачем сплачено відповідна сума ПДВ до державного бюджету України.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України, платник податків має право включити до складу податкового кредиту суми ПДВ, сплачені або нараховані у разі ввезення товарів на митну територію України.

Ця норма не містить жодних вимог щодо необхідності оплати вартості товарів постачальнику для реалізації такого права. Ключовим є факт сплати ПДВ до державного бюджету під час митного оформлення, що підтверджується належно оформленою митною декларацією.

Пункт 198.2 статті 198 Податкового кодексу України уточнює, що датою віднесення сум ПДВ до податкового кредиту при імпорті є дата сплати податку, визначена відповідно до пункту 187.8 Податкового кодексу України. Останній, у свою чергу, встановлює, що податкові зобов`язання при імпорті виникають на дату подання митної декларації для митного оформлення. Таким чином, право на податковий кредит виникає в момент сплати ПДВ до бюджету, а не в момент перерахування коштів постачальнику.

Важливим є також положення пункту 201.12 статті 201 Податкового кодексу України, яке визначає митну декларацію як первинний документ, що підтверджує сплату ПДВ при імпорті та є підставою для включення відповідних сум до податкового кредиту. Ця норма не пов`язує право на податковий кредит із фактом чи строками оплати за товари. Крім того, пункт 198.6 статті 198 Податкового кодексу України вказує, що суми ПДВ, не підтверджені митними деклараціями, не включаються до податкового кредиту. Проте в даному випадку сплата ПДВ підтверджується митними деклараціями, оформленими відповідно до вимог законодавства, що усуває будь-які підстави для відмови у формуванні податкового кредиту.

Відстрочка оплати на 365 днів, передбачена контрактом №170225 від 17.02.2025, є комерційною умовою, яка не впливає на порядок оподаткування ПДВ при імпорті та не порушує жодних положень податкового законодавства України. Жодна норма Податкового кодексу України не встановлює залежність права на податковий кредит від факту чи строків оплати постачальнику. Навпаки, законодавство чітко прив`язує це право до моменту сплати ПДВ до бюджету, що підтверджується митною декларацією. Тобто підприємство має право на отримання податкового кредиту з ПДВ у повному обсязі, незалежно від того, коли буде здійснена оплата за товар.

Верховний Суд в постанові від 07.05.2020 у справі No 1.380.2019.001625 (адміністративне провадження №К/9901/31148/19) за позовом ТОВ "Фескор" до Львівської митниці ДФС, зробив такий висновок: "у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. Умови оплати безпосередньо ціни товару не стосуються та не можуть у зв`язку із цим бути підставою для відмови у визнанні митної вартості. Згідно з частиною сьомою статті 58 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI платежі необов`язково повинні бути здійснені у вигляді переказу грошей (зокрема, але не виключно). Ухвалюючи рішення, суди виходили з того, що у розумінні статті 53 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495- І банківські платіжні документи можуть підтверджувати митну вартість товарів лише в тому випадку, якщо на момент митного оформлення товару декларантом оплачено рахунок за такий товар; відсутність в поданих декларантом документах відомостей щодо термінів оплати, не підтверджує неможливість визнання задекларованої митної вартості за ціною договору, та не може бути обґрунтуванням для прийняття рішення про коригування митної вартості; дана обставина сама по собі не є доказом, що обґрунтовує митну вартість товару; тобто, строк оплати за товар не впливає на визначення митної вартості товару".

На підставі викладеного, суд вважає, що позиція митного органу щодо неможливості формування податкового кредиту з ПДВ через відстрочку оплати на 365 днів є необґрунтованою та такою, що суперечить нормам Податкового кодексу України, а відстрочка платежу є легітимною комерційною умовою, яка жодним чином не впливає на митну вартість товару та не може бути підставою для її коригування митними органами.

Також у графі 33 оскаржуваних позивачем рішеннях №UA500020/2025/000121/2 від 17.04.2025 року, №UA500020/2025/000122/2 від 22.04.2025 року, №UA500020/2025/000125/2 від 24.04.2025 року, №UA500020/2025/000128/2 від 01.05.2025 року та №UA500020/2025/000132/2 від 09.05.2025 року про коригування митної вартості товарів відповідачем зазначено, що «відповідно до ч.10 ст.58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються, зокрема, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, витрати на страхування цих товарів. Відповідно до наданого інвойсу поставка товару здійснюється на умовах СРТ Дніпро, тобто вартість страхування не включена у вартість товару. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, інших перевізних документах) відсутня будь-яка інформація щодо здійснення/не здійснення. страхування оцінюваних товарів під час їх перевезення, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самих товарів».

Відповідно до пункту 7 частини 10 статті 58 Митного кодексу України від 13.03.2012 No 4495-І при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати на страхування цих товарів.

Також, пунктом 8 частини 2 статті 53 Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495- І передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, якщо здійснювалося страхування, страхові документи, а також документи, що містять

- відомості про вартість страхування.

В контракті №170225 від 17.02.2025 не зазначено, що до обов`язків сторін належить здійснення страхування вантажу.

В інвойсах (invoice) №WLMS20250104/13-UA від 01.04.2025, №WLMS20250304/12-UA від 03.04.2025, № WLMS20250404/14-UA від 04.04.2025, №WLMS20251504/16-UА від 15.04.2025 та №WLMS20251404/17-UA від 14.04.2025 вказані умови поставки СРТ - Дніпро та вказано, що страхування товарів не проводилось.

В статті А.5 "Страхування" розділу А "Обов`язки продавця" умов поставки СРТ (CARRIAGE PAID TO (... named place of destination) ФРАХТ/ПЕРЕВЕЗЕННЯ ОПЛАЧЕНО ДО (... назва місця призначення) Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (Інкотермс 2020) зазначено: "Продавець не має жодного зобов`язання перед покупцем щодо укладення договору (контракту) страхування".

В статті В.5 "Страхування" розділу В "Обов`язки покупця" умов поставки СРТ Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (Інкотермс 2020) зазначено: "Покупець не має жодного зобов`язання перед продавцем щодо укладення договору (контракту) страхування".

Крім того, в листах б/н від 17.04.2025, від 22.04.2025, від 24.04.2025, від 01.05.2025, від 09.05.2025 уповноважена особа декларанта (ТОВ "СІАР-ГРУПП") повідомила митницю про те, що страхування вантажу не здійснювалось, про що наявна відповідна інформація в інвойсах.

В постанові від 26.03.2019 у справі №814/921/17 за позовом ТОВ "Миколаївський глиноземний завод" до Миколаївської митниці ДФС (адміністративне провадження №К/9901/10991/18) Верховний Суд прийшов до висновків про те, що "у касаційній скарзі відповідач в обґрунтування правомірності своїх дій щодо коригування митної вартості товару посилається, зокрема, на відсутність у поданих позивачем документах інформації щодо страхування оцінюваного товару. Проте, такий висновок митного органу с помилковим, оскільки за офіційними правилами тлумачення торговельних правил ІНКОТЕРМС у редакції 2010 року термін СРТ означає, що продавець здійснює поставку покупцю у вказане місце призначення. Відповідно до умов СРТ у покупця немає обов`язку перед продавцем щодо укладення договору страхування. При цьому страхування може бути здійснено продавцем, покупцем, ними двома, або зовсім не здійснюватись. Отже, термін СРТ передбачає можливість, а не обов`язок страхування товару".

З огляду на вищезазначене, виявлені митним органом розбіжності є безпідставними, необґрунтованими, які спростовуються наявними у матеріалах справи документами наданими до митного оформлення.

Окремо у графі 33 оскаржуваного позивачем рішення №UA500020/2025/000128/2 від 01.05.2025 року про коригування митної вартості товарів відповідачем зазначено, що « 01.05.2025 митним органом отримано прайс лист б/н від 15.04.2025 (Наданий прайс-лист видано не виробником товару: «PRESTIGE TEXTILES LIMITED» (CN), а продавцем товару: «WYSOKI LOT» SP. Z О.О. (PL), що не відповідає зазначеним вимогам Митного кодексу України щодо об`єктивності даних, які декларант зобов`язаний надавати митному органу та унеможливлює обчислення звичайної конкурентної ціни при продажу товару іншим покупцям відповідно до положень Генеральної угоди з тарифів і торгівлі. У наданому до митного оформлення прайс-листі від 15.04.2025 б/н ціну товару на умовах СРТ Дніпро, таким чином призначені для відповідного регіону, тобто даний транс-лист не призначений для необмеженого кола осіб та не може використовуватись для підтвердження заявленої митної вартості оцінюваних товарів; у наданому прайс-листі зазначено найменування товару синтетична тканина без наведення точних характеристик товару від яких може залежати вартість товару синтетична тканина (пофарбована, з ниток різних кольорів, вибивана)».

Пунктом 6 частини 3 статті 53 Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI до переліку додаткових документів, які підтверджують митну вартість товарів та подаються на письмову вимогу митного органу віднесені каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс- листи) виробника товару.

Також відповідно до пункту 4 частини 1 статті 3 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 №435-IV свободу підприємницької діяльності, яка не заборонена законом, віднесено до загальних засад цивільного законодавства.

Згідно з частиною 3 статті 189 Господарського кодексу України від 16.01.2003 №436- І? суб`єкти господарювання використовують у своїй діяльності вільні та державні регульовані ціни.

Частинами 1, 2 статті 190 Господарського кодексу України від 16.01.2003 №436-IV обумовлено, що вільні ціни визначаються на всі види продукції (робіт, послуг), за винятком тих, на які встановлено державні регульовані ціни. Вільні ціни визначаються суб`єктами господарювання самостійно за згодою сторін, а у внутрішньогосподарських відносинах також за рішенням суб`єкта господарювання.

Також Верховний Суд в постанові від 10.05.2023 у справі №815/1780/17 за позовом ТОВ Аль Мак" до Київської митниці ДФС прийшов до висновку про те, що "на законодавчому рівні відсутнє визначення складових (реквізитів) прайс-листа, який може оформлюватись продавцем у довільній формі та на власний розсуд. Крім того, прайс-лист не є основним документом на підтвердження митної вартості товару, в зв`язку з чим будь-які сумніви в правильності його складання не повинні впливати на висновок митного органу про необхідність коригування митної вартості товару".

В листах б/н від 17.04.2025, від 22.04.2025, від 24.04.2025, від 01.05.2025, від 09.05.2025 уповноважена особа декларанта (ТОВ "СІАР-ГРУПП") повідомила митницю про те, що вона додатково надала до митниці прайс-листи б/н від 01.04.2025, від 03.04.2025, від 04.04.2025, від 15.04.2025, вiд 14.04.2025.

В прайс-листі б/н від 01.04.2025 продавця товарів компанії "WYSOKI LOT» sp. Z.0.0., Польща, зазначені умови поставки СРТ-Дніпро, країна походження - Китай, опис товару - синтетична тканина, ціна за метр - 0,66 доларів США; мереживна тканина, ціна за метр - 0,51 доларів США.

В прайс-листі б/н від 03.04.2025 продавця товарів - компанії "WYSOKI LOT» sp. Z.0.0., Польща, зазначені умови поставки СРТ-Дніпро, країна походження - Китай, опис товару - синтетична тканина, ціна за рулон 40,43 доларів США.

В прайс-листі б/н від 04.04.2025 продавця товарів компанії "WYSOKI LOT» sp. Z.0.0., Польща, зазначені умови поставки СРТ-Дніпро, країна походження - Китай, опис товару - синтетична тканина, ціна за рулон 46,66 доларів США.

В прайс-листі б/н від 15.04.2025 продавця товарів компанії "WYSOKI LOT» sp. Z.0.0., Польща, зазначені умови поставки СРТ-Дніпро, країна походження - Китай, опис товару - синтетична тканина, ціна за рулон 26,94 доларів США.

В прайс-листі б/н від 14.04.2025 продавця товарів компанії "WYSOKI LOT» sp. Z.0.0., Польща, зазначені умови поставки СРТ-Дніпро, країна походження - Китай, опис товару - синтетична тканина, ціна за рулон 27,59 доларів США.

Ціна за одиницю товару, зазначена в прайс-листах відповідає ціні за одиницю товару, зазначеній в наданих для митного оформлення інвойсах.

Дата видачі прайс-листів збігається з датою видачі інвойсів.

Таким чином, відомості, зазначені у прайс-листах продавця товарів компанії "WYSOKI LOT» sp. z.0.0., Польща відповідали інформації, наведеній у інвойсах, а отже підтверджували відомості про митну вартість товарів, заявлену Декларантом до Одеської митниці.

Таким чином, суд вважає, що відсутність у прайс-листах певних відомостей та другорядних характеристик товару, наявність даних про умови поставки не могло бути підставою для їх неврахування відповідачем під час здійснення контролю митної вартості товарів.

Щодо доводів відповідача стосовно конкурентної ціни, суд вважає обґрунтованими доводи представника позивача, щодо того, що декларантом разом з МД подано згідно до переліку та відповідно до умов визначених ст. 53 МКУ документи, які ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні дані, що піддавалися обчисленню, вказували на ціну товару, тобто підтверджували митну вартість товару за ціною договору. Положення статті 53 Митного кодексу України не містять вимог щодо додаткового підтвердження ціни, вказаної у документах, які підтверджують митну вартість товару.

Таким чином, оскільки зазначені розбіжності не призвели до неповноти або недостовірності відомостей про митну вартість відповідного товару, то вони не можуть бути законною підставою для здійснення коригування митної вартості.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.03.2020 у справі № 480/4423/18.

Так, надані позивачем документи кореспондуються між собою та містять чітку, недвозначну і зрозумілу інформацію про товар та його ціну, а отже у сукупності ті відомості, які підтверджують числові значення митної вартості (її складових), й не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом.

Суд зазначає, що оскаржувані рішення не містять обґрунтованих пояснень відповідача щодо того, яким чином вказані розбіжність впливає на можливість визначення митної вартості товару, з урахуванням інших наданих до митного оформлення документів, які корелюються між собою та заявленою в митній декларації ціною.

У зв`язку із цим суд вважає висновок митного органу про те, що у поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності та не міститься всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів необґрунтованим.

Разом з тим, суд зазначає, що неподання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 19.12.2019 р. у справі № 810/5295/15, від 06.02.2020 р. у справі № 540/2219/18.

Отже, сумніви митного органу у достовірності відомостей про митну вартість товарів, які виникли у зв`язку з тим, що декларантом надані не всі документи є необґрунтованими. Крім того, будь-яких переконливих аргументів та доказів, які б викликали обґрунтовані сумніви у достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору відповідачем не наведено та не надано, a інших обставин, які б впливали на ціну задекларованої Позивачем митної вартості товару судом не встановлено.

Щодо розбіжностей між заявленою декларантом митною вартістю товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено.

Розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару. В цьому випадку митниця повинна здійснити дослідження документів щодо поставки товару з метою встановлення доказів, які підтверджують або спростовують цей сумнів.

Суд звертає увагу на те, що у постанові від 05.03.2019 року у справі №815/5791/17 Верховний Суд наголошує, що наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності (аналогічна позиція Верховного Суду закріплена і у постанові від 05.03.2019р. у справі №813/1532/17, постанові від 19.02.2019 у справі №805/2713/16-А).

До митного органу були надані всі необхідні та достатні докази, вартість та обсяги товару в яких є тотожними та повністю відповідають ціні вказаній в митній декларації.

Відтак, вказана обставина не є підставою для коригування митної вартості.

Суд зазначає, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою обставиною, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість випробовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитися у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 20.02.2018 року в справі №809/1884/16.

Таким чином, зазначені митницею у повідомленнях та рішенні про коригування митної вартості зауваження, розбіжності та невідповідність відомостей, які стали підставою для витребування митницею додаткових документів та прийняття рішення про коригування митної вартості, не можуть бути визнані об`єктивними, обґрунтованими та такими, що впливають на числові значення заявленої митної вартості.

Водночас, повноваження митниці щодо витребування додаткових документів для перевірки правильності визначення митної вартості товару можуть бути реалізовані за наявності обґрунтованих підстав для сумніву у правильності митної оцінки товару. При цьому, сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

На думку суду, позивачем у відповідності до вимог статей 52, 53 МК України подано всі необхідні документи для митного оформлення зазначеного товару за ціною договору, які не містили в собі будь-яких розбіжностей, зазначених в частині третій статті 53 МК України, і в митного органу, враховуючи вищевикладені обставини, не було підстав вимагати у декларанта додаткові документи для підтвердження митної вартості.

На переконання суду правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об`єктивна можливість застосування першого методу повинні були бути належним чином спростовані відповідачем.

Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень полягає в тому, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, на оцінці всіх фактів та обставин, що мають значення. В рішенні №37801/97 від 1 липня 2003 р. по справі Суомінен проти Фінляндії Європейський суд вказав, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень, а в рішенні від 10 лютого 2010 р. у справі Серявін та інші проти України Європейський суд відзначив, що у рішеннях судів та органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. В рішенні від 27 вересня 2010 р. по справі Гірвісаарі проти Фінляндії Європейський суд зазначив, що призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Сутність принципу правової визначеності Європейський суд визначив як забезпечення передбачуваності ситуації та правовідносин у сферах, що регулюються, цей принцип не дозволяє державі посилатись на відсутність певного правового акта, який визначає механізм реалізації прав і свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах. На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (Лелас проти Хорватії і Тошкуце та інші проти Румунії) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах (Онер`їлдіз проти Туреччини).

Отже, в даному випадку відповідачем не доведено, наявність розбіжностей та відсутності всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, що вплинуло чи могло вплинути на заниження позивачем митної вартості імпортованого товару, а документи які були подані декларантом для митного оформлення товару є достатніми та такими, що у своїй сукупності не викликали сумніви у достовірності зазначеної в них інформації.

Декларант не зобов`язаний (звільнений від обов`язку) доводити правильність заявленої ним митної вартості: його твердження про розмір митної вартості вважається правомірним, поки протилежне не буде доведено органом доходів і зборів.

Враховуючи наведене, суд зазначає, що відповідачем не доведено обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного декларантом розрахунку митної вартості товару за ціною договору. Контролюючим органом не наведено переконливих аргументів, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за цей товар та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом за ціною договору, не обґрунтував висновки належними та беззаперечними доказами для виникнення правових підстав по застосуванню другорядного (резервного) методу та за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів. Інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товару не встановлено, тобто основні документи містили всі числові дані, необхідні для визначення вартості, зазначеної в митній декларації.

Таким чином, суд дійшов висновку, що прийняті Одеською митницею як відокремленим підрозділом Державної митної служби України рішення про коригування митної вартості товарів №UA500020/2025/000121/2 від 17.04.2025, №UA500020/2025/000122/2 від 22.04.2025, №UA500020/2025/000125/2 від 24.04.2025, №UA500020/2025/000128/2 від 01.05.2025, №UA500020/2025/000132/2 від 09.05.2025, є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Щодо карток відмови в прийнятті митної декларації.

Згідно з частиною 12 статті 264 Митного кодексу України у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи митного органу.

Як зазначено у пунктах 8.1, 8.2 Розділу VІІІ Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого 30 травня 2012 року наказом Міністерства фінансів України №631, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 серпня 2012 року за №1360/21672, у всіх випадках відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення оформлюється картка відмови за формою, наведеною в додатку 2 до цього Порядку.

Картка відмови складається за допомогою АСМО у межах строку, відведеного статтею 255 Кодексу для завершення митного оформлення, посадовою особою митного органу, якою прийнято рішення про відмову.

У картці відмови зазначаються причини відмови, наводяться вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а також вказується інформація про порядок оскарження рішення про відмову.

У картках відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за №UA500020/2025/000187 від 17.04.2025, №UA500020/2025/000189 від 22.04.2025, №UA500020/2025/000193 від 24.04.2025, №UA500020/2025/000206 від 01.05.2025, №UA500020/2025/000222 від 09.05.2025 зазначено такі причини для відмови у митному оформлені, як прийняття митним органом рішень про коригування митної вартості №UA500020/2025/000121/2 від 17.04.2025, №UA500020/2025/000122/2 від 22.04.2025, №UA500020/2025/000125/2 від 24.04.2025, №UA500020/2025/000128/2 від 01.05.2025, №UA500020/2025/000132/2 від 09.05.2025 відповідно.

При цьому, оскільки саме прийняття рішень №UA500020/2025/000121/2, №UA500020/2025/000122/2, №UA500020/2025/000125/2, №UA500020/2025/000128/2, №UA500020/2025/000132/2 слугували підставами для прийняття карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці №UA500020/2025/000187, №UA500020/2025/000189, №UA500020/2025/000193, №UA500020/2025/000206 від 01.05.2025, №UA500020/2025/000222, суд вважає, що вказані картки відмови також підлягають скасуванню.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Згідно ч.2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем за подання до суду даного позову сплачено 18081,30 грн судового збору згідно платіжної інструкцій №0.0..1 від 07.07.2025 року.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку про стягнення з Одеської митниці за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МАСКІНІ ПРОДАКТ» судового збору у розмірі 18081,30 грн сплачені відповідно до платіжної інструкцій №0.0..1 від 07.07.2025 року.

Керуючись ст. ст. 2-9, 139, 242, 246, 250, 251, 255, 293-297 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортна компанія «МАСКІНІ ПРОДАКТ» до Одеської митниці як відокремлений підрозділ Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості. - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів №UA500020/2025/000121/2 від 17.04.2025року.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів №UA500020/2025/000122/2 від 22.04.2025 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів №UA500020/2025/000125/2 від 24.04.2025 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів №UA500020/2025/000128/2 від 01.05.2025 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів №UA500020/2025/000132/2 від 09.05.2025 року.

Визнати протиправною та скасувати прийняту Одеською митницею як відокремленим підрозділом Державної митної служби України картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500020/2025/000187 від 17.04.2025 року.

Визнати протиправною та скасувати прийняту Одеською митницею як відокремленим підрозділом Державної митної служби України картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500020/2025/000189 від 22.04.2025 року.

Визнати протиправною та скасувати прийняту Одеською митницею як відокремленим підрозділом Державної митної служби України картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500020/2025/000193 від 24.04.2025 року.

Визнати протиправною та скасувати прийняту Одеською митницею як відокремленим підрозділом Державної митної служби України картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500020/2025/000206 від 01.05.2025 року.

Визнати протиправною та скасувати прийняту Одеською митницею як відокремленим підрозділом Державної митної служби України картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500020/2025/000222 від 09.05.2025 року.

Стягнути з Одеської митниці як відокремленого підрозділу Державної митної служби України (адреса: 65078, м. Одеса, вулиця Лип Івана та Юрія, буд. 21 А, за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МАСКІНІ ПРОДАКТ» (адреса: 49107, м. Дніпро, вул. Пушкіна Генерала (Шевченківський, Соборний райони), буд. 1; ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 18081,30 грн. (вісімнадцять тисяч вісімдесят одна гривня 30 копійок).

Рішення набирає законної сили згідно ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293-297 та п. 15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Товариство з обмеженою відповідальністю «МАСКІНІ ПРОДАКТ» (адреса: 49107, м. Дніпро, вул. Пушкіна Генерала (Шевченківський, Соборний райони), буд. 1; ел. пошта: )

Одеська митниця як відокремленого підрозділу Державної митної служби України (адреса: 65078, м. Одеса, вулиця Лип Івана та Юрія, буд. 21 А, , ел. пошта , тел. 96)

Головуючий суддя Нінель ПОТОЦЬКА