Справа № 420/35581/24
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2025-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

22 липня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/35581/24

Суддя-доповідач П`ятого апеляційного адміністративного суду Димерлій О.О., розглянувши клопотання Львівської митниці про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги

У С Т А Н О В И В:

У провадженні П`ятого апеляційного адміністративного суду знаходиться апеляційна скарга Львівської митниці на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17.06.2025 у справі №420/35581/24.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11.07.2025 апеляційну скаргу Львівської митниці на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17.06.2025 у справі №420/35581/24 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Академія міжнародних транспортних перевезень» до Львівської митниці про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення - залишено без руху.

Для усунення недоліків поданої апеляційної скарги надано скаржнику 10-денний строк, з дня отримання копії цієї ухвали, шляхом подання до апеляційного суду відомостей стосовно різниці митних платежів, що підлягали сплаті із врахуванням митної вартості, розрахованої декларантом, та митної вартості, розрахованої митним органом в оскаржуваному рішенні.

21.07.2025 Львівською митницею до П`ятого апеляційного адміністративного суду скеровано клопотання про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги.

В обґрунтування означеного звернення митний орган вказує, що в умовах воєнного стану у Львівської митниці немає коштів на сплату судового збору. На думку скаржника, сплата судового збору не повинна перешкоджати реалізації права на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Надаючи оцінку досліджуваному зверненню відповідача у системному зв`язку із положеннями чинного законодавства України, суддя-доповідач уважає за необхідне зазначити таке.

Частиною 1 статті 118 КАС України передбачено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії.

Відповідно до ч.2 ст.121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Означеними приписами чинного процесуального законодавства суд наділено повноваженнями на продовження процесуального строку за заявою учасника справи.

При цьому, така заява повинна бути належним чином обґрунтованою та документально підтвердженою.

Натомість, за наслідком дослідження клопотання Львівської митниці про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги установлено, що скаржником до вказаного звернення не додано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження вчинення ним усіх можливих дій з метою сплати судового збору за подання до апеляційного суду даної апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції.

До того ж, слід відмітити, що клопотання Львівської митниці обґрунтовано лише окремими посиланнями на законодавчі приписи, рішення Європейського суду з прав людини, рекомендації Ради суддів України тощо, без зазначення конкретних обставин (з підтверджуючими доказами та матеріалами), які дійсно перешкоджають суб`єкту владних повноважень сплатити судовий збір.

У даному випадку, одного лише посилання на законодавчі приписи, рішення Європейського суду з прав людини, рекомендації Ради суддів України від 02.03.2022 тощо не достатньо для того щоб відповідне звернення сторони вважалось належним чином обґрунтованим.

Маючи намір реалізувати право на апеляційне оскарження судового рішення суб`єкт владних повноважень повинен діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне виконання своїх процесуальних обов`язків.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 129 Конституції України однією із основних засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно із рішенням Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» (заява № 28249/95) «право на суд не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя».

Отже, сплата судового збору не може уважатись перешкодою в доступі до правосуддя, оскільки право на апеляційний перегляд судових рішень кореспондується з обов`язком дотримуватися процесуального законодавства щодо порядку, строків і умов реалізації цього права. Такі процесуальні обов`язки для всіх учасників судового процесу є однаковими, що забезпечує принцип рівності сторін.

Крім того, особа, яка утримується за рахунок Державного бюджету України має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, невжиття заходів щодо виділення коштів для сплати судового збору чи перерозподілу наявних кошторисних призначень також не може ставити одного із учасників справи у привілейоване становище.

Скаржник, який діє від імені держави, як суб`єкт владних повноважень, не може та не повинен намагатись отримати вигоду від організаційних чи фінансових складнощів, які склались у нього на поточний день, шляхом уникнення або зволікання виконання ним своїх процесуальних обов`язків, в тому числі і щодо забезпечення неухильного виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно сплати судового збору.

За наслідками дослідження клопотання Львівської митниці суддя-доповідач зазначає, що суб`єктом владних повноважень наразі не вчинено усіх залежних та можливих від нього дій, які б свідчили про бажання та дійсний намір реалізації наданих законом процесуальних прав з метою здійснення апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції.

Також, слід відмітити, що залишаючи апеляційну скаргу без руху вказано про необхідність подання відомостей стосовно різниці митних платежів, що підлягали сплаті із врахуванням митної вартості, розрахованої декларантом, та митної вартості, розрахованої митним органом в оскаржуваному рішення.

З урахуванням наведеного, клопотання Львівської митниці є необґрунтованим, а тому задоволенню не підлягає.

Частиною 1 статті 118 КАС України передбачено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії.

Відповідно до ч.2 ст.121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Відтак, з метою надання скаржнику можливості ознайомитися зі змістом даного судового рішення та все ж таки виконати вимоги ухвали апеляційного суду про залишення апеляційної скарги без руху, суддя-доповідач уважає за доцільне продовжити відповідачу строку для усунення недоліків апеляційної скарги на 5 днів з дня отримання даного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 118, 121, 292, 294, 298, 321 суддя-доповідач

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання Львівської митниці про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги відмовити.

Продовжити Львівській митниці строк для усунення недоліків апеляційної скарги на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17.06.2025 у справі №420/35581/24, на 5 днів з дня отримання даного судового рішення.

Роз`яснити скаржнику, що у разі не усунення недоліків апеляційну скаргу, відповідно до ст.169 КАС України, буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.О. Димерлій