Справа № 380/22155/24
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2025-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

з процесуальних питань

21 липня 2025 рокуЛьвівСправа № 380/22155/24 пров. № А/857/13789/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого суддіШавеля Р. М.
суддів Бруновської Н. В.
Хобор Р. Б.

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській обл. на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11.03.2025р. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській обл. про визнання дій протиправними, зобов`язання здійснити індексацію пенсії із урахуванням коефіцієнтів збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) (суддя суду І інстанції: Потабенко В.А., час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 11.03.2025р., м.Львів; дата складання повного рішення суду І інстанції: 11.03.2025р.),-

В С Т А Н О В И В:

25.10.2024р. (згідно із відбитком календарного штемпеля на поштовому відправленні) позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просила:

визнати протиправними дії відповідача Головного управління /ГУ/ Пенсійного фонду /ПФ/ України у Львівській обл. щодо непроведення ОСОБА_1 у 2022-2024 роках індексації пенсії та невиплати складової пенсійної виплати для обчислення пенсії у разі втрати годувальника в сумі 50 грн. до розміру пенсії;

зобов`язати відповідача ГУ ПФ України у Львівській обл. здійснити ОСОБА_1 з 01.03.2022р., з 01.03.2023р. та з 01.03.2024р. перерахунок та виплату пенсії з урахуванням індексації та складової пенсійної виплати для обчислення пенсії у разі втрати годувальника в сумі 50 грн. до розміру пенсії, враховуючи вже виплачені кошти;

стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп. (а.с.1-2, 8).

Згідно ухвали суду від 11.11.2024р. вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними матеріалами справи (а.с.13 і на звороті).

Відповідно до рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11.03.2025р. (із урахуванням ухвали суду від 18.03.2025р. про виправлення описки в судовому рішенні) заявлений позов задоволено частково; визнано протиправними дії відповідача ГУ ПФ України у Львівській обл. щодо проведення з 01.03.2022р., з 01.03.2023р. та з 01.03.2024р. індексації пенсії ОСОБА_1 із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,11, 1,14, 1,197 та 1,0796; зобов`язано відповідача ГУ ПФ України у Львівській обл. здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2022р., з 01.03.2023р. та з 01.03.2024р. з урахуванням індексації, що розраховані відповідно до показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який безпосередньо враховувався для обчислення пенсії позивача; у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено; вирішено питання про розподіл судових витрат (а.с.44-49, 58 і на звороті).

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, його оскаржив відповідач ГУ ПФ України у Львівській обл., який покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до помилкового вирішення спору, просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог (а.с.61-64).

Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФ України у Львівській обл. та одержує з 19.05.2021р. пенсію у зв`язку із втратою годувальника.

Під час переведення позивача на зазначену пенсію застосовано середньомісячний заробіток для обчислення пенсії (з якого обчислювалася пенсія померлого чоловіка ОСОБА_2 ) 10395 грн. 25 коп.; середньомісячний заробіток обчислювався як добуток 5426 грн. 60 коп. (збільшений на коефіцієнт показник заробітної плати) на 1,91561.

Розміри пенсії позивача складали:

з 01.03.2022р. - 2520 грн. 09 коп.; середньомісячний заробіток для обчислення пенсії становив 11850 грн. 58 коп., в тому числі 6186 грн. 32 коп. збільшений на коефіцієнт показник заробітної плати (5426 грн. 60 коп. х 1,14);

з 01.03.2023р. - 3299 грн. 89 коп.; середньомісячний заробіток для обчислення пенсії становив 14185 грн. 15 коп., в тому числі 7405 грн. 03 коп. збільшений на коефіцієнт показник заробітної плати (6186 грн. 32 коп. х 1,197);

з 01.03.2024р. - 3702 грн. 29 коп.; середньомісячний заробіток для обчислення пенсії становив 15314 грн. 29 коп., в тому числі 7994 грн. 47 коп. збільшений на коефіцієнт показник заробітної плати (7405 грн. 03 коп. х 1,0796).

Таким чином, дії пенсійного органу щодо обчислення спірної пенсії позивача ґрунтуються на вимогах закону.

Окрім цього, судом не застосовані наслідки пропуску позивачем строку звернення до суду; поважність причин вказаного строку не доведена позивачем під час судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1 скерувала до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому остання вважає її безпідставною, необґрунтованою і такою, що не підлягає до задоволення. Наголошує на тому, що суд першої інстанції надав належну оцінку всім обставинам справи, правильно застосував норми матеріального та процесуального законодавства, ухвалив законне і справедливе судове рішення.

Також 07.07.2025р. позивач подала до апеляційного суду додаткові письмові пояснення, в яких наголосила на помилковості проведених пенсійним органом розрахунків індексації її пенсії.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за правилами ст.311 КАС України без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Водночас, колегія суддів не убачає підстав для задоволення клопотання апелянта про розгляд справи в присутності сторін (зворот а.с.64), оскільки відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Апелянт подав апеляційну скаргу, в якій детально та послідовно обґрунтував свою правову позицію по справі; позивач скерувала відзив на апеляційну скаргу; будь-яких нових доказів по справі сторони не представили; клопотань про їх витребування від останніх не надходило. Рішення суду прийнято в порядку письмового провадження.

Звідси, правових підстав для висновку про те, що справу необхідно розглядати в судовому засіданні, колегія суддів не убачає.

Окрім цього, Європейський суд з прав людини визнав явно необґрунтованим і тому неприйнятним звернення у справі «Varela Assalino contre le Portugal» (пункт 28, № 64336/01) щодо гарантій публічного судового розгляду. У цій справі заявник просив розглянути його справу в судовому засіданні, однак характер спору не вимагав проведення публічного розгляду. Фактичні обставини справи вже були встановлені, а скарги стосувалися питань права. Європейський суд вказав на те, що відмову у проведенні публічного розгляду не можна вважати необґрунтованою, оскільки під час провадження у справі не виникло ніяких питань, які не можна було вирішити шляхом дослідження письмових доказів.

У випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку Європейського суду, є доцільнішим, ніж усні слухання; розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім.

Під час апеляційного розгляду справи на підставі доводів апеляційної скарги апеляційним судом поставлено на вирішення питання про витребування від сторони позивача заяви, із зазначенням в ній причин поважності пропущеного строку, з відповідним обґрунтуванням та доказами поважності причин пропуску такого строку.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про необхідність витребування від позивача заяви, із зазначенням в ній причин поважності пропущеного строку, з відповідним обґрунтуванням та доказами поважності причин пропуску такого строку, з наступних підстав.

Із змісту заявленого позову слідує, що його предметом є перерахунок пенсії з 01.03.2022р.; з позовом до суду позивач звернулася 25.10.2024р.

Будь-яких доводів щодо недотримання строку звернення до суду та поважності причин пропуску вказаного строку позивач на навела.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відтак, для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що Велика Палата Верховного Суду в постанові від 24.12.2020р. у справі № 510/1286/16-а висловила наступну правову позицію щодо строків звернення до суду:

1) для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів;

2) пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Відтак, отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в разі, якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку, тощо.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, предметом розгляду в цій справі є перерахунок пенсії позивача з 01.03.2022р. із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2022-2024 роки.

Таким чином, про виплату пенсії, яка є щомісячним платежем, в меншому розмірі, ніж передбачено законом, та відповідно порушення своїх прав, позивач мала дізнатись, отримуючи таку виплату за відповідний місяць.

При цьому, отримання позивачем листа відповідача № 32486-38064/Ц-03/8-2800/24 від 04.08.2024р. у відповідь на її звернення від 07.07.2024р. не змінює момент, з якого позивач повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в цьому випадку, оскільки такі дії позивач почала вчиняти більш ніж два роки після отримання пенсії за березень 2022 року (а.с.5-6).

Апеляційний суд наголошує, що причина пропуску строку звернення до суду із адміністративним позовом може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам:

1) ця обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк;

2) ця обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк;

3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено;

4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин, якщо ці відносини стали спірними.

Необхідно зауважити на те, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Також апеляційний суд звертає увагу на те, що обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011р. № 17-рп/2011). Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

Аналогічні висновки щодо строку звернення до суду висловлені Верховним Судом у постанові від 16.09.2021р. у справі № 560/5412/20, у постанові від 27.03.2023р. у справі № 380/3710/21.

Оцінюючи в сукупності наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що розглядуваний позов подано з порушенням встановлених строків звернення до суду, позивачем не наведено причин пропуску строку звернення до суду.

Статтею 123 КАС України передбачено, що передумовою настання відповідних наслідків для позивача є надання можливості останньому скористатись можливістю подати заяву про поновлення пропущеного строку в разі її неподання, або ж вказати інші причини поважності пропущеного строку, аніж ті, які були зазначені в первинній заяві про поновлення строку та визнані судом неповажними.

Отже, вказані правила процесуального закону щодо надання можливості позивачу подати заяву про поновлення пропущеного строку або вказати інші причини поважності пропущеного строку, слід застосовувати як на стадії відкриття провадження у справі, так і на стадії розгляду справи після відкриття провадження у справі (ч.ч.3 і 4 ст.123 КАС України).

Таким чином, суд апеляційної інстанції повинен вжити всіх заходів щодо надання можливості позивачу звернутися із відповідною заявою, в якій вказати причини поважності пропущеного строку, з відповідним обґрунтуванням та доказами поважності причин пропуску такого строку.

Враховуючи зазначене, колегія суддів дійшла висновку про необхідність пропозиції позивачу навести поважні причини пропуску строку звернення до суду із розглядуваним позовом.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.80, 123, ч.4 ст.229, ст.ст.243, 308, 311, ч.2 ст.321, ч.2 ст.325, ст.328 КАС України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Запропонувати ОСОБА_1 навести поважні причини пропуску строку звернення до суду, про що подати до апеляційного суду відповідну письмову заяву із відповідним обґрунтуванням та доказами поважності причин пропуску такого строку.

Встановити строк представлення витребуваної заяви, з відповідним обґрунтуванням та доказами 10 (десять) календарних днів з моменту отримання копії цієї ухвали адресатом.

Копії цієї ухвали невідкладно скерувати адресату для виконання, іншому учаснику для відома.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання суддями та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Р. М. Шавель
судді Н. В. Бруновська
Р. Б. Хобор

Дата складання повного судового рішення: 21.07.2025р.