Справа № 360/861/25
Суддя: І.В. Тихонов
Дата ухвалення: 2025-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

22 липня 2025 рокум. ДніпроСправа № 360/861/25

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Тихонов І.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом адвоката Козаченко Катерини Вадимівни в інтересах ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Луганській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

25 квітня 2025 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява адвоката Козаченко К.В. (далі представник позивача) в інтересах ОСОБА_1 (далі позивач) до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Луганській області (далі відповідач), в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність Територіального управління Державної судової адміністрації України в Луганській області щодо не видання листа про відкликання довідки про суддівську винагороду ОСОБА_1 (паспорт громадянина України серія НОМЕР_1 , виданий 09.10.2014 Шевченківським РВ ГУДМС України у м. Києві) від 30.09.2020 за вих. № 2227/20-Вих;

- визнати протиправною бездіяльність Територіального управління Державної судової адміністрації України в Луганській області щодо не видання ОСОБА_1 (паспорт громадянина України серія НОМЕР_1 , виданий 09.10.2014 Шевченківським РВ ГУДМС України у м. Києві) нової довідки про суддівську винагороду без врахування доплат за науковий ступінь;

- зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Луганській області (Код ) видати лист про відкликання довідки про суддівську винагороду ОСОБА_1 (паспорт громадянина України серія НОМЕР_1 , виданий 09.10.2014 Шевченківським РВ ГУДМС України у м. Києві) від 30.09.2020 за вих. № 2227/20-Вих;

- зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Луганській області (Код ) видати ОСОБА_1 (паспорт громадянина України серія НОМЕР_1 , виданий 09.10.2014 Шевченківським РВ ГУДМС України у м. Києві) нову довідку про суддівську винагороду без врахування доплат за науковий ступінь;

- зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Луганській області (Код ) повідомити Пенсійний фонд України про наявність підстав для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, а саме зміну розміру складових суддівської винагороди.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що ОСОБА_1 є суддею у відставці Сєвєродонецького міського суду Луганської області.

Рішенням Спеціалізованої вченої ради Міжрегіональної академії управління персоналом («МАУП») від 01.12.2011 (протокол № 23), позивачу присуджено науковий ступінь доктора філософії в галузі права, про що видано диплом серії НОМЕР_2 .

З 2015 року, працюючи на посаді судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області, позивач почав отримувати доплату за науковий ступінь доктора філософії.

Позивач отримує довічне грошове утримання судді у розмірі 135 263,70 грн у місяць, у тому числі доплата за науковий ступінь 15% - 10 404,90 грн., розрахунок розміру щомісячного грошового утримання судді було здійснено на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Луганській області від 30.09.2020 № 2227/20- Вх.

У серпні 2024 року, з відповіді МОН, позивачу стало відомо про те, що наявний в нього диплом, виданий ПрАТ «ВНЗ «МАУП», яким присуджено науковий ступінь доктора філософії в галузі права, DD № 2147 не є документом встановленого (державного) зразка та не засвідчує наявність наукового ступеня.

Таким чином вважає, що існують підстави для перерахування розміру довічного грошового утримання судді внаслідок помилковості здійснення доплат за науковий ступінь та їх виключення з розміру довічного грошового утримання судді.

Для перерахування розміру довічного грошового утримання судді 21.12.2024 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області з проханням перерахувати його розмір довічного грошового утримання без врахування доплати за науковий ступінь.

У відповідь на зазначене вище звернення Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області листом від 10.01.2025 за вих. № 270-10194/Л-02/8- 1200/25 повідомило, що перерахунок довічного грошового утримання судді можливо лише у разі долучення до заяви документів: нової довідки про суддівську винагороду станом на 30.09.2020; листа про відкликання раніше наданої довідки від 30.09.2020 за вих. № 2227/20- Вих з поясненням обставин відкликання.

24.01.2025 позивач звернувся до відповідача з проханням надати видати нову довідку про суддівську винагороду.

Відповідач листом від 13.02.2025 за вих. № 124/25-Вих повідомив, що не має правових підстав для видачі нової довідки про суддівську винагороду для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання без врахування доплати за науковий ступень судді Луганського В.І.

27.02.2025 позивач вдруге звернувся до відповідача із повторною заявою з проханням видати йому нову довідку про суддівську винагороду та детальним обґрунтуванням потреби у такій довідці.

Відповідач у відповідь на заяву листом від 06.03.2025 за вих. № 164/25-повідомив, що не має правових підстав для видачі позивачу нової довідки про суддівську винагороду для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання без врахування доплати за науковий ступінь.

На підставі вищезазначеного, представник позивача, вважає, що бездіяльність відповідача порушує права, свободи, інтереси позивача, оскільки призводить до неправильного обчислення та нарахування суми довічного грошового утримання судді, а також порушує право позивача на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді, у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді.

Ухвалою суду від 30.04.2025 позовну заяву адвоката Козаченко К.В. в інтересах ОСОБА_1 залишено без руху.

Ухвалою суду від 12.05.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу визначено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 24.06.2025 витребувано у Міністерства освіти і науки України, Державної судової адміністрації України, та у Територіального управління Державної судової адміністрації України в Луганській області докази по справі.

30.06.2025 через електронний суд на адресу суду від Територіального управління Державної судової адміністрації України в Луганській області надійшли пояснення по справі, в якому зазначено, що у Територіальному управлінні наявні дані з бухгалтерської програми ISPro по нарахуванню суддівської винагороди судді ОСОБА_1 та дати звільнення 20.04.2015.

Усі особові справи, накази велися та зберігалися безпосередньо місцевими та районними судами. Первинна документація залишилася на тимчасово окупованій території Луганської області, територіальне управління не має до неї доступу. На сьогоднішній день всі будівлі місцевих загальних судів Луганської області знаходяться на тимчасово окупованій території Луганської області в районі активних бойових дій. У зв`язку з цим неможливо достовірно підтвердити розмір нарахованої суддівської винагороди.

Інформація про виплати суддівської винагороди, які проводились на час перебування ОСОБА_1 на посаді містяться виключно в електронній комп`ютерній програмі, яка не може вважатися первинною бухгалтерською документацією.

Територіальне управління не може зробити перерахунок суддівської винагороди по звільненому судді у зв`язку з відсутності законних підстав на таке проведення та надати довідку про суддівську винагороду без врахування доплати за науковий ступінь.

01.07.2025 через електронний суд на адресу суду від Міністерства освіти і науки України надійшли пояснення по справі, в якому зазначено, що в 2011 році питання присудження наукових ступенів які регулювались відповідними актами законодавства, не передбачало ведення державних реєстрів дипломів про наукові ступені встановленого (державного) зразка.

Заклади вищої освіти не були наділені правами встановлювати власну процедуру підготовки та присудження ступеня доктора філософії, а також видавати дипломи доктора філософії власного зразка. У зв`язку з цим, Міжрегіональна академія управління персоналом у 2011 році не мала правових підстав запроваджувати власну систему атестації наукових кадрів та видавати дипломи доктора філософії власного зразка.

Дипломи (англійською мовою) доктора філософії видавалися іноземним громадянам, які виїжджали за кордон, за наявності рішення спеціалізованої вченої ради про присудження їм наукового ступеня кандидата наук та підтвердження країною постійного місця проживання здобувача еквівалентності наукових ступенів кандидата наук і доктора філософії;

з жовтня по грудень 2011 року видачу дипломів доктора філософії було віднесено до повноважень Міністерства освіти і науки, молоді та спорту;

форма і опис диплома доктора філософії, що видавалися у грудні 2011 року, були затверджені МОН молодьспортом в установленому порядку.

Позивач є громадянином України і був ним в 2011 році, у зв`язку з чим він не належав до кола осіб, які мали право на отримання диплома доктора філософії.

З огляду на зазначене, диплом доктора філософії в галузі права DD № 2147: видано ОСОБА_1 . Міжрегіональною академією управління персоналом в грудні 2011 року поза правовим полем України, не є документом встановленого (державного) зразка; не засвідчує наявність у вказаної особи наукового ступеня.

Станом на 22.07.2025 на час розгляду справи, витребувані ухвалою суду докази (інформацію) по справі № 360/861/25 від Державної судової адміністрації України на адресу суду не надходили, про причини неподання витребуваних доказів не повідомлено.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , громадянин України, паспорт серії НОМЕР_3 , РНОКПП № НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , є внутрішньо переміщеною особою про що свідчить довідка від 24 січня 2024 року № 3002-.

Рішенням Спеціалізованої вченої ради Міжрегіональної академії управління персоналом від 01 грудня 2011 року протокол № 23, ОСОБА_1 присуджено науковий ступінь доктора філософії в галузі права, про що видано диплом серії НОМЕР_2 , реєстраційний №1147.

Відповідно до довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 30.09.2020 № 2227/20- Вх., видана ОСОБА_1 станом на 30 вересня 2020 року його (її) суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, складає 135263,70 грн., у тому числі: 1. Посадовий оклад 69366,00 грн; 2. Доплата за вислугу років 70% (грн.) 48556,20 грн; 3. Доплата за перебування на адміністративній посаді в суді 10% 6936,60 грн. 4. Доплата за науковий ступінь 15% 10404,90 грн; 5. Доплата за роботу, що передбачає доступ до державної таємниці; 6. Щомісячна доплата відповідно до частини шостої статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Довідка видана на підставі особового рахунку за липень 2020 року, за підписом начальника ТУ ДСА України Луганській області та головного бухгалтера.

Згідно до листа відповіді про надання інформації на адвокатський запит позивача від 27.08.2024 року б/н, Міністерства освіти і науки України №9/2162-24 від 30.08.2024 повідомило, що Міжрегіональна академія управління персоналом у 2011 році не мала правових підстав запроваджувати власну, альтернативну систему атестації наукових кадрів та видавати дипломи доктора філософії власного зразка; диплом доктора філософії в галузі права DD № 2147 видано Міжрегіональною академією управління персоналом поза правовим полем України.

21.12.2024 ОСОБА_1 звернувся до начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області з заявою, в якій просив не враховувати у його розрахунок щомісячного довічного грошового утримання доплату за науковий ступінь у розмірі 10404, 90 грн. Відповідно до інформації Міністерства освіти і науки України, за № 9/2162-24 від 30.08.2024.

10.01.2025 за вих. № 270-10194/Л-02/8- 1200/25 Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області повідомило листом ОСОБА_1 , що для проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання та обчислення суми надміру отриманих коштів пропонуємо звернутися до органів Пенсійного фонду України з відповідною заявою (форму заяви встановлену додатком 1 до Порядку 3-1), до якої необхідно долучити: нову довідку установи про суддівську винагороду станом на 30.09.2020; лист установи про відкликання раніше наданої довідки від 30.09.2020 № 2227/20-Вих. з поясненням обставин відкликання; власноруч написану заяву про добровільне бажання повернути надміру виплачені кошти.

24.01.2025 ОСОБА_1 звернувся до начальника Територіального управління Державної судової адміністрації України в Луганській області з заявою про видання нової довідки про суддівську винагороду для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання без врахування доплати за науковий ступінь, а саме: з розрахунку посадового окладу, доплати за вислугу років та доплати за перебування на адміністративній посаді. Також, інформацію про те, який розмір доплати за науковий ступінь було нараховано до виплати у період з дня її призначення та по день його звільнення з посади судді.

13.02.2025 за вих. № 124/25-Вих начальником Територіального управління Державної судової адміністрації України в Луганській області надана повідь, якою зазначено, що у Територіального управління відсутні правові підстави для видачі нової довідки про суддівську винагороду для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання без врахування доплати за науковий ступень судді ОСОБА_1 .

У період з дня призначення та по день звільнення з посади судді ОСОБА_1 згідно ст. 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 (зі змінами) розмір доплати за науковий ступінь складав 15%.

27.02.2025 позивач повторно звернувся з заявою до начальника Територіального управління Державної судової адміністрації України в Луганській області щодо надання довідки про перерахування довічного грошового утримання судді у відставці, в якій просив відкликати довідку про його суддівську винагороду від 30.09.2020 року за № 2227/20-Вх. видати йому нову довідку про суддівську винагороду без врахування доплати за науковий ступінь. Надати інформацію: про те, який розмір доплати за науковий ступінь було нараховано до виплати у період з дня її призначення та по день звільнення з посади судді; про банківські реквізити рахунку для добровільного повернення ним помилково виплачених коштів.

06.03.2025 за вих. № 164/25-Вих начальником Територіального управління Державної судової адміністрації України в Луганській області надана повідь, якою зазначено, що у Територіального управління відсутні правові підстави для відкликання раніше наданої довідки про суддівську винагороду від 30.09.2020 року № 2227/20-Вих. У територіального управління відсутні правові підстави для видачі нової довідки про суддівську винагороду для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання без врахування доплати за науковий ступень. У період з дня призначення та по день звільнення з посади згідно ст. 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 (зі змінами) розмір доплати за науковий ступінь складав 15%. Відповідно до положення про Територіальне Управління Державної судової адміністрації в Луганській області, затвердженого головою ДСА України від 10.05.2023 року № 229 добровільного повернення помилково виплачених коштів не передбачено.

11.03.2025 позивач звернувся з заявою до в.о. начальника Державної судової адміністрації України щодо надання довідки про перерахування довічного грошового утримання судді у відставці, в якій просив надати роз`яснення Територіальному управлінню Державної судової адміністрації України в Луганській області з приводу наявності правових підстав для відкликання довідки про його суддівську винагороду від 30.09.2020 року за № 2227/20-В та видачі нової довідки про суддівську винагороду без врахування доплати за науковий ступінь.

Надати роз`яснення щодо інформації: про те, який розмір доплати за науковий ступінь було нараховано до виплати у період з дня її призначення та по день звільнення з посади судді; про банківські реквізити рахунку для добровільного повернення помилково виплачених коштів.

Вважаючи бездіяльність відповідача протиправною, що порушує права, свободи та інтереси позивача, представник позивача звернувся з даним позовом до суду .

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд визначає Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII (далі - Закон №1402-VIII).

Статтею 135 Закону №1402-VIII установлено таке.

Пункт 1. Суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Пункт 2. Суддівська винагорода виплачується судді з дня зарахування його до штату відповідного суду, якщо інше не встановлено цим Законом. Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Пункт 3. Базовий розмір посадового окладу судді становить:

1) судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Пункт 4. До базового розміру посадового окладу, визначеного частиною третьою цієї статті, додатково застосовуються такі регіональні коефіцієнти: 1) 1,1 - якщо суддя здійснює правосуддя у суді, що розташований у населеному пункті з кількістю населення щонайменше сто тисяч осіб; 2) 1,2 - якщо суддя здійснює правосуддя у суді, що розташований у населеному пункті з кількістю населення щонайменше п`ятсот тисяч осіб; 3) 1,25 - якщо суддя здійснює правосуддя у суді, що розташований у населеному пункті з кількістю населення щонайменше один мільйон осіб.

У випадку, якщо суд розміщується в декількох населених пунктах, застосовується регіональний коефіцієнт за місцезнаходженням органу, який провів державну реєстрацію такого суду.

5. Суддям виплачується щомісячна доплата за вислугу років у розмірі: за наявності стажу роботи більше 3 років - 15 відсотків, більше 5 років - 20 відсотків, більше 10 років - 30 відсотків, більше 15 років - 40 відсотків, більше 20 років - 50 відсотків, більше 25 років - 60 відсотків, більше 30 років - 70 відсотків, більше 35 років - 80 відсотків посадового окладу.

Відповідно до ч.1 ст.142 Закону №1402-VI, судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.

Згідно ч.3 ст.142 Закону №1402-VI, щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на 2 % грошового утримання судді.

Відповідно до ч.ч. 4-5 ст. 142 Закону №1402-VI, у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Отже, розмір отримуваного суддею у відставці щомісячного довічного грошового утримання залежить від розміру суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. При цьому, у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Частиною першою статті 135 Закону №1402-VIII передбачено, що суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Положенням про Міністерство освіти і науки України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року № 630, визначено, що МОН є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сферах освіти і науки, наукової, науково-технічної та інноваційної діяльності, трансферу (передачі) технологій, а також забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері здійснення державного нагляду (контролю) за діяльністю навчальних закладів, підприємств, установ та організацій, які надають послуги у сфері освіти або провадять іншу діяльність, пов`язану з наданням таких послуг, незалежно від їх підпорядкування і форми власності.

Як встановлено судом вище, та не заперечується сторонами рішенням Спеціалізованої вченої ради Міжрегіональної академії управління персоналом від 01 грудня 2011 року протокол № 23, ОСОБА_1 присуджено науковий ступінь доктора філософії в галузі права, про що видано диплом серії НОМЕР_2 , реєстраційний №1147.

Згідно до листа № 9/2162-24 від 30.08.2024 та наданих пояснень від 01.07.2025 Міністерством освіти і науки України зазначено, що в 2011 році питання присудження наукових ступенів які регулювались відповідними актами законодавства, а саме: 1) стаття 59 Закону України «Про вищу освіту» (2002), відповідно до якої науковими ступенями є доктор наук; кандидат наук. Зразки документів про присудження наукових ступенів затверджуються Кабінетом Міністрів України; 2) постанови Кабінету Міністрів України: від 07.03.2007 № 423 «Про затвердження Порядку присудження наукових ступенів і присвоєння вченого звання старшого наукового співробітника» зі змінами від 11.11.2009 № 1197, від 29.11.1997 № 1328 «Про затвердження переліку галузей науки, з яких може бути присуджений науковий ступінь» зі змінами від 13.12.2006 № 1718, від 22.07.1999 № 1329 «Про деякі питання визнання в Україні дипломів про присудження наукових ступенів», від 15.09.1993 № 731 «Про видачу іноземним громадянам диплома доктора філософії», від 17.03.1993 № 199 «Про затвердження описів дипломів доктора і кандидата наук та атестата старшого наукового співробітника і переліку галузей наук, з яких може бути присуджений науковий ступінь», від 17.11.1997 № 1273 «Про підвищення ступеня захисту дипломів доктора та кандидата наук і атестата старшого наукового співробітника»; від 21.11.2011 № 1183 «Про затвердження зразків бланків дипломів доктора і кандидата наук», не було передбачено ведення державних реєстрів дипломів про наукові ступені встановленого (державного) зразка.

Заклади вищої освіти не були наділені правами встановлювати власну процедуру підготовки та присудження ступеня доктора філософії, а також видавати дипломи доктора філософії власного зразка. У зв`язку з цим, Міжрегіональна академія управління персоналом у 2011 році не мала правових підстав запроваджувати власну систему атестації наукових кадрів та видавати дипломи доктора філософії власного зразка.

На підставі статті 2 Указу Президента України від 9 грудня 2010 року № 1085 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» та відповідно до чинної у 2011 році постанови Кабінету Міністрів України від 15 вересня 1993 року № 731 «Про видачу іноземним громадянам диплома доктора філософії»: дипломи (англійською мовою) доктора філософії видавалися іноземним громадянам, які виїжджали за кордон, за наявності рішення спеціалізованої вченої ради про присудження їм наукового ступеня кандидата наук та підтвердження країною постійного місця проживання здобувача еквівалентності наукових ступенів кандидата наук і доктора філософії.

З жовтня по грудень 2011 року видачу дипломів доктора філософії було віднесено до повноважень Міністерства освіти і науки, молоді та спорту; форма і опис диплома доктора філософії, що видавалися у грудні 2011 року, були затверджені МОН молодьспортом в установленому порядку.

Позивач є громадянином України і був ним в 2011 році, у зв`язку з чим він не належав до кола осіб, які мали право на отримання диплома доктора філософії.

З огляду на зазначене, диплом доктора філософії в галузі права DD № 2147: видано ОСОБА_1 Міжрегіональною академією управління персоналом в грудні 2011 року поза правовим полем України;

не є документом встановленого (державного) зразка;

не засвідчує наявність у вказаної особи наукового ступеня.

Відповідно до запиту за інформацією з сайту реєстру документів про освіту (https://info.edbo.gov.ua/edu-documents) вбачається, що диплом доктора філософії в галузі права DD № 2147 ОСОБА_1 - документ не знайдено.

Таким чином, судом встановлено, що диплом доктора філософії DD № 2147 не підтверджує та не засвідчує наявність у позивача наукового ступеня, що не дає йому права на отримання передбаченої для суддів доплати за науковий ступінь, як це передбачено п.2 ст.135 Закону №1402-VIII.

Відтак, ключовим питанням у межах даного спору є розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (суддівська винагорода судді у відставці) Сєвєродонецького міського суду Луганської області ОСОБА_1 та відповідно існування або відсутність підстав для нарахування та отримання доплати за науковий ступінь.

Суд зазначає, що відносини з приводу одержання особою щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці додатково деталізовані нормами Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, судді Конституційного Суду України територіальними органами Пенсійного фонду України (затверджений постановою правління ПФУ від 25.01.2008р. №3-1 у редакції постанови правління ПФУ від 09.02.2023р. №7-2, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 12.03.2008р. за №200/14891; далі за текстом - Порядок №3-1).

Згідно з п.1 розділу IV Порядку №3-1 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проводиться відповідно до частини четвертої статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», частини другої статті 27 Закону України «Про Конституційний Суд України» органами, що призначають щомісячне довічне грошове утримання.

Про наявність підстав для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання (зміну розміру складових суддівської винагороди працюючого судді, винагороди працюючого судді Конституційного Суду України) Пенсійний фонд України повідомляється Конституційним Судом України, Верховним Судом, Вищим судом з питань інтелектуальної власності, Вищим антикорупційним судом - щодо суддів цих судів, Державною судовою адміністрацією України - щодо суддів місцевих та апеляційних судів, судів, що перебувають в процесі ліквідації, у місячний строк з дня виникнення таких підстав.

Форма довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці передбачена Додатком 2 до Порядку № 3-1.

Згідно з додатком 2 до Порядку №3-1 довідка має містити розмір винагороди діючого судді за відповідною посадою, який складається з: посадового окладу, доплати за вислугу років, доплати за науковий ступінь, доплати за роботу, що передбачає доступ до державної таємниці, щомісячної доплати відповідно до частини шостої статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Положення ч. 4 ст. ст. 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачає, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Відповідно до ч.ч.1,4 ст.148 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», фінансування всіх судів в Україні здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Функції розпорядника бюджетних коштів щодо місцевих судів здійснюють територіальні управління Державної судової адміністрації України.

Згідно до ч.7 ст.154 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Територіальні управління Державної судової адміністрації України здійснюють свою діяльність відповідно до положення про них, що затверджується Головою Державної судової адміністрації України на підставі типового положення про територіальне управління Державної судової адміністрації України.

Відповідно до п.п.3,4 п.4 Положення про Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Луганській області, яке затверджено наказом Державної судової адміністрації України від 10.05.2023 № 229, територіальне управління відповідно до покладених на нього завдань здійснює функції розпорядника коштів Державного бюджету України нижчого рівня щодо забезпечення діяльності територіального управління та судів у відповідному регіоні;

забезпечує дотримання фінансово-бюджетної дисципліни, ефективне, результативне і цільове використання коштів державного бюджету, законність використання ресурсів та майна, запобігання порушенням та зловживанням, а також своєчасність вжиття відповідних заходів реагування, зокрема в частині відшкодування заподіяної шкоди (втрат) та притягнення до відповідальності винних посадових осіб.

Отже, Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Луганській області, як розпорядник бюджетних коштів місцевих судів, видає довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за формою, згідно з Додатком 2 до Порядку № 3-1.

Досліджуючи довідку Територіального управління Державної судової адміністрації України в Луганській області від 30.09.2020 № 2227/20- Вх про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 вбачається, що станом на 30 вересня 2020 року суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, складає 135 263,70 грн, у тому числі доплата за науковий ступінь 15% - 10 404,90 грн.

Зважаючи на ті обставини, що диплом доктора філософії DD № 2147 не підтверджує та не засвідчує наявність у позивача наукового ступеня, що не дає йому права на отримання передбаченої для суддів доплати за науковий ступінь, як це передбачено п.2 ст.135 Закону №1402-VIII, суд доходить висновку, що у відповідача, як суб`єкта та розпорядника бюджетних коштів місцевих судів, який наділений правом видавання довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, існують підстави для здійснення належного нарахування (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці без врахування доплати за науковий ступень судді ОСОБА_1 .

Зважаючи на викладене, відповідач протиправно та передчасно відмовив позивачу у задоволенні його заяві щодо відкликання довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці видану ОСОБА_1 від 30.09.2020, та як наслідок, не видання нової довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці без врахування доплати за науковий ступінь позивача, а тому наявні підстави для задоволення відповідної позовної вимоги.

Обираючи належний та ефективний спосіб відновлення порушеного права позивача, виходячи із наданих суду статтею 245 КАС України повноважень, суд враховує наступне.

Відповідач є суб`єктом, до повноважень якого належить розгляд заяви про відкликання та видавання нової довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці судді або надання мотивованої відмови в такому.

Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях, аналізуючи національні системи правового захисту на предмет дотримання права на ефективність внутрішніх механізмів в аспекті забезпечення гарантій, визначених статтею 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, вказував, що для того, щоб бути ефективним, засіб захисту має бути незалежним від будь-якої вжитої на розсуд державних органів дії, бути безпосередньо доступним для тих, кого він стосується (див. рішення від 06.09.2005 у справі "Гурепка проти України" (Gurepka v. Ukraine), заява №61406/00, п. 59); спроможним запобігти виникненню або продовженню стверджуваному порушенню чи надати належне відшкодування за будь-яке порушення, яке вже мало місце (див. рішення від 26.10.2000 у справі "Кудла проти Польщі" (Kudla v. Poland), заява №30210/96, п. 158) (п.29 рішення Європейського суду з прав людини від 16.08.2013 у справі "Гарнага проти України" (Garnaga v. Ukraine), заява №20390/07).

Ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав. Таким чином, обираючи спосіб захисту порушеного права, суд зобов`язаний враховувати положення статті 13 Конвенції стосовно права на ефективний засіб юридичного захисту, під яким слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів (наслідків), дає найбільший ефект, забезпечує поновлення порушеного права та є адекватним наявним обставинам.

У постанові від 11 лютого 2020 року у справі № 0940/2394/18 Верховний Суд сформулював такий висновок: у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єкт звернення дотримав усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення.

Якщо ж таким суб`єктом на момент прийняття рішення не перевірено дотримання відповідним заявником усіх визначених законом умов або при прийнятті такого рішення суб`єкт дійсно має дискреційні повноваження, то суд повинен зобов`язати суб`єкта владних повноважень до прийняття рішення з урахуванням оцінки суду.

Отже, критеріями, які впливають на обрання судом способу захисту прав особи в межах вимог про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, є встановлення судом додержання суб`єктом звернення усіх передбачених законом умов для отримання позитивного результату та наявність у суб`єкта владних повноважень права діяти під час прийняття рішення на власний розсуд.

Суд зазначив, що такий підхід, встановлений процесуальним законодавством, є прийнятним не тільки під час розгляду вимог про протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень, але й у випадку розгляду вимог про зобов`язання відповідного суб`єкта вчинити певні дії після скасування його адміністративного акта.

Аналогічний підхід застосовано Верховним Судом у постанові від 22 вересня 2022 року у справі № 380/12913/21.

Таким чином, обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, для реалізації права на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, у зв`язку із тим, що диплом доктора філософії DD № 2147 від 01.12.2011 не підтверджує та не засвідчує наявність у позивача наукового ступеня, що не дає йому права на отримання передбаченої для суддів доплати за науковий ступінь, як це передбачено п.2 ст.135 Закону №1402-VIII, суд вважає за необхідне:

зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Луганській області повторно розглянути заяву позивача про відкликання довідки про суддівську винагороду ОСОБА_1 від 30.09.2020 за вих. № 2227/20-Вих, з урахуванням висновків суду;

зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Луганській області повторно розглянути заяву позивача про видання ОСОБА_1 нової довідки про суддівську винагороду без врахування доплат за науковий ступінь, з урахуванням висновків суду;

зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Луганській області за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 про відкликання довідки про суддівську винагороду від 30.09.2020 за вих. № 222/70-Вих та видання нової довідки про суддівську винагороду (без врахування доплат за науковий ступінь), з урахуванням висновків суду, повідомити Пенсійний фонд України про наявність підстав для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, а саме зміну розміру складових суддівської винагороди відповідно до п.1 розділу IV Порядку №3-1.

В контексті наведеного, суд вважає за необхідне також зазначити, що органи Пенсійного фонду України не наділені повноваженнями самостійно визначати розмір пенсії, а здійснюють її нарахування на підставі наданих їм відповідним органам (Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Луганській області) довідок про розмір грошового забезпечення судді у відставці, а розмір пенсійних виплат залежить від розміру складових грошового забезпечення зазначених у довідках.

Суд також звертає увагу, що враховуючи покладення судом за результатами розгляду цієї справи обов`язку на відповідача повторно розглянути заяву позивача про відкликання довідки про суддівську винагороду та видання нової довідки про суддівську винагороду (без врахування доплат за науковий ступінь) за наслідками якої повідомити Пенсійний фонд України про наявність підстав для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, відповідно до частини другої статті 2 КАС України, означає те, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Європейським Судом з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні у справі «Suominen v. Finland» (№37801/97, п.36) вказано, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

У рішенні у справі «Серявін та інші проти України» ЄСПЛ вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Отже, рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо.

При цьому суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Частиною 1 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина 2 статті 77 КАС України).

На підставі системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог представника позивача Козаченко Катерини Вадимівни.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке.

Згідно статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до частини 1 статті 139 вказаного Кодексу при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За таких обставин, враховуючи задоволення позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1211,20 грн. підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Територіального управління Державної судової адміністрації України в Луганській області.

Керуючись статтями 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву адвоката Козаченко Катерини Вадимівни ( АДРЕСА_2 ) в інтересах ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Луганській області (93010, Луганська обл., м. Рубіжне, вул. Миру, буд. 34) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Територіального управління Державної судової адміністрації України в Луганській області щодо не видання листа про відкликання довідки про суддівську винагороду ОСОБА_1 (паспорт громадянина України серія НОМЕР_1 , виданий 09.10.2014 Шевченківським РВ ГУДМС України у м. Києві) від 30.09.2020 за вих. № 2227/20-Вих.

Визнати протиправною бездіяльність Територіального управління Державної судової адміністрації України в Луганській області щодо не видання ОСОБА_1 (паспорт громадянина України серія НОМЕР_1 , виданий 09.10.2014 Шевченківським РВ ГУДМС України у м. Києві) нової довідки про суддівську винагороду без врахування доплат за науковий ступінь.

Зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Луганській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про відкликання довідки про суддівську винагороду від 30.09.2020 за вих. № 2227/20-Вих, з урахуванням висновків суду.

Зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Луганській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про видання нової довідки про суддівську винагороду без врахування доплат за науковий ступінь, з урахуванням висновків суду.

Зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Луганській області за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 про відкликання довідки про суддівську винагороду від 30.09.2020 за вих. № 2227/20-Вих та видання нової довідки про суддівську винагороду (без врахування доплат за науковий ступінь), з урахуванням висновків суду, повідомити Пенсійний фонд України про наявність підстав для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, а саме зміну розміру складових суддівської винагороди відповідно до п.1 розділу IV Порядку №3-1.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Територіального управління Державної судової адміністрації України в Луганській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.В. Тихонов