Справа № 420/767/25
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2025-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/767/25

Перша інстанція: суддя Завальнюк І.В.,

повний текст судового рішення

складено 10.03.2025, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурії О.В.

суддів - Кравченка К.В.

- Вербицької Н.В.

-

розглянувши, в порядку письмового провадження, адміністративну справу за апеляційними скаргами Головного управління ДПС в Одеській області, адвоката Албул Тамари Валентинівни, яка діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Тилігул Агро», на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 березня 2025 року у справі за адміністративним позовом адвоката Албул Тамари Валентинівни, яка діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Тилігул Агро», до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії

ПОЗОВНІ ВИМОГИ ТА

НАСЛІДКИ ВИРІШЕННЯ ПОЗОВУ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

У січні 2025 року адвокат Албул Т. В., яка діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Тилігул Агро» (далі ТОВ «Тилігул Агро»), звернулась до суду першої інстанції з позовом в якому просила:

- визнати протиправними та скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі накладних або відмову в такій реєстрації № 11736293/45345419 від 05.09.2024, № 11752048/45345419 від 10.09.2024, № 11882616/45345419 від 08.10.2024, № 11882618/45345419 від 08.10.2024, № 11993983/45345419 від 31.10.2024, № 12012265/45345419 від 05.11.2024, № 11994005/45345419 від 31.10.2024, № 11994034/45345419 від 31.10.2024, № 11994023/45345419 від 31.10.2024, № 11993990/45345419 від 31.10.2024, № 11994006/45345419 від 31.10.2024, № 11993984/45345419 від 31.10.2024, № 11994011/45345419 від 31.10.2024, № 12012246/45345419 від 05.11.2024, № 12012264/45345419 від 05.11.2024, № 12012253/45345419 від 05.11.2024;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкові накладні № 2 від 03.08.2024, № 3 від 04.08.2024, № 4 від 06.08.2024, № 5 від 08.08.2024, № 6 від 09.08.2024, № 7 від 10.08.2024, № 8 від 12.08.2024, № 9 від 14.08.2024, № 10 від 15.08.2024, № 11 від 16.08.2024, № 12 від 18.08.2024, № 13 від 19.08.2024, № 15 від 20.08.2024, № 15 від 20.08.2024, № 16 від 21.08.2024, № 17 від 22.08.2024, № 18 від 23.08.2024.

В обґрунтування позовних вимог адвокат зазначила, що підприємство виконало усі дії та надало усі первинні документи для реєстрації податкової накладної, одна контролюючий орган прийняв протиправні рішення про відмову в реєстрації податкових накладних.

Також вважає, що оскаржувані рішення не відповідають вимогам щодо чіткості та зрозумілості та породжує його неоднозначне трактування, що в свою чергу впливає на неможливість реалізації свого права або обов`язку платником податків щодо виконання юридичного волевиявлення суб`єкта владних повноважень.

Головне управління ДПС в Одеській області надало відзив на позов, в якому зазначено, що, на момент прийняття спірних рішень про відмову в реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, позивач не виконав вимоги Податкового кодексу України та Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 №520 (далі Порядок №520) щодо підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної, а тому контролюючий орган правомірно відмовив у реєстрації податкових накладних.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10 березня 2025 року позов задоволено частково.

Суд визнав протиправними та скасував рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Одеській області про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 11736293/45345419 від 05.09.2024, № 11752048/45345419 від 10.09.2024, № 11882616/45345419 від 08.10.2024, № 11882618/45345419 від 08.10.2024, № 11993983/45345419 від 31.10.2024, № 12012265/45345419 від 05.11.2024, № 11994005/45345419 від 31.10.2024, № 11994034/45345419 від 31.10.2024, № 11994023/45345419 від 31.10.2024, № 11993990/45345419 від 31.10.2024, № 11994006/45345419 від 31.10.2024, № 11993984/45345419 від 31.10.2024, № 11994011/45345419 від 31.10.2024, № 12012246/45345419 від 05.11.2024, № 12012264/45345419 від 05.11.2024, № 12012253/45345419 від 05.11.2024.

Зобов`язав Головне управління ДПС в Одеській області повторно розглянути звернення ТОВ «Тилігул Агро» щодо реєстрації податкових накладних № 2 від 03.08.2024, № 3 від 04.08.2024, № 4 від 06.08.2024, № 5 від 08.08.2024, № 6 від 09.08.2024, № 7 від 10.08.2024, № 8 від 12.08.2024, № 9 від 14.08.2024, № 10 від 15.08.2024, № 11 від 16.08.2024, № 12 від 18.08.2024, № 13 від 19.08.2024, № 15 від 20.08.2024, № 16 від 21.08.2024, № 17 від 22.08.2024, № 18 від 23.08.2024 в Єдиному державному реєстрі податкових накладних.

В іншій частині позовних вимог суд відмовив.

Вирішуючи справу по суті та задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив із того, що контролюючий орган не надав суду жодного обґрунтування щодо застосування / незастосування відповідної таблиці даних платника податку на додану вартість: моменту її подання позивачем до фіскального органу, що впливає на механізм її врахування контролюючим органом. Комісією регіонального рівня не підтверджено того факту, яка ж таблиця даних розглядалася контролюючим органом до моменту формування Квитанцій.

До того ж, суд першої інстанції відзначив, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної відсутній конкретний перелік документів, який необхідно надати до контролюючого органу для реєстрації спірної податкової накладної, що фактично ставить платника податку у стан невизначеності у питанні документального спростування існуючих на думку відповідача ризиків.

Суд також указав, що не надає оцінку реальності здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом, оскільки це питання повинно досліджуватись під час здійснення податкового контролю, що відповідно до п. 61.1 ст. 61 Податкового кодексу України включає в себе систему заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Щодо зобов`язання ДПС України зареєструвати в ЄРПН податкові накладні суд першої інстанції вважав, що, у світлі доводів податкового органу щодо ненадання платником податків до контролюючого органу у повному обсязі документів на підтвердження реальності господарської операції, належним способом захисту прав позивача буде зобов`язання Головне управління ДПС в Одеській області повторно розглянути звернення позивача щодо реєстрації податкових накладних, з урахуванням висновків суду.

Не погоджуючись з даним судовим рішенням, Головне управління ДПС в Одеській області подало апеляційну скаргу в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт указує, що рішення про відмову в реєстрації податкових накладних, прийняте виключно в межах діючого законодавства та з дотриманням усіх необхідних критеріїв.

Так, скаржник акцентує увагу на тому, що позивач не надав договорів укладених з постачальниками/виробниками товару, яким придбано пшеницю ТОВ «Тилігул Агро» або інші документи які б посвідчували походження товару та закупівлю майна і активів для вирощування пшениці.

Також апелянт указує, що відсутні будь-які платіжні інструкції, які б підтверджували оплату товару відповідно до умов договору поставки №ОДЕ25-03359 від 16.08.2024, тим самим підтвердити реальність господарської операції позивач не може. Не надано документів підтверджуючих наявність виконання господарської діяльності трудовими ресурсами (штатний розпис). Не надано щодо оскаржуваних податкових накладних документів зберігання, складські документи (інвентаризаційні описи), платіжні доручення, квитанції про оплату товару для підтвердження реальності господарської операції.

У зв`язку з цим, Комісія Головного управління ДПС в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації прийняла спірні рішення про відмову в реєстрації податкових накладних.

Крім того, апелянт зазначає, що станом на час зупинення реєстрації податкових накладних згідно інформаційної системи контролюючого органу відсутня подана таблиця даних платника податку на додану вартість з кодами УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 1001, що відповідають проведеним операціям на які складені вищевказані податкові накладні.

Щодо зобов`язання Головне управління ДПС в Одеській області повторно розглянути питання про реєстрацію поданих ТОВ «Тилігул Агро» податкових накладних скаржник указує на відсутність відповідних повноважень та функцій у Головного управління ДПС в Одеській області щодо вирішення питання про повторний розгляд таких накладних.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції щодо зобов`язальної частини, адвокат Албул Т. В., яка діє в інтересах ТОВ «Тилігул Агро», подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить змінити рішення суду першої інстанції та зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкові накладні наведені у позовній заяві.

Мотиви апеляційної скарги полягають у тому, що обраний судом першої інстанції спосіб захисту прав позивача не забезпечить їх поновлення, оскільки саме зобов`язання Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних подані податкові накладні є дотриманням судом гарантій про те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Враховуючи, що апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції, відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 КАС України, розглянув справу в порядку письмового провадження.

За правилами частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційних скарг, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню.

КОЛЕГІЯ СУДДІВ ВСТАНОВИЛА

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи ТОВ «Тилігул Агро» зареєстровано 08.02.2024.

Основним видом діяльності за КВЕД обрано: 46 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур.

ТОВ «Тилігул Агро» укладено із ТОВ «КЕРНЕЛ-ТРЕЙД» договори поставки № ОДЕ25-02342 від 03.08.2024, № ОДЕ25-02450 від 06.08.2024, № ОДЕ25-02773 від 09.08.2024, № ОДЕ25-02811 від 12.08.2024, № ОДЕ24-03007 від 14.08.2024, № ОДЕ25-03102 від 15.08.2024, № ОДЕ25-03359 від 16.08.2024, № ОДЕ25-03462 від 19.08.2024, № ОДЕ25-03592 від 20.08.2024, № ОДЕ25-03678 від 21.08.2024, № ОДЕ25-03858 від 22.08.2024, № ОДЕ25-03931 від 23.08.2024.

Предметом вищезазначених договорів є поставка та передача у власність покупця ТОВ «КЕРНЕЛ-ТРЕЙД» товару, а саме: товару українського походження, врожаю 2023, 2024 років.

За оформленими видатковими накладними покупцем здійснено оплату товару, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями видаткових накладних та банківських виписок.

За першою подією ТОВ «Тилігул Агро» направило на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних податкові накладні № 2 від 03.08.2024, № 3 від 04.08.2024, № 4 від 06.08.2024, № 5 від 08.08.2024, № 6 від 09.08.2024, № 7 від 10.08.2024, № 8 від 12.08.2024, № 9 від 14.08.2024, № 10 від 15.08.2024, № 11 від 16.08.2024, № 12 від 18.08.2024, № 13 від 19.08.2024, № 15 від 20.08.2024, № 16 від 21.08.2024, № 17 від 22.08.2024, № 18 від 23.08.2024 на загальну суму з урахуванням ПДВ 3 666 775,67 грн.

За отриманими квитанціями з Єдиного вікна приймання звітності Державної податкової служби України позивачу було повідомлено, що «Відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Порядок №1165), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165 (зі змінами), реєстрація податкових накладних № 2 від 03.08.2024; № 3 від 04.08.2024; № 4 від 06.08.2024; № 5 від 08.08.2024; № 6 від 09.08.2024; № 7 від 10.08.2024; №8 від 12.08.2024; № 9 від 14.08.2024; № 10 від 15.08.2024; № 11 від 16.08.2024; № 12 від 18.08.2024; № 13 від 19.08.2024; №15 від 20.08.2024; № 16 від 21.08.2024; № 17 від 22.08.2024; № 18 від 23.08.2024 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Обсяг постачання товару/послуги « 1001» перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій (додаток 3 Порядку). Додатково повідомляємо: показник «D»=.0000%, «Рпоточ»=0 Пропонуємо надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних».

Також було запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідним повідомленням було зазначено про необхідність надати додаткові копії документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/ розрахунку коригування у зв`язку з недостатньою кількістю документів, що були подані разом з повідомленнями, що були подані позивачем до контролюючого органу копії документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування: - договорів, зокрема зовнішньоекономічних контрактів, з додатками до них; - договорів, довіреностей, актів керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; · первинних документів щодо постачання/придбання товарів / послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунків-фактури / інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних; - первинних документів щодо: - постачання; - придбання товарів/послуг; - зберігання продукції; - транспортування продукції; - навантаження продукції; - розвантаження продукції; - складських документів; - інвентаризаційні описи; - рахунків-фактури; - інвойсів; - актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки; - накладних; - розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків; - документів щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством; - декларації про відповідність; - паспорти якості; - сертифікати відповідності; - інших документів, що підтверджують інформацію, зазначену у податковій накладній /розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Єдиному реєстрі податкових накладних.

ТОВ «Тилігул Агро», на виконання даної вимоги, надало до контролюючого органу повідомлення про подання пояснень та копій усіх наявних документів до кожної податкової накладної.

Однак, Комісією з питань зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Одеській області були прийняті рішення про відмову в реєстрації податкових накладних №11736293/45345419 від 05.09.2024; №11752048/45345419 від 10.09.2024; №11882616/45345419 від 08.10.2024; №11882618/45345419 від 08.10.2024; №11993983/45345419 від 31.10.2024; №12012265/45345419 від 05.11.2024; №11994005/45345419 від 31.10.2024; №11994034/45345419 від 31.10.2024; №11994023/45345419 від 31.10.2024; №11993990/45345419 від 31.10.2024; №11994006/45345419 від 31.10.2024; №11993984/45345419 від 31.10.2024; №11994011/45345419 від 31.10.2024; №12012246/45345419 від 05.11.2024; №12012264/45345419 від 05.11.2024; №12012253/45345419 від 05.11.2024 у зв`язку з тим, що документи були складені/ оформлені із порушенням законодавства.

У цих рішеннях Комісії було зазначено причину відмови в реєстрації податкових накладних ТОВ «Тилігул Агро», а саме: надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства (первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні.

Указані рішення Комісії були оскаржені до ДПС України в адміністративному порядку, яка відповідними рішеннями залишила скарги без задоволення, а рішення про відмову в реєстрації податкових накладних залишила без змін.

Разом з цим, 04.10.2024 позивачем була подана таблиця даних платника податку на додану вартість з поясненнями щодо реальності здійснення позивачем господарської діяльності, згідно квитанції № 2 від 04.10.2024.

08.10.2024 комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних прийнято рішення №111882888/45345419 щодо неврахування таблиці даних.

29.10.2024 позивачем знову була подана таблиця даних платника податку на додану вартість з поясненнями щодо реальності здійснення позивачем господарської діяльності, згідно квитанції № 2 від 29.10.2024.

31.10.2024 комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних прийнято рішення № 11993155/45345419 щодо неврахування таблиці даних.

ЗАСТОСУВАННЯ НОРМ ПРАВА

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи правову оцінку законності і обґрунтованості рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів зазначає наступне.

Спірні правовідносини регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України), Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року №1246 «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» (далі - Постанова №1246), Порядком №1165, Порядком №520.

Згідно з вимогами пп. «а», «б» п.185.1 ст.185 ПК України об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Відповідно до вимог п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до вимог п.201.7 ст.201 ПКУ податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Пунктом 201.1 ст.201 ПКУ встановлений обов`язок платника податків на дату виникнення податкових зобов`язань скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в ЄРПН у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до вимог п.201.10 ст.201 ПКУ при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 01.07.2017 в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Пунктом 201.16 ст.201 ПКУ встановлено, що реєстрація ПН/РК в ЄРПН може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Порядок №1165 визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування (далі ПН/РК) в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі ЄРПН), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації ПН/РК в Реєстрі, права та обов`язки їх членів.

Відповідно до вимог п.2 Порядку №1165 автоматизований моніторинг відповідності податкової накладної/розрахунку коригування критеріям оцінки ступеня ризиків - сукупність заходів та методів, що застосовуються контролюючим органом для виявлення ознак наявності ризиків порушення норм податкового законодавства за результатами проведення автоматизованого аналізу наявної в інформаційних системах контролюючих органів податкової інформації.

Згідно з вимогами п.3 Порядку №1165 податкові накладні/розрахунки коригування (крім розрахунків коригування, складених у разі зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, та розрахунків коригування, складених на неплатника податку), що подаються для реєстрації в Реєстрі, перевіряються щодо відповідності таким ознакам безумовної реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування.

Пунктом 3 встановлені випадки, коли ПН/РК відповідає ознакам безумовної реєстрації.

Відповідно до вимог п.4 Порядку №1165 у разі коли за результатами перевірки ПН/РК визначено, що ПН/РК відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у п.3 цього Порядку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі.

Пунктом 5 Порядку №1165 встановлено, що платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі ПН/РК, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2). Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток №3).

Таким чином, відповідно до п.5 лише всі інші (які не підлягають безумовній реєстрації) перевіряються щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток1), щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток №3), тобто відсутність перевірки ПН/РК вказаним критеріям виключає можливість віднесення суб`єкта господарювання або проведену ним господарську операцію до ризикових.

Перевіряючи податкові накладні позивача щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку або критеріям ризиковості здійснення операцій, вони були зупинені у зв`язку з тим, що платник податку відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій (Додаток №3 до Порядку №1165).

Пунктом 1 зазначених Критеріїв визначено відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в ЄРПН, у таблиці даних платника податку на додану вартість як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у ПН/РК до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в ЄРПН, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у ЄРПН, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в ПН/РК, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у ЄРПН, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.

Пунктами 10, 11 Порядку №1165 встановлено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації ПН/РК зазначаються:

1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;

2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Відповідно до вимог п.2 Порядку №1165 таблиця даних платника податку - зведена інформація, що подається платником податку до контролюючого органу, щодо кодів видів економічної діяльності платника податку згідно з Класифікатором видів економічної діяльності, кодів товарів згідно з УКТЗЕД та/або кодів послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, що постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податку, ввозяться на митну територію України.

Відповідно до вимог п.12 Порядку №1165 платник податку має право подати до ДПС таблицю даних платника податку за встановленою формою (додаток 5).

Пунктами 14, 15 Порядку №1165 передбачено, що таблиця даних платника податку подається з поясненням, в якому зазначається вид діяльності, з посиланням на податкову та іншу звітність платника податку. Таблиця даних платника податку з поясненнями розглядається комісією регіонального рівня протягом п`яти робочих днів після її отримання.

Відповідно до вимог п.16 Порядку №1165 комісія регіонального рівня приймає рішення про врахування або неврахування таблиці даних платника податку, яке надсилається платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу (додаток 6).

Таким чином, подання таблиці даних платника податку на реєстрацію є правом, а не обов`язком платника податків.

Механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації ПН/РК в ЄРПН, реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України визначає Порядок №520.

Пунктами 4, 5 Порядку №520 встановлено, що у разі зупинення реєстрації ПН/РК в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у ПН/РК, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі.

Перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати:

договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Відповідно до вимог п.6 Порядку №520 письмові пояснення та копії документів, зазначених у п.5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування.

Пунктами 9, 10, 11 Порядку №520 передбачено, що письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію/ відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі за формою згідно з додатком до цього Порядку.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі в разі:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі;

та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до п.5 цього Порядку;

та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Водночас, п.3 Порядку №520 встановлено, що Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до п.4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому ст.42 Кодексу.

Таким чином, норми Порядку №520 визначають строк для надання пояснень та копій документів (365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в ПН/РК) і строк для прийняття рішення Комісією (5 днів з дня отримання документів).

Порядок №520 не регламентує питання дій контролюючого органу при отриманні документів, які на його думку, на відміну від думки платника податків, не є достатніми для реєстрації податкової накладної, але при наявності у платника надати ці документи до спливу 365 днів.

Тобто, зміст переліку документів, встановлений п.5 Порядку №520 свідчить про те, що він є загальним і повинен диференціюватися в залежності від того, яка господарська операція покладена в основу виникнення податкових зобов`язань з ПДВ, тобто узгоджуватися з вимогами, як п.185.1 ст. 185, так і п.187.1 ст.187 ПКУ.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що контролюючий орган повинен при зупиненні реєстрації податкової накладної не лише запропонувати надати документи, а й навести їх конкретний перелік, оскільки в п.5 Порядку №520 наведений приблизний та не вичерпний («може включати») перелік документів необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в ЄРПН.

В іншому випадку така підстава для прийняття рішення про відмову в реєстрації ПН/РК в ЄРПН з підстави ненадання платником податку копій документів відповідно до п.5 цього Порядку не може бути застосована.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо невідповідності рішень про зупинення реєстрації податкових накладних законодавчо визначеним вимогам щодо необхідності зазначення у таких рішеннях не тільки підстав зупинення реєстрації податкових накладних, але і конкретного переліку документів, які необхідно надати платнику податків для вирішення питання щодо їх реєстрації. Не зазначення такого переліку як передумови подальшого вирішення питання про реєстрацію податкової накладної свідчить про необґрунтованість таких рішень.

Верховний Суд в постанові від 21.05.2019 року у справі №0940/1240/18 вказав, що невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності. Прийняття протиправного рішення про зупинення реєстрації податкової накладної зупинення реєстрації податкової накладної є передумовою прийняття відповідного рішення Комісії. Вказана правова позиція неодноразово викладена у постановах Верховного Суду (справи №822/1817/18, №821/1173/17 та ін.).

Здійснення моніторингу відповідності ПН/РК критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.

За висновком Верховного Суду по справі №0940/1240/18 суду першої інстанції для прийняття рішення достатньо було констатації ним невідповідності рішення про зупинення реєстрації податкової накладної законодавчо визначеним вимогам, про що прямо вказав суд першої інстанції, а здійснення дослідження тих первинних документів, які не були підставами для прийняття рішення про зупинення реєстрації податкової накладної та подальшої відмови у реєстрації податкової накладної, свідчить про безпідставне розширення предмету доказування.

З урахуванням викладеного та висновків суду по даній справі доводи представника відповідачів є неспроможними.

Позивач зазначив, що він надав всі необхідні документи для підтвердження господарських операцій за договором, які є достатніми для здійснення реєстрації податкових накладних. Відповідач не навів перелік документів, тому вони були надані у тому об`ємі, який позивач вважав достатнім для підтвердження господарської операції.

З огляду на те, що позивач мав право надати документи протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в ПН/РК, а контролюючим органом взагалі не визначено які документи необхідно подати (або додатково подати в межах 365 днів), то прийняття оскаржуваних рішень про відмову у реєстрації податкових накладних позивача є передчасним.

З іншої сторони Порядок №520 вимагає від Комісії розглянути протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до п.4 цього Порядку, та прийняти рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації ПН/РК та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому ст.42 Кодексу.

Таким чином, в цієї частині Порядок №520 не відповідає вимогам до законодавства щодо його якості.

Крім того, одним з основних принципів податкового законодавства України є презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

Відсутність в оскаржуваному рішенні мотивів його прийняття позбавляє взагалі можливості позивача навести аргументи щодо його неправомірності. Акт індивідуальної дії не відповідає вимогам обґрунтованості та вмотивованості. Проте саме невідповідність акту індивідуальної дії вимогам обґрунтованості та вмотивованості призводить до його протиправності. Вказана правова позиція викладена в постановах Верховного Суду (від 04.12.2018 року у справі №821/1173/17, від 09.07.2019 року у справі №140/2093/18).

Частиною п`ятою статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у постанові від 02.04.2019 року (справа №822/1878/18, адміністративне провадження №К/9901/4668/19) зазначив, що загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття. Враховуючи, суперечливість нормативного регулювання, наведене та проаналізоване вище, як підстави застосування презумпції правомірності рішень платника (підпункт 4.1.4 п.4.1 ст.4 ПКУ), а також вимоги принципів правової визначеності та передбачуваності, Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо безпідставності зупинення реєстрації податкової накладної Товариства та протиправності рішення податкового органу про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Виходячи із системного тлумачення норм права, наведених вище, суд доходить висновку, що наявність повноважень - це одна з обставин, які входять до предмета доказування у справах цієї категорії, але не єдина. Надання податковому органу відповідних повноважень - це лише передумова подальшої реалізації його управлінських функцій, результатом реалізації чого є прийняття рішення, законність якого підлягає перевірці судом при розгляді справи.

Всупереч вимогам частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України представники відповідачів не спростували належними та допустимими доказами твердження позивача про наявність всіх первинних документів щодо здійснення господарської операції, не надали жодного доказу, що господарські операції не здійснювались, а надані документи не підтверджували здійснення вказаних операцій.

Факт зупинення реєстрації податкових накладних та відмови у їх реєстрації в ЄРПН не спростовує факту здійснення господарських операцій, що підтверджується первинними документами, на підставі яких складаються податкові накладні. Позивачем були надані до контролюючого органу та до суду всі документи, які підтверджують факт здійснення господарських операцій, тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що податкові накладні повністю відповідають вимогам законодавства.

Отже, з урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що спірні рішення є необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню, оскільки не відповідають вимогам вмотивованості.

В апеляційній скарзі контролюючий орган наводить певний перелік документів, який не було надано позивачем після зупинення реєстрації поданих податкових накладних.

Оцінюючи даний довід, колегія суддів указує, що саме не зазначення цих документів у квитанції про зупинення податкових накладних, які необхідно подати платнику податків для їх реєстрації, позбавили платника податків у встановленому законодавством порядку надати ці документи та навести свої аргументи.

На думку позивача, під час реєстрації податкових накладних він надав усі первинні документи, які підтверджують реальність здійснення господарської операції та дають право на складання податкових накладних та їх реєстрацію в ЄРПН.

Суд першої інстанції правильно зазначив, що Суд не надає оцінку реальності здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом, оскільки це питання повинно досліджуватись під час здійснення податкового контролю, що відповідно до п. 61.1 ст. 61 ПК України включає в себе систему заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні, колегія суддів зазначає таке.

На думку колегії суддів, зобов`язання суду першої інстанції Головне управління ДПС в Одеській області повторно розглянути звернення позивача щодо реєстрації податкових накладних, з урахуванням висновків суду не забезпечить поновлення прав позивача та буде наслідком нового спору, оскільки контролюючий орган з урахуванням тих висновків, які викладені судом першої інстанції, вправі обрати знову рішення про відмову в реєстрації податкових накладних.

Так, відповідно до пунктів 19, 20 Порядку №1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій, зокрема, як набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення).

Внесення відомостей до Реєстру на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку. При цьому, вимоги абзацу десятого пункту 12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку. Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням.

Згідно з вказаними нормами, податковий орган реєструє податкову накладну, у тому числі, на підставі рішення суду датою набрання ним законної сили або іншою датою, вказаною у рішенні.

Колегія суддів зазначає, що обставин, які б унеможливлювали реєстрацію поданих позивачем податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, колегією суддів не встановлено і відповідачами не доведено.

На думку суду апеляційної інстанції, позивач надав необхідний перелік документів для реєстрації податкових накладних, які необхідно було надати на такій стадії.

Відповідно до абзацу 1 частини 4 статті 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

За таких обставин, в контексті наведених норм, колегія суддів вважає, що для прийняття рішення про реєстрацію зазначених податкових накладних виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення у даному випадку не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Колегія суддів зазначає, що задоволення позовної вимоги про зобов`язання ДПС зареєструвати в ЄРПН податкові накладні, подані позивачем є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, відмовивши у зобов`язанні ДПС України зареєструвати податкові накладні, подані позивачем на реєстрацію в ЄРПН.

Згідно з вимогами ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції належить скасувати, в частині зобов`язання Головне управління ДПС в Одеській області повторно розглянути звернення позивача щодо реєстрації податкових накладних в ЄРПН, ухваливши в цій частині нове рішення про задоволення позову та зобов`язання ДПС України зареєструвати податкові накладні датою їх подання на реєстрацію.

Відповідно до вимог ч.2 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до вимог ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до пункту 3 частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи вбачається, що за подання апеляційної скарги ТОВ «Тилігул Агро» сплатило судовий збір у сумі 77214 грн.

Однак, колегія суддів вважає, що дана сума не відповідає встановленому розміру сплати судового збору за подання апеляційної скарги, оскільки статтею 4 Закону України «Про судовий збір» встановлені розміри ставок судового збору та передбачено, що за подання апеляційної скарги судовий збір становить не більше 15 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб установлений на 01.01.2025 становить 3028, а, отже, сума судового збору за подання даної апеляції має становити 45420 грн (15 х 3028).

За таких умов, суд апеляційної інстанції вважає необхідним стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ДПС України на користь позивача сплачений судовий збір у сумі 45420 грн, а решту судового збору в сумі 31794 грн слід повернути позивачу з Державного бюджету України.

Керуючись статтями 308; 311; 315; 317; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги Головного управління ДПС в Одеській області, адвоката Албул Тамари Валентинівни, яка діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Тилігул Агро» задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 березня 2025 року, в частині зобов`язання Головне управління ДПС в Одеській області повторно розглянути звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «Тилігул Агро» щодо реєстрації податкових накладних № 2 від 03.08.2024, № 3 від 04.08.2024, № 4 від 06.08.2024, № 5 від 08.08.2024, № 6 від 09.08.2024, № 7 від 10.08.2024, № 8 від 12.08.2024, № 9 від 14.08.2024, № 10 від 15.08.2024, № 11 від 16.08.2024, № 12 від 18.08.2024, № 13 від 19.08.2024, № 15 від 20.08.2024, № 16 від 21.08.2024, № 17 від 22.08.2024, № 18 від 23.08.2024 в Єдиному державному реєстрі податкових накладних скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Тилігул Агро» задовольнити.

Зобов`язати Державну податкову службу України (код за ) зареєструвати подані Товариством з обмеженою відповідальністю «Тилігул Агро» (код за ) податкові накладні № 2 від 03.08.2024, № 3 від 04.08.2024, № 4 від 06.08.2024, № 5 від 08.08.2024, № 6 від 09.08.2024, № 7 від 10.08.2024, № 8 від 12.08.2024, № 9 від 14.08.2024, № 10 від 15.08.2024, № 11 від 16.08.2024, № 12 від 18.08.2024, № 13 від 19.08.2024, № 15 від 20.08.2024, № 16 від 21.08.2024, № 17 від 22.08.2024, № 18 від 23.08.2024 в Єдиному державному реєстрі податкових накладних датою їх подання на реєстрацію.

В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 березня 2025 року залишити без змін.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (код за ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Тилігул Агро» (код за ) 45420 (сорок п`ять тисяч чотириста двадцять) грн в рахунок відшкодування сплаченого судового збору.

Повернути з Державного бюджету України, через Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області (65001, вул. Садова, 1-А, м. Одеса; ), Товариству з обмеженою відповідальністю «Тилігул Агро» (код за ) 31794 (тридцять одна тисяча сімсот дев`яносто чотири) грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з підстав, передбачених статтею 328 КАС України.

Суддя-доповідач О.В. Джабурія
Судді К.В. Кравченко Н.В. Вербицька