Справа № 620/5990/21
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2025-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

18 липня 2025 року Чернігів Справа № 620/5990/21

Суддя Чернігівського окружного адміністративного суду Соломко І.І., розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду звіт Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради про виконання рішення суду у справі № 620/5990/21,

У С Т А Н О В И В:

У провадженні Чернігівського окружного адміністративного суду перебуває справа № 620/5990/21.

Рішенням суду від 09.08.2021 позов задоволено повністю. Зобов`язано Департамент соціальної політики Чернігівської міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2021 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням виплачених сум.

26.03.2025 позивач звернувся до суду із заявою в порядку статті 382, 383 КАС України та просив визнати протиправною бездіяльність Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради у виконанні рішення Чернігівського окружного адміністративного суду по справі № 620/5990/21 від 09.08.2021 в частині виплати нарахованої суми щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги, а саме, у розмірі 7354 грн; зобов`язати Департамент соціальної політики Чернігівської міської ради виплатити нараховану суму допомоги до 5 травня за 2021 рік у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги, а саме, у розмірі 7354 грн; встановити судовий контроль за виконанням рішення Чернігівського окружного адміністративного суду по справі № 620/5990/21 від 09.08.2021 в частині виплати нарахованої суми щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги, а саме, у розмірі 7354 грн.

04.05.2025 ухвалою суду зобов`язано Департамент соціальної політики Чернігівської міської ради, протягом 90 днів з дня отримання цієї ухвали, подати до Чернігівського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 09.08.2021 у справі № 620/5990/21 в частині проведення виплат.

08.07.2025 Департаментом соціальної політики Чернігівської міської ради надіслано звіт про виконання судового рішення, в якому вказано, що з метою виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2021 року (отримано Департаментом 16 серпня 2021 року) у справі № 620/5990/21 Департаментом здійснено перерахунок позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги. Сума допомоги, яку йому має бути доплачено у черговості, яка визначена п. 7 Порядку № 902, становить 7354,00 грн. Згідно з п. 11 Порядку № 902 районні органи соціального захисту населення та центри з нарахування та здійснення соціальних виплат щомісяця до 5 числа подають регіональним органам соціального захисту населення інформацію про потребу в бюджетних коштах для забезпечення виконання рішень, підготовлену відповідно до пріоритетності з дотриманням черговості їх виконання за встановленою Мінсоцполітики формою. Відповідно до п. 11 Порядку № 902 Департамент щомісяця подає інформацію про потребу в бюджетних коштах за бюджетною програмою КПКВК 2501290 «Забезпечення виконання рішень суду» на забезпечення виконання судових рішень щодо стягнення/виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня на загальну суму, що включає суми коштів на забезпечення виконання всіх рішень суду, які станом на відповідну дату підлягають виконанню. Відповідно до п. 11 Порядку № 902 Департаментом подано інформацію про потребу в бюджетних коштах станом на 01 вересня 2021 року за бюджетною програмою КПКВК 2501290 «Забезпечення виконання рішень суду» на забезпечення виконання судових рішень щодо стягнення/виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня на загальну суму 8989,6 тис. грн, що включала суми коштів на забезпечення виконання всіх рішень суду, які станом на 01 вересня 2021 року підлягали виконанню. Відповідно до п. 11 Порядку № 902 Департаментом подано інформацію про потребу в бюджетних коштах станом на 01 липня 2025 року за бюджетною програмою КПКВК 2501290 «Забезпечення виконання рішень суду» на забезпечення виконання судових рішень щодо стягнення/виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня на загальну суму 18628.896,00 грн, що включає суми коштів на забезпечення виконання всіх рішень суду, які станом на відповідну дату підлягали виконанню, у тому числі суму нарахованої стягувану допомоги. Протягом вересня 2021 року - 07 липня 2025 року фінансування на забезпечення виконання судових рішень щодо стягнення/виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня було частковим, тобто, недостатнім для забезпечення виконання всіх судових рішень щодо стягнення/виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, які підлягають виконанню. При цьому, виплати вказаної допомоги стягувачам на виконання судових рішень здійснені Департаментом у черговості, яка визначена п. 7 Порядку № 902, з дотриманням пріоритетності напрямів, яка встановлена п. 5 Порядку № 902, та вимог Порядку № 845 щодо безспірного списання коштів. Інформація про подану Департаментом відповідно до п. 11 Порядку № 902 інформацію про потребу в бюджетних асигнуваннях, стан фінансування та виплати за бюджетною програмою за КПКВК 2501290 «Забезпечення виконання рішень суду» для забезпечення виконання грошових зобов`язань, які виникли на підставі судових рішень щодо виплати/стягнення щорічної разової грошової допомоги до 5 травня на користь стягувачів, за період з вересня 2021 року до липня 2025 року підтверджується довідкою Департаменту від 07 липня 2025 року № 03-20/203, копія якої додається. У разі наступного відкриття Департаменту бюджетних асигнувань за цією бюджетною програмою виплати вказаної допомоги стягувачам на виконання судових рішень, будуть здійснені Департаментом у черговості, яка визначена п. 7 Порядку № 902, з дотриманням пріоритетності напрямів, яка встановлена п. 5 Порядку № 902, та з дотриманням вимог Порядку № 845 щодо безспірного списання коштів.

Позивачем пояснення на поданий звіт не подано.

Розглянувши звіт, суд враховує таке.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з частинами другою-четвертою статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Такі ж вимоги передбачені статтею 14 КАС України.

Крім того, згідно зі ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, за її межами.

В абзаці 3 пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26.06.2013 № 5-рп/2013 Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення. Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 № 11-рп/2012).

Також у Рішенні від 26.06.2013 Конституційний Суд України врахував практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в пункті 43 рішення від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України", заява № 60750/00, зазначив, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбачений статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

В пункті 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15.05.2019 № 2-р(II)/2019, на підставі аналізу статей 3, 8, частин першої та другої статті 55, частин першої та другої статті 129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку, Конституційний Суд України вказав на те, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.

Положеннями частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

Європейський суд з прав людини у справі "Горнсбі проти Греції" наголосив, що, відповідно до усталеного прецедентного права, пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Отже, стадія виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

З аналізу рішень Європейського суду з прав людини (остаточні рішення у справах "Алпатов та інші проти України", "Робота та інші проти України", "Варава та інші проти України", "ПМП "Фея" та інші проти України"), якими було встановлено порушення пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції та статті 1 Першого протоколу до Конвенції, вбачається однозначна позиція про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з нормою статті 129-1 Конституції України.

Тому обов`язковою складовою судового процесу є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.

Таким чином, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню стороною, на яку покладено відповідний обов`язок.

Це означає, що учасник справи, якому належить виконати судовий акт, повинен здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Одним із способів судового контролю за виконанням судового рішення є зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.

За змістом положень частини третьої статті 382-1 КАС України встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців.

Особливості прийняття судом рішення за наслідками розгляду звіту про виконання судового рішення регламентуються статтею 382-3 КАС України.

Так, частинами першою, другою зазначеної статті визначено, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 382-3 КАС України у разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

Половина суми штрафу стягується на користь заявника, інша половина до Державного бюджету України.

Водночас за правилами, передбаченими абзацом 2 частини п`ятої статті 382-3 КАС України, якщо судове рішення стосується здійснення виплат (пенсійних, соціальних тощо), суд може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів, які підтверджують відсутність бюджетних асигнувань у суб`єкта владних повноважень та вжиття його керівником всіх необхідних заходів для встановлення таких бюджетних асигнувань, які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними.

Також відповідно до положень частини десятої, одинадцятої статті 382-3 КАС України у разі неподання звіту у строк, встановлений судом, або у разі подання звіту з порушенням такого строку та за відсутності поважних причин, які унеможливили його вчасне подання, суд встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу, а також накладає штраф на керівника такого суб`єкта владних повноважень.

Якщо суд прийняв звіт про виконання судового рішення, але суб`єктом владних повноважень відповідне судове рішення виконано не в повному обсязі, суд одночасно встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу.

Судом встановлено, що рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 09.08.2021 позов задоволено повністю. Зобов`язано Департамент соціальної політики Чернігівської міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2021 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням виплачених сум.

На виконання вказаного судового рішення відповідач нарахував позивачу недоплачену за 2021 рік спірну грошову допомогу у розмірі 7354,00 грн, але її виплату не здійснив, посилаючись на відсутність для цього необхідного фінансування із Державного бюджету України.

Отже, суд констатує часткове виконання Департаментом рішення суду від 09.08.2021 у справі № 620/5990/21, ухвалене на користь позивача .

Згідно з частиною першою статті 17-1 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (далі Закон 367-XIV) щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього Закону, здійснює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, через відділення зв`язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.

Відповідно до Порядку використання коштів державного бюджету, передбачених для виплати щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни і жертвам нацистських переслідувань, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.04.2021 № 325 "Деякі питання виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань", головним розпорядником бюджетних коштів та відповідальним виконавцем бюджетної програми є Мінсоцполітики. Бюджетні кошти розподіляються Мінсоцполітики в межах бюджетних призначень і спрямовуються регіональним органам соціального захисту населення, які розподіляють їх між місцевими органами соціального захисту населення, що перераховують кошти за місцем отримання пенсії або щомісячного довічного грошового утримання через відділення організації, що здійснює виплату і доставку пенсій та грошової допомоги за місцем фактичного проживання, або на поточні рахунки уповноваженого банку у розмірах згідно з додатком до цього Порядку.

Крім того, в силу приписів підпункту "б" пункту 9 частини першої статті 87 Бюджетного кодексу України до видатків, що здійснюються з Державного бюджету України (з урахуванням особливостей, визначених пунктом 5 частини другої статті 67-1 цього Кодексу), належать видатки на щорічну разову грошову допомога ветеранам війни та жертвам нацистських переслідувань;

Ураховуючи наведене, суд погоджується з твердженнями відповідача, що за нормами чинного законодавства спірна грошова допомога виплачується виключно за рахунок коштів державного бюджету і головним розпорядником таких бюджетних коштів та відповідальним виконавцем відповідної бюджетної програми є Мінсоцполітики.

Як можна побачити з наданої відповідачем інформації щодо потреби в бюджетних асигнуваннях для забезпечення грошових зобов`язань, які виникли на підставі рішень на користь стягувача за бюджетною програмою за КПКВК 2501290 "Забезпечення виконання рішень суду" по Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради, станом на 01.07.2025 потреба Департаменту у бюджетних коштах становить загалом 18628896,00 грн, які є необхідними для виконання судових рішень.

Водночас із наданих відповідачем документів не можливо встановити чи є позивач у списку черговості осіб та нарахованих сум з метою виплати вказаних грошових зобов`язань.

Також, з наданих відповідачем документів неможливо встановити, чи достатньо виділених коштів Департаменту на 2025 рік за вищезазначеною програмою для повного виконання судового рішення, ухваленого на користь позивача.

Таким чином, оскільки поданий звіт не свідчить про виконання рішення суду у справі № 620/5990/21, але при цьому суб`єкт владних повноважень також не надав усіх доказів на підтвердження своїх доводів про відсутність бюджетних асигнувань на 2025 рік за вищезазначеною програмою для повного виконання судового рішення, ухваленого на користь позивача з зазначенням черговості позивача, суд доходить висновку, що у прийнятті звіту належить відмовити, одночасно встановивши відповідачу новий строк для подання звіту про виконання судового рішення у цій справі.

Керуючись ст.ст. 248, 256, 294, 295, 382, 382-3 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у прийнятті звіту суб`єкта владних повноважень-відповідача про виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 09.08.2021 №620/5990/21.

Встановити Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради новий строк для подання звіту про виконання вищезазначеного судового рішення протягом 20 днів з дня отримання даної ухвали.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України та може бути оскаржена , відповідно до ст. 295 КАС України.

Суддя І.І. Соломко