Справа № 640/22066/22
Суддя: Карпушова Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2025-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Епель О.В., Файдюка В.В., секретар судового засідання Євгейчук Ю.О., за участі представника позивача Будкевича В.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1 та Департаменту земельних ресурсів Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на рішення Київського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту земельних ресурсів Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), третя особа - Київська міська рада, про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

В С Т АН О В И В :

Рух справи.

14.12.2022 позивач звернувся до суду із позовом до Департаменту земельних ресурсів Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), третя особа Київська міська рада, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Департаменту земельних ресурсів Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), яка полягає у неприйнятті належного рішення (висновку) щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в користування на умовах оренди терміном на 49 років, для будівництва, обслуговування та ремонту об`єктів інженерної, транспортної, енергетичної інфраструктури та дорожнього господарства (крім об`єктів дорожнього сервісу), що розташована в м. Києві, вул. Володимира Брожка, 19, кадастровий номер: :79:077:0025, загальною площею 0,3388 га.;

- зобов`язати Департамент земельних ресурсів Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) вчинити передбачені законом дії щодо прийняття рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в користування на умовах оренди терміном на 49 років, для будівництва, обслуговування та ремонту об`єктів інженерної, транспортної, енергетичної інфраструктури та дорожнього господарства (крім об`єктів дорожнього сервісу), що розташована в м. Києві, вул. Володимира Брожка, 19, кадастровий номер: :79:077:0025, загальною площею 0,3388 га.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач вчинив дії щодо нерозгляду його клопотання від 22.11.2021 про затвердження проекту землеустрою про відведення земельної ділянки в оренду за адресою в м. Києві, вул. Володимира Брожка, 19, кадастровий номер: :79:077:0025, загальною площею 0,3388 га.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 17.09.2024 позовні вимоги задоволено у частково: визнано протиправною бездіяльність Департаменту земельних ресурсів Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), яка полягає у неприйнятті належного рішення (висновку) щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в користування на умовах оренди терміном на 49 років, для будівництва, обслуговування та ремонту об`єктів інженерної, транспортної, енергетичної інфраструктури та дорожнього господарства (крім об`єктів дорожнього сервісу), що розташована в м. Києві, вул. Володимира Брожка, 19, кадастровий номер: :79:077:0025, загальною площею 0,3388 га; зобов`язано Департамент земельних ресурсів Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) повторно розглянути по суті клопотання позивача щодо відведення земельної ділянки в користування на умовах оренди терміном на 49 років, для будівництва, обслуговування та ремонту об`єктів інженерної, транспортної, енергетичної інфраструктури та дорожнього господарства (крім об`єктів дорожнього сервісу), що розташована в м. Києві, вул. Володимира Брожка, 19, кадастровий номер: :79:077:0025, загальною площею 0,3388 га. У іншій частині позову відмовлено.

Приймаючи таке рішення суд першої інстанції зазначив наступне, що оскільки Київською міською радою не розглянуто клопотання позивача від 22.11.2021, як то передбачено ч. 7 ст.118 Земельного кодексу України, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню, через те, що відповідач вказане не спростував, проте достатнім та ефективним способом захисту порушених прав позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути клопотання позивача щодо відведення земельної ділянки в користування на умовах оренди терміном на 49 років, для будівництва, обслуговування та ремонту об`єктів інженерної, транспортної, енергетичної інфраструктури та дорожнього господарства (крім об`єктів дорожнього сервісу), що розташована в м. Києві, вул. Володимира Брожка, 19, кадастровий номер: :79:077:0025, загальною площею 0,3388 га.

Позивач подав апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволені позовних вимог, просить скасувати судове рішення в цій частині та прийняти рішення про задоволення позовних вимог його у повному обсязі.

Апеляційна скарга позивача обґрунтована тим, що суд першої інстанції вийшов за межі заявлених позовних вимог, без належного мотивування, що є порушенням норм процесуального права.

Відповідач також подав апеляційну скаргу, в якій також наголосив на порушенні судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позовні вимоги не підлягають задоволенню через невідповідність, поданого позивачем документів, нормам чинного законодавства.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.10.2024 та 18.11.2024 відкривались апеляційні провадження за кожною апеляційною скаргою сторін, та була витребувана справа зі суду першої інстанції.

Справу було призначено у порядку письмового провадження.

Представник позивача надавав додаткові письмові пояснення та відзив на апеляційну скаргу відповідача.

02.06.2025 зазначена справа надійшла у провадження судді Карпушової О.В. та була призначена у відкрите судове засідання на 16.07.2025р.

У судовому засіданні представник позивача підтримав доводи своєї апеляційної скарги та заперечував проти задоволення апеляційної скарги відповідача.

Інші сторони у судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

До суду надійшло клопотання відповідача про відкладення слухання справи через зайнятість в іншому судовому процесі.

Проте, колегія суддів вважає можливим розгляду справи за відсутності інших учасників справи, оскільки явка цих сторін не визнавалась обов`язковою, у цих осіб був час надати додаткові пояснення, докази, тощо, отже є можливість розгляду справи на підставі наявних у справі документів, крім того, причина не явки заявника не є поважною, оскільки відповідач це юридична особа, і має можливість забезпечити явку у судове засідання іншого представника.

Отже, справу розглянуто за відсутності інших осіб, як то передбачено ч.2 ст.313 КАС України.

Таким чином, колегія суддів заслухавши доповідь суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, в межах їх доводів, дійшла висновку про необґрунтованість скарг з огляду на таке.

Обставини справи.

Судом першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 02.12.2019 р. позивач звернувся до Київської міської ради із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на умовах оренди терміном на 49 років, яке зареєстроване відповідачем за реєстраційним № 330167208.

16.01.2020 р. позивач у зв`язку із неотриманням відповіді на його звернення від 02.12.2019 повідомив відповідача та третю особу про факт замовлення розроблення документації із землеустрою. Даний лист зареєстрований відповідачем за № 413356267.

22.11.2021 р. позивач звернувся із клопотанням до Київської міської ради про затвердження проекту землеустрою щодо відведення вищевказаної земельної ділянки та передачі її в оренду. До клопотання було додано відповідний проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки із зміною цільового призначення, а також витяг із Державного земельного кадастру відносно земельної ділянки.

В той же день, 23.11.2021 р. позивачем було подано клопотання щодо передачі в оренду земельної ділянки із вказаним цільовим призначенням - для розміщення та експлуатації будівель і споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства.

29.12.2021 отримано лист-відповідь відповідача № 05716-33643 від 21.12.2021 р., згідно якого департаментом вказано, що запитувана земельна ділянка на підставі технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель на час мого звернення позивача, не затверджена Київською міською радою. При цьому відповідач зауважив, що повернеться до розгляду порушеного питання після та у разі прийняття Київською міською радою рішення про затвердження документації із землеустрою в установленому порядку.

24.01.2022 р. позивач повторно звернувся із клопотанням до Київської міської ради про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі її в оренду.

25.05.2022 р. позивач повторно звернувся із клопотанням до Київської міської ради про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі її в оренду, проте відповіді не отримав.

Вказані обставини підтверджені належними, достатніми та допустимими доказами, і не є спірними.

Нормативно-правове обґрунтування.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Згідно ст. 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Відповідно до абзацу першого частини першої статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (частина друга статті 116 Земельного кодексу України).

Частиною першою статті 122 Земельного кодексу України визначено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Згідно з частиною першою статті 134 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу.

Відповідно до частини третьої статті 134 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу.

Так, частиною першою статті 123 Земельного кодексу України визначено, що надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання).

Згідно з частиною другою статті 123 Земельного кодексу України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частиною третьою статті 123 Земельного кодексу України визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення документації із землеустрою або мотивовану відмову у його наданні, особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, і якій належить право власності на об`єкт нерухомості (жилий будинок, іншу будівлю, споруду), розташований на такій земельній ділянці, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення документації із землеустрою без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Висновки суду в межах доводів апеляційної скарги.

Матеріалами справи підтверджено, що 02.12.2019 р. позивач звернувся до Київської міської ради із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на умовах оренди терміном на 49 років, яке зареєстроване відповідачем за реєстраційним № 330167208.

До вказаного звернення позивач надав певний пакет документів для розгляду його заяви по суті.

16.01.2020 р. позивач у зв`язку із неотриманням відповіді на його звернення від 02.12.2019 повідомив відповідача та третю особу про факт замовлення розроблення документації із землеустрою. Даний лист зареєстрований відповідачем за № 413356267.

Зазначені обставини сторонами не заперечувались, і вони є доведеними певними документами.

Таким чином, правильним є висновок суду першої інстанції про визнання протиправною бездіяльності Департаменту земельних ресурсів Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), яка полягає у неприйнятті належного рішення (висновку) щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в користування на умовах оренди терміном на 49 років, для будівництва, обслуговування та ремонту об`єктів інженерної, транспортної, енергетичної інфраструктури та дорожнього господарства (крім об`єктів дорожнього сервісу), що розташована в м. Києві, вул. Володимира Брожка, 19, кадастровий номер: :79:077:0025, загальною площею 0,3388 га.

Такий висновок не спростовано належними та допустимими доказами, якими може бути лише рішення відповідача з цього питання, чи то відмова у задоволені заяви чи то затвердження проекту.

Довід апелянта-відповідача щодо невідповідності нормам чинного законодавства пакету документів, який подавався позивачем для про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, не приймається колегією суддів, оскільки як зазначено вищенаведеними нормами законодавства і цього приводу відповідач мав би прийняти відповідно рішення, чи то задовольнити чи то відмовити.

І ця обставина щодо розгляду заяви позивача від 02.12.2019р. не підтверджена належними та допустимими доказами.

З огляду на встановлені обставини та наведені норми закону, колегія суддів вважає, що єдиним способом відновлення прав позивача це зобов`язання Департаменту земельних ресурсів Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) повторно розглянути по суті клопотання позивача від 02.12.2019 щодо відведення земельної ділянки в користування на умовах оренди терміном на 49 років за адресою м. Києві, вул. Володимира Брожка, 19, кадастровий номер: :79:077:0025, оскільки послідовність процедури вирішенні такого питання не може порушуватися сторонами, тому що ця послідовність визначена нормою закону.

Внаслідок зазначеного доводи апелянта-позивача також не заслуговують уваги, оскільки суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог і це є доцільним з огляду на судову практику, яка є сталою у цих питаннях, і на думку колегії суддів є достатньо зрозумілою і мотивованою.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на вищевикладене колегія суддів вважає всі доводи апелянтів є такими, що не заслуговують уваги, оскільки вони не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Надаючи оцінку всім іншим доводам апелянтів, судова колегія приймає до уваги Висновок № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому зазначено, що при викладенні підстав для прийняття рішення суд повинен надати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Суд апеляційної інстанції також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційні скарги без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Повний текст виготовлено 21.07.2025.

Керуючись ст.ст. 243, 244, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Департаменту земельних ресурсів Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на рішення Київського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2024 року - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту земельних ресурсів Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), третя особа - Київська міська рада, про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

О.В. Епель

В.В. Файдюк