Справа № 363/3115/25
Суддя: Чірков Г. Є.
Дата ухвалення: 2025-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

22.07.25 363/3115/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2025 року Вишгородський районний суд Київської області в складі головуючого судді Чіркова Г.Є., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа - Державний виконавець Іванківського відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

встановив:

позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 25 листопада 2024 року постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №1257 його без законних підстав притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 25 000 грн., а тому порушив питання про скасування даної постанови та закриття провадження у справі.

Свої вимоги мотивує тим, що постанова №1257 є протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки позивач у встановлений законодавством спосіб належним чином оформленої повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 ані особисто, ані засобами поштового зв`язку не отримував, не знав і не міг знані про дату, час та місце, куди потрібно з`явитися, а також мету такої явки. До того ж, з тексту оскаржуваної постанови є незрозумілим з якою конкретною метою здійснено виклик до ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також, коли саме позивачу стало відомо про такий виклик.

За вказаних обставин вважає постанову необґрунтованою та складеною без дотримання вимог чинного законодавства, коли в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Представник відповідача подав до суду відзив, в якому зазначив, що 25 жовтня 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_3 через АТ «Укрпошта» з повідомленням про вручення та описом вкладенням ОСОБА_1 надіслано повістку №811306 від 25 жовтня 2024 року, для уточнення військово-облікових даних, в якій зазначено дату прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 07 листопада 2024 року о 09 год.

Направлене поштове відправлення на ім?я ОСОБА_1 повернуто відправнику з довідкою про причину повернення, в якій зазначено, що адресат відсутній за вказаною адресою.

Адреса за якою ІНФОРМАЦІЯ_3 відправлено повістку від 25 жовтня 2024 року №811306, обрана з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов?язаних та резервістів, як така, що повідомлена ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_12 під час уточнення своїх облікових даних.

На час розгляду справи позивачем жодних доказів, які б спростовували обставини належного оповіщення не надано. Відтак, під час розгляду справи встановлено, що військовозобов?язаний ОСОБА_1 , будучи належним чином оповіщеним про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_1 , не виконав покладений на нього обов?язок та не прибув до вказаного ІНФОРМАЦІЯ_1.

В зв`язку з викладеним просив у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Із матеріалів справи вбачається, що 25 жовтня 2024 року на адресу ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_1 , відповідачем направлено повістку №811306, відповідно до якої позивачу 07 листопада 2024 року о 11 год. належало з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_3 (АДРЕСА_3) для уточнення даних

Згідно постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 №1257 від 25 листопада 2024 року, ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим повісткою №811306 за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 для проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу у строк, а саме 07 листопада 2024 року не прибув, чим порушив вимоги п.п. 2 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджені постановою КМУ №1487 від 30 грудня 2022 року та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП. Вказаною постановою на ОСОБА_1 накладено штраф в розмірі 25 000 грн.

26 грудня 2024 року АТ «Укрпошта» повернуто ІНФОРМАЦІЯ_3 поштове відправлення №330, з довідкою про причину повернення - адресат ОСОБА_1 відсутній за вказаною адресою.

У той же час, доказів направлення позивачу повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 для проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу матеріали справи не містять і суду не надано.

05 травня 2025 року старшим державним виконавцем Іванківського відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Федірком Ю.А. на підставі постанови №1257 від 25 листопада 2024 року виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрито виконавче провадження НОМЕР_4 про стягнення з ОСОБА_1 штрафу в розмірі 50 000 грн. на користь держави.

Судом також встановлено, що ОСОБА_1 є військовозобов`язаним та має військовий квиток серії НОМЕР_1 від 18 червня 2009 року.

Згідно матеріалів справи встановлено, що позивач оскаржувану постанову отримав у своєму електронному кабінеті ІНФОРМАЦІЯ_11 в підсистемі «Електронний суд» лише 04 червня 2025 року, коли йому надійшла постанова про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_4 (з ідентифікатором) №1 від 04 червня 2025 року. Відомостей про те, що позивач отримував копію оскаржуваної постанови своєчасно в будь-який інший спосіб матеріали справи не містять.

Отже, процесуальний строк для подачі позову 06 червня 2025 року позивачем пропущено з поважних причин, який поновлено ухвалою про відкриття провадження від 18 червня 2025 року.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Як вбачається із ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови (ст. 245 КупАП).

Відповідно до зі ст. 251 КУпАП, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Стаття 280 КУпАП вимагає від органу (посадової особи) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі, яка, зокрема, повинна містити опис обставин, установлених під час розгляду справи, прийняте у справі рішення.

Аналізуючи наведені положення законодавства, слід дійти висновку, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, оцінити наявні докази. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

При цьому, суд враховує, що особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

У зв`язку із застосуванням даного принципу саме відповідач, як особа, що виявила факт адміністративного правопорушення, повинен довести наявність події і складу адміністративного правопорушення та винуватість особи, тобто наявність законних підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Крім того, відповідно до вимог статей 9, 77 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. При цьому, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 210 КУпАП, порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, тягне за собою накладення штрафу від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період, тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається із примітки до ст. 210 КУпАП, положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Відповідно до Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Правила військового обліку встановлені Законом України «Про військовий обов`язок та військову службу», Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затверджених Постановою КМУ № 1487 від 30 грудня 2022 року.

За змістом цих нормативно-правових актів, військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави та ведеться з метою визначення наявних людських мобілізаційних ресурсів та їх накопичення для забезпечення повного та якісного укомплектування Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення особовим складом у мирний час та в особливий період.

Відповідно до п.п. 2 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (Додаток 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів) затверджених Постановою КМУ № 1487 від 30 грудня 2022 року (далі - Правила №1487), призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні: прибувати за викликом районних (міських) ІНФОРМАЦІЯ_12, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів на збірні пункти, призовні дільниці, до ІНФОРМАЦІЯ_12, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) ІНФОРМАЦІЯ_12, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджених Постановою КМУ № 560 від 16 травня 2024 року (далі - Порядок №560), належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) ІНФОРМАЦІЯ_12 або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:

- день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;

- день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою ІНФОРМАЦІЯ_12 під час уточнення своїх облікових даних;

- день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила ІНФОРМАЦІЯ_12 іншої адреси місця проживання.

Згідно п. 29 Порядку №560, у повістці зазначаються:

- прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) і дата народження громадянина, якому адресована повістка;

- найменування районного (міського) ІНФОРМАЦІЯ_12 або його відділів чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіонального органу СБУ, що видав повістку;

- мета виклику до районного (міського) ІНФОРМАЦІЯ_12 або його відділів чи відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ;

- місце, день і час явки за викликом;

- найменування посади, власне ім`я та прізвище, підпис посадової особи, яка видала повістку, та дата її підписання - для повісток, оформлених на бланку. Такі повістки скріплюються гербовою печаткою;

- прізвище та власне ім`я керівника районного (міського) ІНФОРМАЦІЯ_12 або його відділу, дата накладення кваліфікованого електронного підпису - для повісток, сформованих за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів;

- реєстраційний номер повістки;

- роз`яснення про наслідки неявки і про обов`язок повідомити про причини неявки.

Так, судом встановлено, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП в зв`язку з тим, що він, будучи належним чином повідомленим повісткою №811306 за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 для проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу у строк, а саме 07 листопада 2024 року, не прибув.

Водночас, з досліджених судом доказів встановлено, що повістка з метою виклику до ІНФОРМАЦІЯ_3 для проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу позивачу не направлялася, коли у повістці №811306 від 25 жовтня 2024 року метою виклику зазначено уточнення облікових даних позивача, а не проходження ним медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу.

У справі відсутні й належні, допустимі і достатні докази того, що ОСОБА_1 повідомлено про необхідність з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_3 саме з метою, зазначеною у постанові про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП.

За таких умов, фактичні обставини справи за ч. 3 ст. 210 КУпАП у цій справі встановлено не вірно й особу безпідставно притягнуто до відповідальності за нез`явлення до ІНФОРМАЦІЯ_3 у строк, а саме 07 листопада 2024 року для проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу.

До того ж суд зазначає, що повістка, яка містить неправильну мету виклику, не створює обов`язку у військовозобов`язаного виконувати її вимоги, що в подальшому не може бути підставою для притягнення особи до відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП.

За вказаних вище обставин, доводи представника відповідача викладені у відзиві, в яких останній обґрунтовує, що позивач згідно повістки №811306 від 25 жовтня 2024 року, для уточнення військово-облікових даних 07 листопада 2024 року о 09 год. до ІНФОРМАЦІЯ_1 не прибув, суд відкидає, як неспроможні та такі, що суперечать оскаржуваній постанові.

Суд також звертає увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» держателем Реєстру є Міністерство оборони України, розпорядником Реєстру є Генеральний штаб Збройних Сил України (далі розпорядник Реєстру), а Служба безпеки України та розвідувальні органи України є органами адміністрування та ведення Реєстру. Адміністратором Реєстру є Держатель Реєстру.

Згідно ч 5 ст. 5 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» органами адміністрування Реєстру в межах своїх повноважень, серед інших, є ІНФОРМАЦІЯ_12 Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя.

Водночас, в оскаржуваній постанові не зазначено доказів, що відповідач, як Держатель Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних резервістів, не мав можливості отримати персональні дані позивача шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційним системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, оскільки відповідно до примітки до ст. 210 КУпАП положення статей 210, 210-1 цього Кодекс не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у том числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками адміністраторами) яких є державні органи.

Належні, допустимі та достатні докази про те, які саме відомості (персональні дані) не уточнено позивачем, які не могли бути одержані самостійно ІНФОРМАЦІЯ_1 по справі відповідачем суду не надано.

Відповідач, як держатель відповідного реєстру мав можливість перевірити та підтвердити всі необхідні відомості про особу позивача. Зі справи ніщо не вказує на те, що відповідачем вживалися заходи щодо отримання персональних відомостей позивача порядку електронної інформаційної взаємодії, і що внаслідок проведених заходів такі відомості отримати не вдалося.

Зазначене в силу примітки до ст. 210 КУпАП виключає можливість застосування до позивача положень ст. 210 КУпАП.

Отже, відповідачем в суді не доведено наявності підстав для накладення на позивача адміністративного стягнення у виді штрафу за ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, з урахуванням викладеного вище, оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає скасуванню у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП в діях ОСОБА_1 .

Беручи до уваги викладене, за вказаних умов оскаржувану постанову не можна визнати законною, яка підлягає скасуванню, а позов про це задоволенню.

Відтак судом встановлено підстави для задоволення позову і захисту прав позивача.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

На підставі викладеного та керуючись статтями 243, 246, 250, 286 КАС України,

вирішив:

адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову № 1257 від 25 листопада 2024 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 210 КУпАП і справу про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в діянні складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його підписання, шляхом подання апеляційної скарги через Вишгородський районний суд Київської області.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП - НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ - НОМЕР_3 .

Третя особа: Державний виконавець Іванківського відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Федірко Юрій Анатолійович, знаходиться за адресою: Київська область, Вишгородський район, смт. Іванків, вул. Івана Проскури, 26.

Суддя