Справа № 723/2684/25
Суддя: Дедик Н. П.
Дата ухвалення: 2025-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 723/2684/25
Провадження № 2-а/723/3768/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2025 року м.Сторожинець

Сторожинецький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Дедик Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Клапійчук Б.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Гакмана М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сторожинець адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі начальника Гладкого Олександра Васильовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 22.05.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 відносно нього було прийнято постанову № 4007, якою його притягнуто до адмінвідповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн.

Відповідно до даної постанови, з посиланням на протокол про адміністративне правопорушення №1572 від 12.05.2025 року він, будучи військовозобов`язаним, під час дії воєнного стану протягом 60 днів з дня набарання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, не уточнив свої облікові дані через центри надання надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста або у ТЦК та СП за місцем свого перебування або знаходження, чим порушив вимоги підпунктів 1, 10-1 пункту 1 Порядку організації і ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487, що призвело до порушення ним правил військового обліку, вчиненого в особливий період, чим вчинив адміністративне правопорушення в особливий період, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Зазначає, що він категорично не погоджується з винесеною постановою № 4007, оскільки вважає, що відсутні підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності, що є підставою для її скасування та визнання незаконною.

Посилається на те, що відповідно до ст. 14 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних з та резервістів» органи ведення Реєстру одержують в електронному вигляді всю необхідну інформацію щодо персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста зазначену в ст. 7 цього закону, необхідну їм для виконання покладених на них функцій.

Таким чином, вважає, що інформацію, яку він не оновив, відповідач мав отримати від уповноважених органів та з реєстрів, до яких має доступ в електронному вигляді.

При цьому звертає увагу на відсутність слова «всіх» перед висловом: «персональних даних» примітки до ст. 210 КУпАП, з чого можна зробити абсолютно об`єктивний висновок про те, що вона звільняє особу від відповідальності за ст. 210, 210-1 КУпАП за будь-які порушення законодавства про мобілізацію у випадку, якщо стосовно цієї особи існує можливість отримання будь-якої частини персональних даних з інших реєстрів.

Вважає, що відповідач мав та має можливість отримати його персональні дані шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Також вказує, що 22.05.2025 року начальником ЧРТЦК полковником ОСОБА_2 розглянуто два протоколи про адміністративні правопорушення, складені щодо нього 12.05.2025 року: протокол № 1572 за ч. 3 ст. 210 КУпАП та протокол № 1574 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП за результатами яких було винесено дві постанови №4007 та № 4008, якими його було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Зазначає, що всупереч приписам ст. 36 КУпАП відповідач, вважаючи, що він вчинив два правопорушення, розглянув дві окремі справи про адміністративне правопорушення і відповідно виніс дві постанови про притягнення його до відповідальності, наклавши два адміністративних стягнення у виді штрафу по 17000 грн.

На підставі викладеного вважає, що одночасне накладення на нього двох адміністративних стягнень у виді штрафу, без прийняття рішення про об`єднання справ в одне провадження, є незаконним та суперечить вимогам ч. 2 ст. 36 КУпАП.

Також зазначає, що внаслідок поспішного та упередженого розгляду справи 22.05.2025 року, коли було проігнороване клопотання його представника (адвоката) про відкладення розгляду справи, були суттєво порушені його права, передбачені ст. 268 КУпАП, зокрема, право знайомитися з матеріалами справи, надати письмове пояснення, подавати докази, а також заявляти клопотання.

Окрім того, внаслідок поспішного розгляду даної справи, постанова про накладення на нього адміністративного стягнення містить недостовірні відомості в частині дати його народження, адже місяцем його народження є «липень», а не «червень».

Враховуючи вищенаведене, зважаючи на відсутність належних доказів, які б підтверджували наявність його вини у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, за викладених в оскаржуваній постанові у справі про адміністративне правопорушення обставин, враховуючи те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях та всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, вважає, що винесена постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності є необґрунтованою, винесеною без достатніх доказів, які б підтверджували його вину за ч. 3 ст. 210 КУпАП та підлягає скасуванню.

Просить визнати протиправною та скасувати постанову № 4007 від 22.05.2025 року у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП, якою на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн.

Ухвалою суду від 24.06.2025 р. відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 03.07.2025 року, яке було відкладено за клопотанням позивача до 14.07.2025 року.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник Гакман М.Ю. позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просили їх задовольнити.

Представник позивача вказав, що відповідачем при прийнятті оскаржуваної постанови порушені права, визначені ст. 268 КУпАП, так як не було надано можливість ознайомитися з матеріалами справи, розгляд справи проведено у відсутності ОСОБА_1 та його захисника, що позбавило можливості подати свої заперечення та докази невинуватості. Також відповідачем проводячи розгляд двох справ, не об`єднав їх в одне провадження, а застосував стягнення за кожне правопорушення окремо по 17 тис. грн., що є значними сумами для його підзахисного. Недотримання вимог статей 36 та 286 КУпАП вважає підставою для визнання оскаржуваної постанови протиправною та її скасування. Зазначив, що ОСОБА_1 12 травня 2025 року їхав в м. Чернівці за викликом до слідчого, так як має статус підозрюваного. По дорозі був зупинений після чого доставлений в ІНФОРМАЦІЯ_3 , де відмовився від проходження ВЛК в той же день, посилаючись на необхідність з`явлення до слідчого. Також пояснив, що він особисто 21.05.2025 р. приніс клопотання до ІНФОРМАЦІЯ_1 , так як туди вільний вхід обмежений, то передав клопотання черговому, який пояснив, що про результат вирішення клопотання, йому повідомлять по телефону. Однак йому ніхто не дзвонив, то він 30 травня прийшов до ЧРТЦК, де отримав копію постанови. Виписку з лікарні та довідку з місця роботи, про які зазначено в постанові, не надавали.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що він військовозобов`язаний, однак не з`являвся в ТЦК, ЦНАП для уточнення своїх даних, вважаючи, що йому не потрібно це робити, так як його не раз зупиняли на блок-постах, перевіряли документи і ніких зауважень не було. Дані були уточнені 12.05.2025, коли його доставили до РТЦК. Він не приходив на розгляд справи, призначений на 22.05.2025 року, знаючи, що адвокат подав клопотання про відкладення, також не знайомився з матеріалами справи.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не відомі. Відзив на позов не надано.

Заслухавши позивача та його представника та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою по справі про адміністративне правопорушення № 4007, винесеною 22.05.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 , ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумім доходів громадян в сумі 17000 грн. за те, що ОСОБА_1 , будучи військовозобов`язаним, під час дії воєнного стану протягом 60 днів (у період з 18.05.2024 р. по 16.07.2024 р.) з дня набрання чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації (Указ №272/2024 від 06.05.2024 р.), затвердженим Верховною Радою України (Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації №3685-ІХ від 08.05.2024 р.), не уточнив свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста або у ТЦК та СП за місцем свого перебування або знаходження, чим порушив вимоги абзацу 3 підпункту 10-1 пункту 1 Додатку 2 Порядку організації і ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487, що призвело до порушення ним правил військового обліку, вчиненого в особливий період.

Постановою № 4008, винесеною 22.05.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 , ОСОБА_3 притягнуто до відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумім доходів громадян в сумі 17000 грн. за те, що ОСОБА_3 , будучи військовозобов`язаним, всупереч, встановленим чинним законодавством, вимогам правил військового обліку, знаходячись 11.03.2025 року в приміщенні збірного пункту Чернівецького обласного об`єднаного центру мобілізації в м. Чернівці, відмовився від проходження медичного огляду за направленням начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №3454 від 12.05.2025 року, чим порушив вимоги абзацу 3 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 25.03.1992 року №2232-XII, що призвело до порушення ним законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчиненого в особливий період, чим вчинив адміністративне правопорушення в особливий період.

21.05.2025 р. адвокат Гакман М.Ю., діючи в інтересах ОСОБА_1 , подав до ІНФОРМАЦІЯ_1 клопотання про ознайомлення з матеріалами справи з можливістю копіювання всіх письмових матеріалів, та відкладення призначеного на 10-00 год. 22.05.2025 р. розгляд протоколів №1572 та №1574 від 12.05.2025. з метою надання кваліфікованої правової допомоги та підготовки до участі у справі, а також у зв"язку із зайнятістю адвоката у судовому розгляді справи.

Частиною 3 статті 210 КУпАП передбачено відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, вчиненого в особливий період.

Підставою притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП є порушення вимог Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та Порядку організації і ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою КМУ від 30.12.2022 року № 1487.

17.03.2014 після оприлюднення Указу Президента України №303/2014 «Про часткову мобілізацію» в Україні діє особливий період.

Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, строк дії якого неодноразово продовжувався та діє до теперішнього часу.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» оголошено проведення загальної мобілізації.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що організація і порядок проведення мобілізаційної підготовки та мобілізації визначаються цим Законом, актами Президента України та Кабінету Міністрів України.

Згідно із абз. 6 ч. 3 ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

18.05.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» №3633-ІХ від 11.04.2024, яким положення ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» викладено в новій редакції, згідно якої, зокрема встановлено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки; прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Так, абз. 4 п.п. 1 п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» встановлено, що громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані: у разі перебування на території України шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).

Отже, громадяни України, які перебувають на території України, та які перебувають на військовому обліку, повинні були уточнити свої персональні дані з 18.05.2024 по 16.07.2024 шляхом: прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання; прибуття самостійно до центру надання адміністративних послуг; через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» посадові особи, винні в порушенні законів України та інших нормативно-правових актів з питань мобілізаційної підготовки та мобілізації, а також громадяни за невиконання своїх обов`язків щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації несуть відповідальність згідно із законом.

Відповідно до примітки до статті 210 КУпАП положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи. Отже, відповідач мав та має можливість отримати персональні позивача дані шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Однак, положення Закону №3633-ІХ від 11.04.2024 зобов`язували громадян України, які перебувають на військовому обліку, до яких належить і позивач, уточнити свої персональні дані у встановлений строк та у один із визначених способів, тому такі дії мали бути вчинені тільки позивачем. Держатель Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів може перевірити чи уточнив військовозобов`язаний свої персональні дані, але обов`язок такого уточнення покладається на військовозобов`язаного, яким є позивач. До того ж, інформаційно-комунікаційні системи, реєстри, бази даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, можуть не містити окремих даних, які необхідно було оновити до 16.07.2024, зокрема, актуального номеру телефону, адреси електронної пошти.

Проте позивач у встановлені законом строки та способи свої військово-облікові дані не уточнив й відповідно доказів на спростування вказаного до суду не надав.

Таким чином, починаючи з 17.07.2024 року, не вчинення визначених законодавством дій, утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Тому суд вважає, що відповідач дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП, а саме порушення правил військового обліку, які полягали у не уточнені особистих даних у встановлений законом строк.

Доводи позивача про порушення процедури прийняття оскаржуваної постанови суд оцінює критично, виходячи з наступного.

Право позивача на отримання правової допомоги не було порушено, так як він залучив захисника до дати розгляду справи.

Будучи завчасно повідомленим про час та місце розгляду справи, позивач та його захисник мали можливість ознайомитися з матеріалами справи до моменту її розгляду.

Як вбачається з клопотання про відкладення розгляду протоколу про адміністративне правопорушення №1572, воно не містить доводів про необхідність додаткового часу для повідомлення відомостей чи надання доказів, які мають значення для повного і об`єктивного з`ясування обставин правопорушення і прийняття рішення.

Звертаючи з позовом до суду, позивач також не вказав наявності відомостей чи доказів, які могли б вплинути на оцінку обставин правопорушення при прийнятті оскаржуваної постанови, і що внаслідок невідкладення відповідачем розгляду матеріалів справи був позбавлений можливості надати їх відповідачу.

Наявність клопотання про відкладення розгляду справи не є безумовною підставою для такого відкладення, особа чи орган, уповноважений його розглядати, має дискреційні повноваження при його вирішенні.

Суд не знаходить й інших порушень відповідачем прав позивача, передбачених ст. 268 КУпАП, так як не встановлено обмежень в подачі доказів, заявленні інших клопотань клопотань, наданні пояснень, які могли бути надані не лише письмово, а й усно за умови з`явлення позивача на розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Аналізуючи зміст даної статті, можна дійти висновку, що накладення стягнення за кожне правопорушення окремо, що вчинені однією особою, не суперечить закону. Накладення стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, можливе за умови одночасного розгляду одним і тим же органом (посадовою особою) справ про адміністративні правопорушення щодо однієї особи.

Крім того, суд вважає, що вказуючи на незастосування відповідачем положень ч. 2 ст. 36 КУпАП, суд вважає, що позивач оскаржуючи в даній справі постанову в одній справі про накладення адміністративного стягнення з вимогами про її скасування та закриття справи, обрав спосіб захисту, який виключає можливість прийняття судового рішення, яке б давало підстави для реалізації положень даної статті при накладенні адміністративного стягнення.

Також доводи позивача в обгрунтування вимог є суперечливими, так як він вказуючи на незастосування відповідачем положень ч. 2 ст. 36 КУпАП щодо накладення одного стягнення за більш серйозне правопорушення при розгляді справ за ч. 3 ст. 210 та ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, одночасно просить закрити справу за ч. 3 ст. 210 КУпАП за відсутністюв його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Враховуючи те, що позивачем ОСОБА_1 не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог, суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 244 КАС України при ухваленні рішення суд має також вирішити питання розподілу судових витрат між сторонами.

У зв`язку із відмовою у задоволенні позову, з позивача слід стягнути судовий збір, який не був ним сплачений при зверненні з позовом до суду.

На підставі викладеного та керуючись ст. 9, 72, 76, 77, 90, 205, 241-246, 250, 251, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі начальника Гладкого Олександра Васильовича про скасування постанови №4007 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 605, 60 грн. (шістсот п"ять грн. 60 коп.).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

У разі розгляду справи в порядку письмового провадження зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя