Справа № 460/8654/25
Суддя: С.М. Дуляницька
Дата ухвалення: 2025-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

18 липня 2025 року м. Рівне №460/8654/25

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді С.М. Дуляницька, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1
про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі відповідач 1), Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач 2), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 в частині призову ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації.

- визнати протиправним та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 в частині зарахування до списків особового складу військової частини та на всі види забезпечення ОСОБА_1 .

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 виключити ОСОБА_1 зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 та звільнити його з військової служби.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 13.05.2025 року позивача було мобілізовано ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого наказом командира Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 було зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та на всі види забезпечення. Вважає накази про мобілізацію на військову службу позивача та зарахування до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 протиправними та незаконними, адже на момент призову позивач мав право на відстрочку під час мобілізації на підставі п. 1, ч. 3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та постанови КМУ №560 від 16.05.2024 року (не підлягають призову на військову службу під час мобілізації здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України "Про освіту", а також докторанти та особи, зараховані на навчання до інтернатури) та скористався правом на відстрочку подавши до органу ТЦК та СП відповідну заяву з проханням надати відстрочку. Позивач жодних заяв про його добровільний призов за загальною мобілізацією працівникам ІНФОРМАЦІЯ_3 ані в усній, ані в письмовій формі не надавав. Вважає, що відповідач незаконно вчиняв мобілізаційні заходи, що в подальшому призвело до прийняття незаконних наказів про зарахування позивача до списків військової частини.

Ухвалою суду від 20.05.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 06.06.2025 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову- відмовлено повністю.

Відповідач 1 подав відзив на позов, в якому заперечив проти позовних вимог. Зазначив, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який знаходився на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_5 ( АДРЕСА_1 ), був доставлений 11.05.2025 групою оповіщення до ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до даних Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, станом на 11.05.2025 правом на відстрочку відповідно до статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не користувався, та не перебував на спеціальному обліку, як заброньований, відповідно до цього підлягав призову на військову службу по мобілізації. У зв`язку з чим Позивач був взятий на військовий облік в ІНФОРМАЦІЯ_6 і скерований для проходження медичного обстеження для визначення придатності для проходження служби під час мобілізації на військово-лікарську комісію (ВЛК). За результатами медичного обстеження, відповідно до довідки ВЛК № 2025-0512-1211- 48800 від 12.05.2025, на підставі статті 456 графи ІІ розкладу хвороб визнаний придатним до військової служби. Враховуючи вищезазначені обставини, у зв`язку з призовом на військову службу під час мобілізації, Позивачем 13.05.2025 року подано заяву на видачу військового квитка та начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 видано наказ «Про призов військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації» від 13.05.2025 № 292. В подальшому солдат запасу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 13 травня 2025 року №292 був призваний на військову службу під час мобілізації в особливий період до військової частини НОМЕР_1 . З моменту взяття на облік Позивача до ІНФОРМАЦІЯ_3 у період часу з 11.05.2025 і до моменту відправки для подальшого проходження військової служби за мобілізацією 13.05.2025 до Військової частини НОМЕР_1 , стосовно Позивача жодних офіційних повідомлень щодо наявності у нього підстав на право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, передбачених ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», до ІНФОРМАЦІЯ_3 не надходило. Відповідних заяв з підтвердними документами Позивачем подано не було. Також Відповідачем перед виданням наказу на призов Позивача було здійснено запит до ІНФОРМАЦІЯ_7 ( АДРЕСА_1 ), по місцю попереднього перебування на військовому обліку, з метою з`ясування наявності відомостей про право Позивача на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.13.05.2025 ІНФОРМАЦІЯ_8 на вих.№01-2/4108/4 надано відповідь про відсутність заяв на відстрочу від призову на військову службу під час мобілізації та інших підтвердних відомостей про наявність у Позивача права на відстрочку. Заява Позивача від 13.05.2025, на яку він посилається у позові, не могла бути сформована, підписана та направлена на поштову адресу ІНФОРМАЦІЯ_3 13.05.2025 о 19 год. 14 хв. позивачем особисто, так як він 13.05.2025 безперервно перебував у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 , оформлював документи на призов та 13.05.2025 вибув у супроводі представника ІНФОРМАЦІЯ_3 до навчального центру військової частини НОМЕР_1 , де й перебував о 19 год 14 хв. Про неможливість особистого подання заяви також свідчить різний особистий підпис Позивача на заві про видачу військового квитка та на заяві про надання відстрочки і на завірянні документів поданих у додатках. Також слід зазначити, що заява Позивача надійшла Відповідачу лише 20.05.2025 та була зареєстрована за вх.№19197 від 20.05.2025. Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 01.05.2025, справа №460/1198/25, на яке посилається Позивач, мотивуючу наявність права на відстрочку, на момент надходження заяви не набрало законної сили тому не підлягає для врахування. Дану заяву було розглянуто Відповідачем у відповідності до Закону України «Про звернення громадян» та Постанови КМУ №560 від 16.05.2024 та надано 27.05.2025 за вих.№1/11441 відповідь, яку надіслано засобами поштового зв`язку на вказану у заяві адресу. Процедура надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації ініціюється військовозобов`язаним, і лише в її рамках у комісії районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки існує обов`язок перевірити підстави щодо надання військовозобов`язаному відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації. Згідно постанов Верховного Суду від 18.01.2024 у справі № 280/6033/22, від 01.10.2024 у справі № 200/4189/22, від 01.10.2024 у справі № 160/10728/23, право на відстрочку від призову на військову службу повинно бути реалізоване військовозобов`язаним шляхом вчинення ним активних дій та оформлення його у відповідний спосіб уповноваженим органом. При цьому реалізація такого права може бути здійснена лише до моменту набуття ним статусу військовослужбовця. 13.05.2025 ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковник ОСОБА_2 видав наказ № 292 про призов ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації. З цього моменту він став військовослужбовцем. Наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 13.05.2025 № 292 являється індивідуальним актом, тому він не може бути скасованим, бо характеризується разовим застосуванням та вичерпав свою дію фактом призову ОСОБА_1 на військову службу. Згідно постанови Верховного Суду від 05.02.2025 по справі №160/2592/23 процедура призову військовозобов`язаного на військову службу під час мобілізації є незворотною, тобто такою, що вже відбулася, а визнання процедури призову протиправною не спричинює відновлення попереднього становища особи, призваної на військову службу. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідач 2 відзив на позовну заяву не подав.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено таке.

Відповідно до довідки від 13.05.2025 №1242/25 ОСОБА_1 навчається на першому курсі в навчально-науковому інституті кібернетики, інформаційних технологій та інженерії Національного університету водного господарства та природокористування на платній формі навчання з 01.09.2024 по 3.006.2027, рівень вищої освіти перший (бакалаврський).

Згідно Довідки про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти позивач №325493 від 1.09.2024, поточне здобуття освіти позивачем порушує послідовность, визначену частиною другою статті 10 Закону України "Про освіту".

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суд від 01.05.2025 позов ОСОБА_1 до Міністерства освіти і науки України, до Державного підприємства "ІНФОРЕСУРС" задоволено повністю.

Визнано протиправною бездіяльність Міністерства освіти і науки України щодо невнесення змін до відомостей, що містяться у Єдиній державній електронній базі з питань освіти щодо ОСОБА_1 .

Зобов`язано Міністерство освіти і науки України та Технічного адміністратора Єдиної державної електронної бази з питань освіти Державне підприємство "ІНФОРЕСУРС" забезпечити внесення змін до відомостей, що містяться у Єдиній державній електронній базі з питань освіти щодо ОСОБА_1 , а саме у розділі "На підставі даних, що містяться в ЄДЕБО, поточне здобуття освіти не порушує послідовності, визначеної ч. 2 ст. 10 Закону України "Про освіту" зазначити: "Так, не порушує".

11.05.2025 позивача було затримано групою оповіщення та доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач був взятий на військовий облік в ІНФОРМАЦІЯ_6 і скерований для проходження медичного обстеження для визначення придатності для проходження служби під час мобілізації на військово-лікарську комісію (ВЛК).

За результатами медичного обстеження, відповідно до довідки ВЛК № 2025-0512-1211-48800 від 12.05.2025, на підставі статті 456 графи ІІ розкладу хвороб визнаний придатним до військової служби.

13.05.2025 року позивачем було подано заяву на видачу військового квитка.

Згідно з витягом із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 13.05.2025 №292 солдата запасу ОСОБА_1 13.05.2025 призвано на військову службу під час мобілізації до військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини від 13.05.2025 №138 солдата ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 .

Не погоджуючись з діями відповідачів щодо призову на військову службу під час мобілізації та про зарахування до списків особового складу військової частини, позивач звернувся з адміністративним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті, суд зазначає таке.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Відповідно до частини 1 ст.1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" №2232-XIIвід 25.03.1992 р. (далі Закон №2232-XII) (тут і далі в редакції на дату виникнення спірних правовідносин), захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку. (ч.3 ст.1Закон №2232-XII).

Від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом (ч. 5ст.1 Закону №2232-XII).

Згідно з ч. 9 ст. 1 Закону №2232-XII, щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають взяттю на військовий облік; призовники - особи, які взяті на військовий облік; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

Відповідно до ч. 10 ст. 1 Закону №2232-XII, громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані:

уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки;

прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів;

проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно;

проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі;

виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Резервісти зобов`язані прибувати до військової частини, в якій вони проходять службу у військовому резерві, за викликом командира цієї військової частини.

За приписами частини 1 статті 2 Закону №2232-ХІІ, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом), за направленням або за призовом; іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту та Національної гвардії України. (ч. 2ст. 2 Закону №2232-ХІІ).

Згідно із ч. 6ст. 2 Закону №2232-XII, одним із видів військової служби є військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.

За приписами ст. 1 Закону України "Про оборону України" №1932-XII від 06.12.1991 р. (тут і далі в редакції на дату виникнення спірних правовідносин), особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»№64/2022 від 24.02.2022 р. (затвердженим Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022 р.), введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався.

Указом Президента України «Про загальну мобілізацію»№69/2022 від 24.02.2022 р. (затвердженим Законом України №2105-ІХ від 03.03.2022 р.) постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

На момент розгляду адміністративної справи строк дії воєнного стану в Україні продовжено та триває мобілізація.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» №389-VIII від 12.05.2015 р. (тут і далі в редакції на дату виникнення спірних правовідносин), воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.37 Закону №2232-ХІІ, взяттю на військовий облік військовозобов`язаних у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідних підрозділах розвідувальних органів України підлягають громадяни України підлягають, крім іншого, військовозобов`язані, які прибули з інших місцевостей (адміністративно-територіальних одиниць) України або з-за кордону на нове місце проживання.

Згідно з абзацами 1, 2 ч. 1ст. 39 Закону №2232-ХІІ, призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію". На військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації, незалежно від місця їх перебування на військовому обліку

Статтею 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" №3543-ХІІвід 21.10.1993 р. (даліЗакон №3543-ХІІ) (тут і далі в редакції на дату виникнення спірних правовідносин) визначено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Частиною 2 статті 4 Закону №3543-XII встановлено, що загальна мобілізація проводиться одночасно на всій території України і стосується національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.

Статтею 22 Закону №3543-ХІІ визначені обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Зокрема, відповідно до ч.1 ст.22 Закону №3543-XII, громадяни зобов`язані, окрім іншого, проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів Служби зовнішньої розвідки України - відповідний підрозділ Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язаних Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту). (абз. 1 ч. 5ст. 22 Закону №3543-ХІІ).

Аналіз наведених положень законодавства свідчить, що громадяни проходять військову службу у Збройних Силах України в добровільному порядку або за призовом. Військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період, тобто період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, належить до військової служби за призовом.

Відповідно до пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №154 від 23.02.2022 р. (далі Положення №154, тут і в подальшому в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

За змістом положень пункту 9 Положення №154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, зокрема:

ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також облік громадян України, які уклали контракт добровольця територіальної оборони, ветеранів війни та військової служби, та інших осіб, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»;

оформлюють та видають військово-облікові документи призовникам, військовозобов`язаним та резервістам;

розглядають звернення військовослужбовців, працівників та членів їх сімей, а також громадян з питань, що належать до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а також ведуть прийом громадян, які звертаються із зазначених питань, видають необхідні довідки та інші документи.

здійснюють заходи оповіщення та призову громадян (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ та розвідувальних органів): на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (зарахованих до військового оперативного резерву); на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку).

Згідно абазу 9 п.81 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 за №560 (надалі по тексту також - Порядок №560, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин):

у разі призову військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації, на особливий період не за місцем їх перебування на військовому обліку (крім тих осіб, що добровільно виявили бажання проходити військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період) такі особи перед призовом на військову службу беруться на військовий облік у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, який здійснює їх призов. Відомості про взяття таких осіб на військовий облік вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів перед їх направленням на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду.

Судом встановлено, що 11.05.2025 позивача було затримано групою оповіщення та доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач був взятий на військовий облік в ІНФОРМАЦІЯ_6 і скерований для проходження медичного обстеження для визначення придатності для проходження служби під час мобілізації на військово-лікарську комісію (ВЛК).

За результатами медичного обстеження, відповідно до довідки ВЛК № 2025-0512-1211-48800 від 12.05.2025, на підставі статті 456 графи ІІ розкладу хвороб визнаний придатним до військової служби (довідка додається).

13.05.2025 року позивачем було подано заяву на видачу військового квитка.

Згідно з витягом із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 13.05.2025 №292 солдата запасу ОСОБА_1 13.05.2025 призвано на військову службу під час мобілізації до військової частини НОМЕР_1 .

Статтею 23 Закону №3543-ХІІ передбачені підстави відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

При цьому позивач вважає, що відповідач 1 не мав права призивати позивача на військову службу у зв`язку із наявністю у останнього права на відстрочку.

Так, згідно з п. 1 ч. 3 ст. 23 Закону №3543-ХІІ, призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають, зокрема, здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України "Про освіту", а також докторанти та особи, зараховані на навчання до інтернатури.

Відповідно до ч. 7 ст. 23 Закону №3543-ХІІ, перевірка підстав щодо надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення здійснюється територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки.

Як вже зазначалось судом вище, Постановою Кабінету Міністрів України №560 від 16.05.2024 р. затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, який серед іншого визначає процедуру надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення (далі Порядок №560).

Відповідно до п. 56 Порядку №560, відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Згідно з п. 57 Порядку №560, для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії у такому складі: голова комісії - керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відокремленого відділу); члени комісії - представники апарату, структурних підрозділів (освіти та науки, охорони здоров`я, соціального захисту населення, служби у справах дітей, центру надання адміністративних послуг) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації).

Згідно з п. 58 Порядку №560, за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу заяву за формою, визначеною у додатку 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5. Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації.

Відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації може оформлятися за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів на підставі даних, отриманих з інших державних реєстрів або баз даних, які підтверджують, що військовозобов`язаний має право на відстрочку з підстав, визначених статтею 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" (пункт 59 Порядку №560).

За правилами пункту 60 Порядку №560, комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів.

Комісія зобов`язана розглянути отримані на розгляд заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади.

На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.

Про прийняте комісією рішення повідомляється засобами телефонного, електронного зв`язку або поштою заявнику не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення.

У разі позитивного рішення військовозобов`язаному надається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою, визначеною у додатку 6.

У разі відмови у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляють письмово із зазначенням причин відмови за формою, визначеною у додатку 7. Таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку.

До ухвалення комісією рішення військовозобов`язаний не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Слід зазначити, що у відповідності до положень п.п. 8 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 30.12.2022 р., призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у статті 7 Закону України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів", а також надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

У контексті наведеного суд зазначає, що право на відстрочку від призову на військову службу повинно бути реалізоване військовозобов`язаним шляхом вчинення ним активних дій (подання заяви за встановленою формою з документами, що підтверджують право на відстрочку) та оформлення його у відповідний спосіб уповноваженим органом (комісією при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах)).

При цьому реалізація такого права може бути здійснена лише до моменту набуття ним статусу військовослужбовця.

Вказаний вище висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, наведеною в постановах від 22.05.2023 р. по справі №260/1851/22, від 18.01.2024 р. у справі №280/6033/22, від 11.04.2024 р. у справі №520/7954/22.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_9 перед виданням наказу на призов позивача було здійснено запит до ІНФОРМАЦІЯ_7 ( АДРЕСА_1 ), по місцю попереднього перебування на військовому обліку, з метою з`ясування наявності відомостей про право Позивача на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації , що підтверджується копією запиту від 13.05.2025 за вих.№1/10272.

13.05.2025 ІНФОРМАЦІЯ_8 на вих.№01-2/4108/4 надано відповідь про відсутність заяв на відстрочу від призову на військову службу під час мобілізації та інших підтвердних відомостей про наявність у ОСОБА_1 права на відстрочку.

У матеріалах справи наявні заяви ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 та до ІНФОРМАЦІЯ_5 про надання відстрочки на підставі пункту 1 частини 3 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», з відповідними додатками з переліком відповідно до описів вкладення від 13.05.2025.

Заяви позивача про надання відстрочки датовані 13.05.2025, надіслані засобами поштового зв`язку 13.05.2025 (поштове відправлення №401 та №398).

Заява Позивача надійшла Відповідачу 1 20.05.2025 та була зареєстрована за вх.№19197 від 20.05.2025. Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 01.05.2025, справа №460/1198/25, на яке посилається Позивач, мотивуючу наявність права на відстрочку, на момент надходження заяви не набрало законної сили тому не підлягає для врахування. Дану заяву було розглянуто Відповідачем у відповідності до Закону України «Про звернення громадян» та Постанови КМУ №560 від 16.05.2024 та надано 27.05.2025 за вих.№1/11441 відповідь, яку надіслано засобами поштового зв`язку на адресу, вказану у заяві.

Листом від 27.05.2025 №1/11441 підтверджується, що заява про надання відстрочки ОСОБА_1 зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_10 20.05.2025 за вх.№19197. Тобто, вже після видання наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 13.05.2025 №292, яким солдата запасу ОСОБА_1 13.05.2025 призвано на військову службу під час мобілізації до військової частини НОМЕР_1 .

Отже, станом на 13.05.2025 ІНФОРМАЦІЯ_9 не володів інформацією щодо наявності у позивача права відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 1 частини 3 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», позаяк отримав заяву позивача з відповідними документами лише 20.05.2025.

Тобто, по прибуттю до ІНФОРМАЦІЯ_5 позивач не мав оформленої, у відповідності до вищенаведених норм законодавства, відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та відповідних документів, які підтверджують право на її отримання.

Крім того, за змістом абзацу 1 пункту 58 Порядку №560 за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу заяву за формою, визначеною у додатку 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5.Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації.

Однак, матеріали справи не містять доказів надіслання ОСОБА_1 заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період, за формою, визначеною у додатку 4 Порядку №560, до якої долучено документи, що підтверджують право на відстрочку. Доказів подання такої заяви позивачем до суду не надано.

У зв`язку з чим, позивачем не доведено перед судом обставину направлення вказаної заяви на отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період - до набуття ним статусу військовослужбовця (13.05.2025).

Таким чином, наявні докази свідчать про недотримання позивачем обов`язку повідомлення органу про наявність підстав для відстрочки.

Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 18.01.2024 по справі № 280/6033/22.

Таким чином, суд наголошує, що позивач при реалізації свого права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації зобов`язаний вчинити усі необхідні дії з метою належного оформлення такого права. Водночас, оскільки у матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили, що позивач повністю реалізував своє право на відстрочку, суд приходить до висновку, що у відповідача-1 на час прийняття наказу про призов його на військову службу під час мобілізації були відсутні перешкоди для прийняття оскаржуваних наказів.

З огляду на вищезазначене, суд зазначає, що у спірних правовідносинах позивач, не надав належних доказів протиправності оскаржуваного наказу начальника начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 13.05.2025 №292, яким солдата запасу ОСОБА_1 13.05.2025 призвано на військову службу під час мобілізації до військової частини НОМЕР_1 , а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Щодо похідної позовної вимоги про визнання протиправними та скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 .

За результатами розгляду справи судом не встановлено порушення порядку призову позивача на військову службу за мобілізацією.

Інші підстави незаконності вказаного наказу позивачем не зазначені, відтак, суд дійшов висновку, що підстави для скасування вказаного наказу відсутні, тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання виключити позивача зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .

Суд зауважує, як свідчать матеріали справи позивач перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 .

Відтак, позивач почав проходити військову службу за призовом під час мобілізації та набув статусу військовослужбовця.

При цьому, підстави для звільнення з військової служби військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період визначені частиною 4 статті 26 Закону № 2232.

Отже, після видання спірного наказу виникли нові правовідносини проходження військової служби, особливості яких визначаються Законом № 2232-ХІІ та Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008. Цими актами законодавства не передбачено звільнення чи виключення з військової служби шляхом скасування наказів про призов. Цей наказ вже реалізований, та позивач був зарахований до військової частини та приступив до виконання службових обов`язків за посадою, а тому його скасування без прийняття відповідного рішення про звільнення з військової служби не відновить початковий стан і не призведе до захисту прав та інтересів позивача, про які він просить у позові.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.

Відповідно до статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин 1, 2статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Зважаючи на встановлені у справі обставини та, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог, внаслідок чого, в задоволенні позову слід відмовити.

У зв`язку із відмовою у задоволенні позову, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинення певних дій - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 18 липня 2025 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_3 ) Відповідач - Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_4 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_4 )

Суддя С.М. Дуляницька