Справа № 480/5274/25
Суддя: О.М. Кунець
Дата ухвалення: 2025-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
18 липня 2025 року Справа № 480/5274/25
Суддя Сумського окружного адміністративного суду Кунець О.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
До Сумського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність дії Військової частини НОМЕР_1 щодо обчислення і виплати грошового забезпечення ОСОБА_1 за періоди проходження військової служби у військовій частині в період НОМЕР_1 в період з 29.01.2020 по 19.05.2023, а також всіх належних за цей період додаткових видів грошового забезпечення з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України про Державний бюджет за кожним роком проходження позивачем служби у військовій частині НОМЕР_1 відповідно;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплати ОСОБА_1 , з 29.01.2020 по 19.05.2023, а також всіх інших належний за цей період додаткових видів грошового забезпечення з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет» за кожним роком проходження служби у військовій частині НОМЕР_1 відповідно.
Ухвалою суду від 07.07.2025 позовну заяву залишено без руху та надала позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду із зазначенням обґрунтованих та поважних причин його пропуску за період з 19.07.2022 по 19.05.2023, а також доказів поважності причин його пропуску.
16.07.2025 через систему "Електронний суд" від позивача надійшло клопотання про поновлення провадження у справі, в якому зазначено, що після переведення позивачки до нового місця служби відповідач не надавав їй наручно грошовий атестат та будь який інший платіжний документ, який би вказував на суму виплаченого та належного їй грошового забезпечення. Таким чином вона не могла дізнатись вчасно, що її права порушені, тому вважає, що строк звернення до суду за захистом свого права нею не порушено ніяким чином.
Суд, перевіривши матеріали позовної заяви та клопотання про поновлення провадження у справі, зазначає наступне.
Так, відповідно до частин третьої і п`ятої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Суд звертає увагу на те, що положення статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України не містять норми, які б врегульовували порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці.
Водночас, частиною першою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Відповідно до частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України (у редакції, чинній до змін, внесених згідно із Законом України від 01.07.2022 №2352-IX) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.
Згідно з частинами першою та другою статті 233 Кодексу законів про працю України (у редакції Закону України від 01.07.2022 №2352-IX, який набрав чинності з 19.07.2022) працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.
Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116 КЗпП України).
Отже, до 19.07.2022 Кодекс законів про працю України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати. Після цієї дати строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.
У вказаній справі Судова палата дійшла висновку, що період з 19 липня 2022 року по 30 березня 2023 року регулюється вже нині чинною редакцією статті 233 КЗпП України, яка передбачає тримісячний строк звернення до суду з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні.
Як вбачається із позовної заяви, позивачем заявлено вимогу щодо нарахування та виплати відповідачем грошового забезпечення, зокрема, за період з 19.07.2022 по 19.05.2023.
Водночас, у клопотанні про поновлення провадження у справі позивач не вказує, коли остання набула достовірної та документально підтвердженої інформації про обсяг і характер виплачених їй сум.
Таким чином, за практикою Європейського суду з прав людини, застосування судами наслідків пропущення строків звернення до суду не є порушенням права на доступ до суду.
Враховуючи недоведеність заявником існування об`єктивно непереборних обставин, які унеможливили своєчасне звернення до суду з цими вимогами, суд визнає неповажними зазначені заявником у клопотанні причини пропуску строку звернення.
Відповідно до ч.1 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху.
Згідно з частинами першою, третьою статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Виявлені недоліки повинні бути усунені шляхом надання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду з позовними вимогами за період з 19.07.2022 по 19.05.2023 та докази поважності причин його пропуску.
Враховуючи наведені норми процесуального закону, суд вважає, що строк, наданий позивачу для усунення виявлених недоліків його позовної заяви слід продовжити на 10 (десять) днів з дня отримання цієї ухвали.
Керуючись ст. 121, 169, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У Х В А Л И В:
Визнати неповажними зазначені ОСОБА_1 у клопотанні причини пропуску строку звернення до суду з даним позовом.
Продовжити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви на 10 (десять) днів з дня отримання копії цієї ухвали, попередивши, що у разі невиконання вимог відповідно до ухвали від 07.07.2025 та цієї ухвали, позовну заяву буде визнано неподаною та повернуто позивачу протягом п`яти днів з дня закінчення строку на усунення недоліків.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Кунець