Справа № 640/38115/21
Суддя: Дмитрієв В.С.
Дата ухвалення: 2025-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2025 року Справа№640/38115/21

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитрієва В.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

до Окружного адміністративного суду міста Києва (також далі - суд) надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Управління соціального захисту населення Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації (далі Відповідач 1), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 10.09.2021 про відмову у призначенні житлової субсидії на житлово-комунальні послуги;

- зобов`язати відповідача прийняти рішення про призначення позивачу субсидії на опалювальний сезон.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач отримувала субсидію на житлово-комунальні послуги починаючи з 2015 по квітень 2021 року, жодних змін щодо складу членів домогосподарства або збільшення доходу членів домогосподарства до яких входить позивач та її син з 2014 року дотепер не відбулося, єдиним джерелом доходу є пенсія позивача, син є безробітним. Проте, у призначенні субсидії на опалювальний сезон було відмовлено з підстав «сума покупки перевищує 50 тисяч гривень». Позивач вказала, що її дочка та онук зареєстровані разом з нею, проте з 2014 року проживають разом з чоловіком (зятем) за іншою адресою, що підтверджується відповідним актом, отже є членом іншої сім`ї. Зять позивача, який придбав автомобіль, вартість якого перевищує 50 тисяч гривень, не є членом її сім`ї, оскільки не проживає та ніколи не проживав за адресою позивача, має інше місце реєстрації та проживає разом зі своєю сім`єю дочкою та онуком позивача.

Відповідач-1 позов не визнав, подав відзив на адміністративний позов у якому вказав, що пунктом 14 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, яке затверджене Постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 №848 зі змінами, визначено, що що житлова субсидія не призначається (у тому числі на наступний період), якщо будь-хто із складу домогосподарства або член сім`ї особи із складу домогосподарства протягом 12 місяців перед зверненням за призначенням житлової субсидії, призначенням житлової субсидії без звернення здійснив на суму, яка на дату проведення операції перевищує 50 тис. гривень купівлю , зокрема транспортного засобу (механізму).

Відповідач зазначив, що згідно з витягом з Реєстру рухомого майна ОСОБА_2 - член сім`ї особи зі складу домогосподарства ОСОБА_1 , чоловік її доньки, який за даною адресою не зареєстрований, 04.09.2021 придбав автомобіль SEAT LEON, 2008 року випуску, про що ОСОБА_1 не зазначила в декларації про доходи і витрати осіб, які звернулись за призначенням житлової субсидії.

Вказав, що оскільки позивач в декларації про доходи та витрати осіб, які звернулися за призначенням житловою субсидії від 06.09.2021, яку вона заповнювала власноруч, подала неповну інформацію про майновий стан членів сім`ї осіб із складу домогосподарства в призначенні субсидії їй було відмовлено. У задоволенні позову просив відмовити.

Позивач надала відповідь на відзив у якій вказала, що жодних фінансових операцій на суму, яка перевищує 50 тис. грн позивачем не проводилось ані в червні 2021 року, ані в інший період. Позивач є пенсіонеркою за віком, єдиним джерелом доходу якої є пенсія, яка на момент звернення до суду із позовною заявою становила 2 715,18 грн, станом на зараз становить 4 459, 39 грн.

У встановлений судом строк відповідачем-2 відзиву на позов не було подано.

Положеннями частини четвертої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.02.2022 відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою судді Донецького окружного адміністративного суду від 21.04.2025 вирішено прийняти до провадження адміністративну справу №640/38115/21; розгляд справи продовжити суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 12.02.2025 вирішено залучити до участі у справі другим відповідачем Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив на нього, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, з 05 серпня 1986 року зареєстрована за адресою: : АДРЕСА_1 , про що свідчить копія паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 .

З наданої відповідачем копії справи про призначення субсидії на житлово-комунальні послуги вбачається, що 06 вересня 2021 року позивач звернулася до відповідача із заявою про призначення субсидії. Вказаній заяві присвоєно №35835.

До заяви про призначення субсидії було додано декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням субсидії. Так, у пункті 3 декларації про доходи і витрати осіб, які звернулись за призначенням житлової субсидії «Дані про осіб, які входять до складу домогосподарства, і їхнє зареєстроване місце проживання у житловому приміщенні/будинку», зазначено: 1) ОСОБА_1 (заявника); 2) ОСОБА_3 1987 р.н. дочку, яка зареєстрована за цією адресою; 3) ОСОБА_4 2012 р.н.- онука, який зареєстрований за цією адресою. При цьому, в колонці «Примітки» зазначено, що особи 2 та 3 не проживають за зареєстрованою адресою з 2014 року.

У розділі ІІ декларації вказуються дані про членів сім`ї осіб зі складу домогосподарства незалежно від реєстрації їхнього місця проживання (фактичного місця проживання).

Так, у розділі ІІ декларації зазначено: 1) ОСОБА_1 (заявника); 2) ОСОБА_3 1980 р.н. (сина); 3) ОСОБА_5 1986 року народження.

У розділі III декларації Позивач зазначила себе та вид доходу у вигляді пенсії.

На підтвердження факту не проживання дочки Позивача за зареєстрованою адресою, Позивачем було надано Відповідачу-1 Акт від 03.09.2021 сусідів на предмет не проживання в ній ОСОБА_3 , засвідчений начальником ЖЕД 102 Суддею І.І.

ОСОБА_2 , є чоловіком доньки позивача, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 , де проживає разом зі своєю сім`єю - дочкою та онуком Позивача.

Вказане підтверджується актом від 15.12.2021, квитанціями про сплату комунальних послуг.

Разом з тим, згідно з витягом з Реєстру рухомого майна ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_3 ) зять позивача, який не зареєстрований разом з позивачем за однією адресою, 04.09.2021 придбав автомобіль SEAT LEON, 2008 року випуску. Вартість автомобіля вказаний витяг не містить.

Повідомленням від 10 вересня 2021 року доведено до відома ОСОБА_1 про не призначення житлової субсидії з 1 травня 2021 року згідно рішення СПСЗН від 10.09.2021 «сума покупки перевищує 50 тисяч грн».

Вважаючи протиправним рішення про відмову в призначенні субсидії, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Положеннями пункту 5 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189 визначено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Тобто, обов`язок щодо оплати наданих житлово - комунальних послуг у відповідності з Законом України "Про житлово - комунальні послуги" виникає саме у індивідуального споживача.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що до повноважень Кабінету Міністрів України належать, зокрема, встановлення порядку надання пільг та житлових субсидій населенню в частині забезпечення надання житлових субсидій як частки вартості житлово-комунальних послуг, у тому числі їх виплати у грошовій формі.

Так, умови призначення та порядок надання житлових субсидій визначено Положенням про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України 21 жовтня 1995 року №848 (далі Положення №848). Суд застосовує Положення №848 в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин між сторонами.

Відповідно до пункту 3 Положення №848 житлова субсидія є безповоротною адресною державною соціальною допомогою громадянам - мешканцям домогосподарств, що проживають в житлових приміщеннях (будинках) і не можуть самотужки платити за житлово-комунальні послуги, оплачувати витрати на управління багатоквартирним будинком.

Згідно з пунктом 4 Положення №848 право на отримання житлової субсидії мають громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України (далі - громадяни), що проживають у житлових приміщеннях (будинках).

Пунктом 43 Положення №848 визначено, що для призначення житлової субсидії громадянин, особа якого посвідчується паспортом або іншим документом, подає структурному підрозділу з питань соціального захисту населення за зареєстрованим місцем проживання (орендарі, внутрішньо переміщені особи - за фактичним місцем проживання):

заяву про призначення житлової субсидії за формою, встановленою Мінсоцполітики (далі - заява);

декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, за формою, встановленою Мінсоцполітики (далі - декларація);

довідки про доходи - у разі зазначення в декларації доходів, інформація про які відсутня у ДФС, Пенсійному фонді України, фондах соціального страхування тощо і відповідно до законодавства не може бути отримана за запитом структурного підрозділу з питань соціального захисту населення у порядку, встановленому цим Положенням. У разі неможливості підтвердити такі доходи довідкою до декларації додається письмове пояснення із зазначенням їх розміру;

договір найму (оренди) житла (у разі наявності).

Підпунктом 4 пункту 14 Положення №848 передбачено, що житлова субсидія не призначається (у тому числі на наступний період), якщо: будь-хто із складу домогосподарства або член сім`ї особи із складу домогосподарства протягом 12 місяців перед зверненням за призначенням житлової субсидії, призначенням житлової субсидії без звернення здійснив купівлю або іншим законним способом набув право власності на земельну ділянку, квартиру (будинок), транспортний засіб (механізм), будівельні матеріали, інші товари довгострокового вжитку або оплатив (одноразово) будь-які послуги (крім медичних, освітніх та житлово-комунальних послуг згідно із соціальною нормою житла (в тому числі понаднормової площі житла у випадку, зазначеному у пункті 10 цього Положення) та соціальними нормативами житлово-комунального обслуговування) на суму, яка на дату купівлі, оплати, набуття права власності в інший законний спосіб перевищує 50 тис. гривень.

Відповідно до вимог пункту 24 Положення №848 житлова субсидія розраховується на всіх членів домогосподарства.

До складу домогосподарства включаються всі особи, що зареєстровані в житловому приміщенні (будинку) (для орендарів, внутрішньо переміщених осіб - особи, які фактично проживають). На таких осіб розраховуються соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування і їх доходи враховуються під час призначення житлової субсидії.

При цьому відповідно до пункту 25 Положення №848 у разі коли у складі домогосподарства кількість фактично проживаючих зареєстрованих членів домогосподарства є меншою за кількість членів домогосподарства, зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку), за рішенням комісії соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування розраховуються на фактично проживаючих зареєстрованих за даною адресою членів домогосподарства.

Аналізуючи наведені вище вимоги Положення №848, слід дійти висновку про те, що при призначенні житлової субсидії соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування розраховуються на фактично проживаючих зареєстрованих членів домогосподарства.

Так, згідно з матеріалами справи, рішення про відмову у призначенні позивачу житлової субсидії від 10.09.2021 прийнято у зв`язку з набуттям зятем позивача ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_3 ) права власності на транспортний засіб SEAT LEON, 2008 р.в., який придбаний 04.09.2021. Вартість вказаного автомобіля Витяг не містить.

Разом з тим суд зазначає, що вартість вказаного автомобіля Витяг не містить. ОСОБА_2 не є членом домогосподарства позивача в розумінні вимог п.24 Положення №848, оскільки не зареєстрований у ньому та не проживає разом з позивачем, що підтверджується паспортними даними ОСОБА_2 та актом від 15.12.2021 та квитанціями про оплату комунальних послуг (за адресою: АДРЕСА_3 ).

Також, згідно з актом від 03.09.2021, донька позивача, дружина ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , не проживає разом з позивачем за адресою АДРЕСА_4 .

Отже, ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_4 на момент виникнення спірних правовідносин не проживав, не був зареєстрований у вказаному домогосподарстві, у зв`язку з чим не може вважатися особою, яка входить до складу домогосподарства позивача та на яку розраховується житлова субсидія.

Таким чином, суд вважає хибним висновок відповідача-1 про те, що позивачем зазначено недостовірну інформацію, яка вплинула на встановлення права на житлову субсидію, у зв`язку з не зазначенням факту придбання його зятем у вересня 2021 року транспортного засобу, вартість якого перевищує 50 тис. грн.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 не є членом сім`ї домогосподарства ОСОБА_1 і саме його зміна майнового стану, яка виразилась у придбанні автомобіля, що перевищує 50 тис. грн, не може впливати на зміну майнового стану складу домогосподарства позивача, тому відповідач-1 безпідставно прийняв рішення від 10.09.2021, яким позивачу відмовлено у призначенні житлової субсидії, чим порушив право останнього на відповідну соціальну допомогу.

За вказаних вище обставин, суд вважає, що рішення відповідача прийнято без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, та порушує право позивача на отримання житлової субсидії.

Таким чином, суд вважає рішення відповідача про відмову у призначенні житлової субсидії протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

На підставі викладеного вище, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

При цьому, ураховуючи, що постановою Кабінету Міністрів України від 16.09.2022 №1041 Деякі питання надання житлових субсидій та пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу Пенсійним фондом України (далі - Постанова № 1041), яка набрала чинності з 23.09.2022, внесено зміни до постанов Кабінету Міністрів України щодо надання житлових субсидій та пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу.

Згідно з пунктом 1 Постанови № 1041 визначено обласним та Київській міській державним адміністраціям (військовим адміністраціям) забезпечити координацію роботи районних державних адміністрацій (військових адміністрацій), органів місцевого самоврядування щодо передачі структурними підрозділами з питань соціального захисту населення органам Пенсійного фонду України згідно з актами приймання-передачі:

пакетів документів щодо звернень за призначенням житлових субсидій та наданням пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу, за якими не прийнято рішення станом на 30 листопада 2022 р., - до 1 січня 2023 р.;

справ про одержувачів житлових субсидій та пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу, накопичених за останні п`ять років (крім знищених внаслідок збройної агресії Російської Федерації), - до 1 квітня 2023 р. або протягом місяця після відновлення своєї роботи.

Згідно з п.2 Постанови №1041 визначеному Пенсійному фонду України:

забезпечити з 1 жовтня 2022 р. виплату та з 1 грудня 2022 р. призначення житлових субсидій та пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу;

продовжити утримання сум надміру виплачених житлових субсидій, рішення про які прийнято структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві державних адміністрацій (військових адміністрацій), виконавчих органів міських, районних у містах рад, згідно з актами приймання-передачі відповідних справ про одержувачів житлових субсидій;

надати до 1 грудня 2022 р. доступ Національній соціальній сервісній службі та її територіальним органам до інформації про призначення та виплату житлових субсидій і пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу, які оброблюються в інформаційних системах, що адмініструються Пенсійним фондом України.

Тобто, вказаною Постановою №1041 запроваджено поетапну передачу функцій адміністрування житлових субсидій та пільг від органів соціального захисту населення до територіальних органів Пенсійного фонду України.

Суд зазначає, що обов`язок по відновленню порушених прав особи покладається на орган, який компетентний відновити такі права, що відповідає принципу верховенства права.

Отже, орган, який компетентний відновити права позивача у цій справі є Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з матеріалами справи позивачем сплачено судовий збір у розмірі 908 грн.

Отже, судовий збір у сплаченому розмірі за одну немайнову вимогу підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-1 на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 2,5-10, 72-80, 159, 160, 171, 199-204, 205, 246, 250, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління соціального захисту населення Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні житлової субсидії за її заявою від 06 вересня 2021 року №35835.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно Кудрявська, 16, ) призначити ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) житлову субсидії на підставі заяви від 06 вересня 2021 року №35835.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління соціального захисту населення Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації (місцезнаходження: м. Київ, вул. Ломоносова, б. 5, корпус 3, ), на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 908,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя В.С. Дмитрієв