Справа № 560/5605/25
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2025-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/5605/25

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Козачок І.С.

Суддя-доповідач - Шидловський В.Б.

15 липня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Шидловського В.Б.

суддів: Сапальової Т.В. Капустинського М.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 травня 2025 року у справі за адміністративним позовом військової частина НОМЕР_1 Національної гвардії України до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2025 року Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України звернулась до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), у якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність державного виконавця щодо незакриття виконавчого провадження ВП№77343223, нескасування постанов про стягнення виконавчого збору від 03.03.2025, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 03.03.2025, про накладення штрафу від 31.03.2025;

- зобов`язати орган ДВС закрити виконавче провадження ВП№77343223, скасувати постанову про стягнення виконавчого збору від 03.03.2025, постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 03.03.2025, про накладення штрафу від 31.03.2025, що прийняті в межах вказаного виконавчого провадження.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що після відкриття виконавчого провадження військова частина звернулась до органу ДВС з письмовими поясненнями, у яких зазначила, що вимоги виконавчого документу були нею виконані належним чином, стягувачу проведені виплати відповідно до рішення суду. Покликається на роз`яснення Міністерства соціальної політики України, надані Міністерству оборони України (лист від 25.08.2022 №423/900). Позивач вважає, що військовою частиною обґрунтовано нараховано та виплачено стягувачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 з урахуванням базового місяця січень 2008 у розмірі 1346,64 грн.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 травня 2025 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, також неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2020 №1404-VІІІ, в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних відносин (далі - Закон №1404-VІІІ).

Згідно із ч.1 ст.1 Закону №1404-VІІІ виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Частиною першою статті 18 Закону №1404-VІІІ на виконавця покладений обов`язок вживати передбачені цим Законом заходи щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.5 ст.26 Закону №1404-VІІІ виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Згідно із ч.1 ст.27 Закону №1404-VІІІ виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів. За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Частина 4 статті 27 Закону №1404-VІІІ передбачає, що державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Отже, стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання. Водночас, примусове виконання рішення розпочинається з моменту прийняття державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження, тому одночасно з відкриттям виконавчого провадження виконавець повинен вирішити питання про стягнення виконавчого збору, про що зазначається і у постанові про відкриття виконавчого провадження (ч.5 ст.26 Закону України "Про виконавче провадження").

Частиною третьою статті 40 Закону №1404-VIII передбачено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Системний аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що державний виконавець повинен прийняти постанову про стягнення виконавчого збору або одночасно з відкриттям виконавчого провадження, або не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа/закінчення виконавчого провадження. У першому випадку постанови про відкриття виконавчого провадження і про стягнення виконавчого збору виносяться виконавцем одночасно, а у другому випадку - прийняттю постанови про стягнення виконавчого збору повинне передувати прийняття постанови про повернення виконавчого документа або про закінчення виконавчого провадження.

Зважаючи на це, прийняття постанови про стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження одночасно з відкриттям виконавчого провадження не порушує вимоги закону.

Судом встановлено, що 03.03.2025 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) за заявою стягувача відкрите виконавче провадження ВП№77343223 щодо примусового виконання виконавчого листа, виданого 10.02.2025 Хмельницьким окружним адміністративним судом у справі №560/18011/23.

За цим виконавчим документом військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України як боржник була зобов`язана нарахувати та виплатити колишньому військовослужбовцю ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення з 01 січня 2016 по 28 лютого 2018 включно із застосуванням січня 2008 як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця).

На адресу військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі також боржник) були направлені постанова про відкриття виконавчого провадження від 03.03.2025, постанова про стягнення виконавчого збору від 03.03.2025, постанова про стягнення витрат виконавчого провадження від 03.03.2025, отримання яких не заперечується.

19.03.2025 позивач (боржник у ВП№77343223) надав органу ДВС письмові пояснення, якими повідомив, що 25.07.2024 рішення Хмельницького окружного адміністративного суду виконане у повному обсязі. Так, на картковий рахунок стягувача 25.07.2024 була зарахована індексація грошового забезпечення у розмірі 1346,46 грн. за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 включно із застосуванням базового місяця січня 2008. У своїх поясненнях військова частина зазначила, що при нарахуванні індексації нею застосовувався випереджаючий метод, який згаданий у роз`ясненнях Міністерства соціальної політики України від 03.10.2022 №3148/0/290-22/51. У порівнянні з груднем 2015 розмір грошового забезпечення стягувача збільшився на 3952 грн., індексація у січні 2016 із застосуванням базового місяця 2008 становила 2359,14. Сума підвищення грошового забезпечення більша за розмір індексації, тому нараховані 0 грн. Аналогічно у період з лютого 2016 по липень 2017 підвищення грошового забезпечення було більшим за розмір індексації з урахуванням базового місяця січня 2008, тому індексація становила 0 грн. У серпні 2017 індексація становила 3730,06 грн., тоді як підвищення - 3662,40 грн., отже було нараховано індексацію 67,66 грн. У вересні - листопаді 2017 індексація становила 3896,78 грн., а підвищення 3662,40 грн., тому було нараховано індексацію в сумі 234,38 грн. У грудні 2017 індексація становила 4258,75 грн., а підвищення 3662,40 грн., відтак було нараховано індексацію 596,35 грн. У січні - лютому 2018 індексація становила 4258,75 грн., тоді як підвищення 4559,82, а тому було нараховано індексацію у нульовому значенні.

31.03.2025 державним виконавцем складений акт, яким відображено, що на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду у справі №560/18011/23 боржником проведене нарахування та виплата стягувачу індексації грошового забезпечення з 01.01.2016 по 28.02.2018 включно (із застосуванням базового місяця січня 2008) у розмірі 1346,46 грн. Водночас, додані військовою частиною до письмових пояснень документи не можуть бути підтвердженням повного та належного виконання відповідно до вимог закону. Виконавець зазначає, що Міністерство соціальної політики України на запит Міністерства оборони України листом №3246/0/2-23/51 від 17.03.2023 повідомило про порядок проведення індексації грошового забезпечення військовослужбовців із січня 2016 по лютий 2018. Так, для проведення подальшої індексації обчислення індексу споживчих цін повинно було починатись з січня 2016 відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2023. Державний виконавець зазначив, що згідно з наданим військовою частиною розрахунком індексації грошового забезпечення із застосуванням базового місяця, із січня 2016 по травень 2016, із січня 2017 по липень 2017, із січня 2018 по лютий 2018 індексацію взагалі не було нараховано (нульові значення) Індексацію за період із червня 2016 по грудень 2016, за період із серпня 2017 по грудень 2018 відповідач нарахував і виплатив, застосувавши невірний коефіцієнт індексації, що призвело до зменшення її розміру.

З огляду на це, постановою державного виконавця від 31.03.2025 ВП №77343223 на боржника накладений штраф 5100 грн. за невиконання рішення суду у спосіб та у порядку, визначеному виконавчим документом.

Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів зазначає наступне.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначає Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 (далі - Порядок № 1078). У пункті 4 Порядку №1078 встановлено, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексуються оплата праці (грошове забезпечення), розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, допомога по безробіттю та матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, що надаються залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії. Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

У зв`язку з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013 Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів (набрала чинності з 15.12.2015 та підлягала застосуванню з 01.12.2015), був змінений порядок проведення індексації заробітної плати та інших доходів населення.

Пунктом 5 Порядку №1078 (у редакції з 01.12.2015) визначено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Сума індексації грошового забезпечення у період з 01 січня 2016 по 28 лютого 2018 визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для періоду з 01 січня 2016 по 28 лютого 2018, на величину приросту індексу споживчих цін у цей період, поділений на 100 відсотків.

9 грудня 2015 Кабінет Міністрів України видав постанову №1013 Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів (далі також - Постанова №1013). Цією постановою були внесені зміни до Порядку №1078.

Порівняльний аналіз положень пунктів 5, 10-1, 10-2 Порядку №1078 свідчить про те, що внаслідок змін, внесених постановою №1013, із 1 грудня 2015 діють єдині правила проведення індексації при підвищенні заробітної плати працівників, незалежно від дати їх прийняття, переведення, виходу на роботу чи зростання заробітної плати за рахунок будь-якої її постійної складової.

Внаслідок цих змін Порядок №1078 у редакції, що застосовується з 1 грудня 2015, не містить поняття базовий місяць і передбачає уніфікований механізм визначення індексації у разі підвищення заробітної плати. Для проведення індексації з 1 грудня 2015 замість терміну базовий місяць використовується поняття місяць підвищення доходу, яке має інший зміст. Місяць підвищення доходу - це місяць, у якому відбулося підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Таке визначення цього поняття висновується із системного тлумачення п. 5 Порядку №1078 у редакції, яка була запроваджена з 1 грудня 2015.

Місяць підвищення доходу при зростанні заробітної плати визначається тільки в разі, якщо підвищена тарифна ставка (оклад). Тож із 1 грудня 2015 зростання заробітної плати за рахунок інших постійних її складових, без підвищення тарифної ставки (окладу), не призводить до визначення нового місяця підвищення доходу. У цьому полягає одна з основних відмінностей поняття місяць підвищення доходу від поняття базовий місяць, позаяк визначення останнього залежало також від факту зростання заробітної плати за рахунок будь - якої її постійної складової.

Водночас, вилучення терміну базовий місяць та запровадження поняття місяць підвищення доходу не вплинуло на правило обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації. Як у базовому місяці, так і у місяці підвищення доходу індекс обчислення споживчих цін приймається за 1 або 100 відсотків, а обчислення цього індексу для проведення подальшої індексації здійснюється наростаючим підсумком із наступного місяця.

Застосовуючи для розрахунку індексації грошового забезпечення стягувача за період з 01 січня 2016 по 28 лютого 2018 місяць підвищення доходу січень 2008, суд встановив, що за цей період останньому мала бути нарахована індексація грошового забезпечення на підставі наступного розрахунку:

- січень 2016 - індекс споживчих цін до попереднього місяця - 100,90%, індекс - 101,61%, наростаючий індекс - 271,20%, величина приросту - 171,20%, прожитковий мінімум - 1378,00 грн, сума індексації - 2359,14 грн, виплачено - 0 грн, належить до виплати - 2359,14 грн;

- лютий 2016 - індекс споживчих цін до попереднього місяця - 99,60%, індекс - 101,20%, наростаючий індекс - 271,20%, величина приросту - 171,20%, прожитковий мінімум - 1378,00 грн, сума індексації - 2359,14 грн, виплачено - 0 грн, належить до виплати - 2359,14 грн;

- березень 2016 - індекс споживчих цін до попереднього місяця - 101,00%, індекс - 102,21%, наростаючий індекс - 271,20%, величина приросту - 171,20%, прожитковий мінімум - 1378,00 грн, сума індексації - 2359,14 грн, виплачено 0 грн, належить до виплати - 2359,14 грн;

- квітень 2016 - індекс споживчих цін до попереднього місяця - 103,50%, індекс - 105,79%, наростаючий індекс - 271,20%, величина приросту - 171,20%, прожитковий мінімум - 1378,00 грн, сума індексації - 2359,14 грн, виплачено - 0 грн, належить до виплати - 2359,14 грн;

- травень 2016 - індекс споживчих цін до попереднього місяця - 100,10%, індекс - 100,10%, наростаючий індекс - 271,20%, величина приросту- 171,20%, прожитковий мінімум - 1450,00 грн, сума індексації - 2482,40 грн, виплачено - 0 грн, належить до виплати - 2482,40 грн;

- червень 2016 - індекс споживчих цін до попереднього місяця - 99,80%, індекс - 99,90%, наростаючий індекс - 286,90%, величина приросту - 186,90%, прожитковий мінімум - 1450,00 грн, сума індексації - 2710,05 грн, виплачено - 0 грн, належить до виплати - 2710,05 грн;

- липень 2016 - індекс споживчих цін до попереднього місяця - 99,90%, індекс - 99,80%, наростаючий індекс - 286,90%, величина приросту- 186,90%, прожитковий мінімум - 1450,00 грн, сума індексації - 2710,05 грн, виплачено - 0 грн, належить до виплати - 2710,05 грн;

- серпень 2016 - індекс споживчих цін до попереднього місяця - 99,70%, індекс - 99,50%, наростаючий індекс - 286,90%, величина приросту - 186,90%, прожитковий мінімум - 1 450,00 грн, сума індексації - 2 710,05 грн, виплачено - 0 грн, належить до виплати - 2710,05 грн;

- вересень 2016 - індекс споживчих цін до попереднього місяця - 101,80%, індекс - 101,29%, наростаючий індекс - 286,90%, величина приросту - 186,90%, прожитковий мінімум - 1 450,00 грн, сума індексації - 2710,05 грн, виплачено - 0 грн, належить до виплати - 2710,05 грн;

- жовтень 2016 - індекс споживчих цін до попереднього місяця - 102,80%, індекс - 104,13%, наростаючий індекс - 286,90%, величина приросту - 186,90%, прожитковий мінімум - 1450,00 грн, сума індексації - 2710,05 грн, виплачено - 0 грн, належить до виплати - 2710,05 грн;

- листопад 2016 - індекс споживчих цін до попереднього місяця - 101,80%, індекс - 101,80%, наростаючий індекс - 286,90%, величина приросту - 186,90%, прожитковий мінімум - 1450,00 грн, сума індексації - 2710,05 грн, виплачено - 0 грн, належить до виплати - 2710,05 грн;

- грудень 2016 - індекс споживчих цін до попереднього місяця - 100,90%, індекс - 102,72%, наростаючий індекс - 298,60%, величина приросту - 198,60%, прожитковий мінімум - 1600,00 грн, сума індексації - 3177,60 грн, виплачено - 0 грн, належить до виплати - 3177,60 грн;

- січень 2017 - індекс споживчих цін до попереднього місяця - 101,10%, індекс - 103,85%, наростаючий індекс - 298,60%, величина приросту - 198,60%, прожитковий мінімум - 1600,00 грн, сума індексації - 3177,60 грн, виплачено - 0 грн, належить до виплати - 3177,60 грн;

- лютий 2017 - індекс споживчих цін до попереднього місяця - 101,00%, індекс - 101,00%, наростаючий індекс - 298,60%, величина приросту - 198,60%, прожитковий мінімум - 1 600,00 грн, сума індексації - 3177,60 грн, виплачено - 0 грн, належить до виплати - 3177,60 грн;

- березень 2017 - індекс споживчих цін до попереднього місяця - 101,80%, індекс - 102,82%, наростаючий індекс - 310,00%, величина приросту - 210,00%, прожитковий мінімум - 1 600,00 грн, сума індексації - 3360,00 грн, виплачено - 0 грн, належить до виплати - 3360,00 грн;

- квітень 2017 - індекс споживчих цін до попереднього місяця - 100,90%, індекс - 103,74%, наростаючий індекс - 310,00%, величина приросту - 210,00%, прожитковий мінімум - 1600,00 грн, сума індексації - 3360,00 грн, виплачено - 0 грн, належить до виплати - 3360,00 грн;

- травень 2017 - індекс споживчих цін до попереднього місяця - 101,30%, індекс - 101,30%, наростаючий індекс - 310,00%, величина приросту - 210,00%, прожитковий мінімум - 1684,00 грн, сума індексації - 3536,40 грн, виплачено - 0 грн, належить до виплати - 3536,40 грн;

- червень 2017 - індекс споживчих цін до попереднього місяця - 101,60%, індекс - 102,92%, наростаючий індекс - 321,50%, величина приросту - 221,50%, прожитковий мінімум - 1684,00 грн, сума індексації - 3730,06 грн, виплачено - 0 грн, належить до виплати - 3730,06 грн;

- липень 2017 - індекс споживчих цін до попереднього місяця - 100,20%, індекс - 103,13%, наростаючий індекс - 321,50%, величина приросту індексу споживчих цін - 221,50%, прожитковий мінімум - 1684,00 грн, сума індексації - 3730,06 грн, виплачено - 0 грн, належить до виплати - 3730,06 грн; (перевищення порогу 103%);

- серпень 2017 - індекс споживчих цін до попереднього місяця - 99,90%, індекс - 99,90%, наростаючий індекс - 321,50%, величина приросту - 221,50%, прожитковий мінімум - 1684,00 грн, сума індексації - 3730,06 грн, виплачено - 67,66 грн, належить до виплати - 3730,06 грн;

- вересень 2017 - індекс споживчих цін до попереднього місяця - 102,00%, індекс - 101,90%, наростаючий індекс - 331,40%, величина приросту - 231,40%, прожитковий мінімум - 1684,00 грн, сума індексації - 3896,78 грн, виплачено - 234,38 грн, належить до виплати - 3896,78 грн;

- жовтень 2017 - індекс споживчих цін до попереднього місяця - 101,20%, індекс - 103,12%, наростаючий індекс - 331,40%, величина приросту - 231,40%, прожитковий мінімум - 1684,00 грн, сума індексації - 3896,78 грн, виплачено - 234,38 грн, належить до виплати - 3 896,78 грн; (перевищення порогу 103%);

- листопад 2017 - індекс споживчих цін до попереднього місяця - 100,90%, індекс - 100,90%, наростаючий індекс - 331,40%, величина приросту - 231,40%, прожитковий мінімум - 1 684,00 грн, сума індексації - 3896,78 грн, виплачено - 234,38 грн, належить до виплати - 3896,78 грн;

- грудень 2017 - індекс споживчих цін до попереднього місяця - 101,00%, індекс - 101,91%, наростаючий індекс - 341,70%, величина приросту - 241,70%, прожитковий мінімум - 1 762,00 грн, сума індексації - 4258,75 грн, виплачено - 596,35 грн, належить до виплати - 4258,75 грн;

- січень 2018 - індекс споживчих цін до попереднього місяця - 101,50%, індекс - 103,44%, наростаючий індекс - 341,70%, величина приросту - 241,70%, прожитковий мінімум - 1 762,00 грн, сума індексації - 4 258,75 грн, виплачено - 0 грн, належить до виплати - 4258,75 грн;

- лютий 2018 - індекс споживчих цін до попереднього місяця - 100,90%, індекс - 100,90%, наростаючий індекс - 341,70%, величина приросту - 241,70%, прожитковий мінімум - 1762,00 грн, сума індексації - 4258,75 грн, виплачено - 0 грн, належить до виплати - 4258,75 грн.

Правильність такого розрахунку підтверджується також висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 08.11.2024 у справі № 200/16532/21 щодо аналогічних правовідносин.

Отже, зважаючи на те, що за вказаний період боржник нарахував та виплатив стягувачу індексацію у меншому розмірі, застосувавши невірний порядок і механізм обчислення, виконавчий документ і рішення суду не могли вважатись виконаними.

Посилання позивача на роз`яснення Міністерства соціальної політики України від 03.10.2022 №3148/0/290-22/51 (доведені вказівкою Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України від 06.12.2022 за № 423/2400) щодо відсутності механізму нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за попередні періоди, суд оцінює критично, адже роз`яснення не є джерелом права і не мають обов`язкового характеру.

Зважаючи на це, державний виконавець правомірно застосував штраф за невиконання виконавчого документу/рішення суду, відтак відсутні підстави для скасування постанови про накладення штрафу.

Суд також не знаходить підстав для скасування постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору від 03.03.2025 та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 03.03.2025, адже вони прийняті одночасно із постановою про відкриття виконавчого провадження, яка боржником не оскаржена. Ознаки неправомірності цієї постанови, в свою чергу, судом під час розгляду справи також не встановлені.

З урахуванням зазначеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що у діях відповідача не встановлені ознаки протиправності, які б були доведені належними доказами, тому позов не є обґрунтований та не підлягає задоволенню.

Відповідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Отже, ст.2 КАС України та ч.4 ст.242 КАС України вказують, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Доводи викладені в апеляційній скарзі висновків суду першої інстанції не спростовують.

За змістом частини першої статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 травня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Шидловський В.Б.

Судді Сапальова Т.В. Капустинський М.М.