Справа № 380/14627/22
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2025-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2025 рокуЛьвівСправа № 380/14627/22 пров. № А/857/33301/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Заверухи О.Б., Качмара В.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2024 року у справі за його позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

суддя у І інстанції Морська Г.М.,

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення м. Львів,

дата складення повного тексту рішення 13 листопада 2024 року,

ВСТАНОВИВ :

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив:

визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо порушення вимог абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, при нарахуванні та виплаті йому індексації грошового забезпечення у період з 01.03.2018 по 26.02.2021;

зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та доплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 26.02.2021, виходячи з фіксованої величини 3916,85 грн, що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу відповідно до вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, в сумі 140 726,83 грн.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 13.11.2024 у справі №380/14627/22, ухваленим за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, вказаний позов було задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 26.02.2021 відповідно до приписів абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078.

Зобов`язано відповідача розглянути питання про нарахування і виплату позивачу індексації грошового забезпечення, з врахуванням вимог абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078 та висновків суду про те, що позивач за період з 01.03.2018 по 26.02.2021 має право на нарахування та виплату індексації - різниці у випадку, якщо у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) (березень 2018 року) розмір доходу менший за суму можливої індексації, визначеної в цьому місяці.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

При цьому суд першої інстанції, врахувавши висновки Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені у постановах від 23.03.2023 у справі № 400/3826/21, від 29.03.2023 у справі № 380/5493/21, від 06.04.2023 у справі № 420/11424/21, від 20.04.2023 у справі № 320/8554/21, від 30.11.2023 у справі № 420/5384/23, дійшов висновку, що позивач має право на індексацію-різницю у період з 01.03.2018 по 26.02.2021, а тому зобов`язав відповідача розглянути питання про нарахування і виплату позивачу індексації грошового забезпечення з урахуванням вимог абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078 за спірний період.

У апеляційному порядку рішення суду першої інстанції оскаржено позивачем, який у своїй скарзі просив змінити рішення суду, виклавши абзац третій резолютивної частини рішення у такій редакції: «Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 «індексацію різницю» грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 26.02.2021 року, виходячи з фіксованої величини 3 916,85 грн, що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу відповідно до вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078».

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається у порядку письмового провадження.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, виходячи із такого.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 .

Наказом т.в.о. командира Військової частини НОМЕР_1 №43 від 26.02.2021 старшого лейтенанта ОСОБА_1 , офіцера відділення контролю та забезпечення заходів безпеки відділу планування, організації контролю та безпеки штабу, у зв`язку зі звільненням з військової служби у запас у зв`язку із закінченням строку контракту відповідно до підпункту а пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу та виключено зі списків військової частини та всіх видів забезпечення.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 13.08.2021 у справі №380/11404/21:

визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо врахування вересня 2017 року, як базового місяця індексації при нарахуванні індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 28.09.2017 по 28.02.2018;

зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та доплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 28.09.2017 по 28.02.2018 з урахуванням січня 2008 року, як базового місяця індексації та здійснити виплату з урахуванням виплаченої суми;

визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо неврахування вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 при нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 у період з 01.03.2018 по 26.02.2021;

зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та доплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 26.02.2021 із урахуванням абзаців 4, 5, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 та здійснити виплату з урахуванням виплаченої суми.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.12.2021 у справі №380/11404/21 апеляційну скаргу задоволено частково. Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13.08.2021 в адміністративній справі № 380/11404/21 у частині визнання протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо неврахування вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 при нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 у період з 01.03.2018 по 26.02.2021 та зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 здійснити перерахунок та доплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 26.02.2021 із врахуванням абзаців 4, 5, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 та здійснити виплату з урахуванням виплаченої суми скасовано та прийнято постанову про відмову у задоволенні позовних вимог у цій частині.

Згідно з довідкою про індексовану зарплату від 19.05.2021 відповідачем нарахована індексація грошового забезпечення з грудня 2018 року по лютий 2021 року.

Позивач не погоджується із ненарахуванням індексації грошового забезпечення відповідно до вимог абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, за період з 01.03.2018 по 26.02.2021, виходячи із фіксованої величини 3916,85 грн, що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу в сумі 140726,83 грн, за захистом своїх прав звернувся до адміністративного суду із позовом, що розглядається.

При наданні правової оцінки правильності вирішення судом першої інстанції цього публічно-правового спору оскаржуваним рішенням та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Згідно з частиною 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист визначеним шляхом.

Водночас, пунктом 4 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Отже, закриття провадження в адміністративній справі з наведених підстав можливе за умови, що рішення, яке набрало законної сили, ухвалене за результатами розгляду тотожного позову, в якому збігаються сторони, предмет і підстави позовів.

Предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

Підстави адміністративного позову - це фактичні та юридичні обставини публічно-правового спору, які обґрунтовують можливість подання такого позову, це факти, які відповідно до норм матеріального права вказують на наявність (відсутність) між позивачем та відповідачем спірних правовідносин. Відтак, для встановлення тотожності підстав позову визначальне значення має коло обставин та фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, проте як таких, що роблять можливим пред`явлення позову. Не є зміною підстав адміністративного позову викладення одних і тих же обставин, але в іншій стилістичній формі або із зазначенням обставин, які були відомі заявникові під час подання ним первісної заяви, але були названі ним інакше.

Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Згідно з позицією, висловленою Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 11.04.2018 у справі № 11-257заі18, тотожними визнаються позови, у яких збігаються сторони, предмет і підстава, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників адміністративного процесу, вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду в тотожній справі, що набрало законної сили, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги й з тих же підстав.

Тобто достатньою та необхідною правовою підставою для закриття провадження у справі на підставі пункту 4 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України є одночасна сукупність наступних умов: тотожність спору (підстави, предмет позову та сторони співпадають); наявність рішення (постанови) чи ухвали, якими завершено розгляд справи; набрання судовим рішенням в іншій справі законної сили.

Судом встановлено, що у провадженні Львівського окружного адміністративного суду перебувала справа №380/11404/21 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , у якому позивач просив:

- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо врахування вересня 2017 року як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця), при нарахуванні йому індексації грошового забезпечення за період з 28.09.2017 по 28.02.2018;

- визнати протиправними дії відповідача щодо неврахування вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 при нарахуванні та виплаті йому індексації грошового забезпечення в період з 01.03.2018 по 26.02.2021;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та доплату йому індексації грошового забезпечення за період з 28.09.2017 по 28.02.2018 в сумі 20959,49 грн із застосуванням січня 2008 року як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця);

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та доплату йому індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 26.02.2021 в сумі 140 726,80 грн із урахуванням абзаців 4, 5, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 13.08.2021 у справі №380/11404/21 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково:

- визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо врахування вересня 2017 року, як базового місяця індексації при нарахуванні індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 28.09.2017 по 28.02.2018;

- зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та доплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 28.09.2017 по 28.02.2018 з урахуванням січня 2008 року, як базового місяця індексації, та здійснити виплату з урахуванням виплаченої суми;

- визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо неврахування вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 при нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 у період з 01.03.2018 по 26.02.2021;

- зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та доплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 26.02.2021 із врахуванням абзаців 4, 5, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 та здійснити виплату з урахуванням виплаченої суми.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.12.2021 рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13.08.2021 в адміністративній справі №380/11404/21 у частині визнання протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо неврахування вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 при нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 у період з 01.03.2018 по 26.02.2021 та зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 здійснити перерахунок та доплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 26.02.2021 із врахуванням абзаців 4, 5, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 та здійснити виплату з урахуванням виплаченої суми скасовано та у задоволенні позовних вимог у цій частині відмовлено.

При цьому апеляційний суд виходив із того, що «відповідно до даних Державної служби статистики України індекс споживчих цін з квітня 2018 року по жовтень 2018 року не перевищував 103 %.

Тобто, за спірний період перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного в пункті 1-1 Порядку № 1078, не було.

Отже, військовою частиною правильно нараховано позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 26.02.2021 із застосування березня 2018 року, як базового.

З огляду на викладене позовні вимоги щодо правомірності нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 26.02.2021 не підлягають задоволенню, а тому в цій частині необхідно скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення в цій частині, яким у задоволенні позову відмовити.

Постановою Верховного Суду від 19.05.2022 таке судове рішення апеляційної інстанції залишено без змін.

Залишаючи без змін постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.12.2021, Верховний Суд зазначив, що « 44. Колегією суддів проаналізовано довідку про індексовану зарплату позивача, видану відповідачем 19 травня 2021 року, та встановлено, що з набранням чинності постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» розмір нарахованої позивачу зарплати у березні-грудні 2018 року становив 11491,69 гривень, у січні 2019 року-квітні 2020 року 14263,75 гривень, у травні 2020 року 14032,14 гривень, червні 2020 року листопаді 2020 року 14263, 75 гривень, грудні 2020 року 14397,16 гривень, січні 2021 року 14723,28 гривень, лютому 2021 року 13671,62 гривень. Розмір проіндексованої зарплати становить 55828,88 гривень.

45. Обґрунтованих доводів, які б вказували на те, що розмір індексації був розрахований неправильно, позивач не навів.».

При цьому апеляційний суд звертає увагу на те, що предметом судового розгляду як у справі №380/11404/21, так і у цій справі є довідка Військової частини НОМЕР_1 від 19.05.2021, оцінка якої надана Верховним Судом постановою від 19.05.2022 у справі №380/11404/21. Окрім того, спірний період, у цих двох справах залишився незмінним, як і сума, заявлена позивачем до стягнення.

Водночас апеляційний суд не бере до уваги твердження Верховного Суду, що висловлені у пункті 46 постанови від 26.04.2024, якою скасовано ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 05.09.2023 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.01.2024, що «така вимога є передчасною та спрямована на захист ще не порушеного права позивача (конкретна сума індексації грошового забезпечення з урахуванням січня 2008 року як базового місяця ще не нарахована відповідачем за спірний період), що суперечить статті 5 КАС України», оскільки таке не відповідає фактичним обставинам справи.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Відтак, апеляційний суд доходить висновку, що оскільки є таке, що набрало законної сили рішення суду з того самого предмету спору і між тими самими сторонами, а тому наявні підстави для закриття провадження у справі на підставі пункту 4 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необхідність скасування рішення суду першої інстанції та закриття провадження у справі.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 311, 315, 319, 321, 322, 328 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2024 року у справі №380/14627/22 скасувати та провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії закрити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції лише у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Т. В. Онишкевич
судді О. Б. Заверуха
В. Я. Качмар