Справа № 420/19452/25
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2025-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

18 липня 2025 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Радчук А.А., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 , у якій позивач просить суд:

визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо не проведення ОСОБА_1 з 29.01.2020 перерахунку, на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», грошового забезпечення, виходячи з розміру посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020 року, на 01.01.2021 року, на 01.01.2022, на 01.01.2023 на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017;

зобов`язати військову частину НОМЕР_2 з 29.01.2020 по дату виключення зі списків військової частини, на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», перерахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення, грошову допомогу для оздоровлення за 2020 - 2023 роки, матеріальну допомогу для вирішення соціально побутових питань за 2020 2023 року, виходячи з розміру посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020 року, 01.01.2021 року, 01.01.2022, 01.01.2023 на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Вирішуючи питання щодо відкриття провадження у справі, судом встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам, встановленим ч. 1 ст. 123, ст.. 160, ст 161 КАС України.

Ухвалою суду від 23.06.2025 року позовну заяву залишено без руху. Позивачу роз`яснено, що виявлені недоліки мають бути усунуті шляхом надання до суду:

належним чином засвідчених доказів проходження позивачем військової служби у спірний період у військовій частині НОМЕР_2 ;

належним чином засвідчених доказів щодо нарахування та виплати відповідачем грошового забезпечення позивача у спірний період без застосування прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня відповідного календарного року;

заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду в частині позовних вимог про перерахунок та виплату грошового забезпечення за період з 19 липня 2022 року по дату виключення зі списків особового складу частини, виходячи з посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня відповідного календарного року, в якій вказати причини поважності (у разі їх наявності) пропуску строку звернення до суду та надати належні докази цьому.

04.07.2025 року до суду від позивача надійшли заява про усунення недоліків, заява про зменшення позовних вимог та заява про поновлення строку звернення до суду.

На підтвердження проходження позивачем військової служби у спірний період у військовій частині НОМЕР_2 позивачем до суду надано копію Довідки про проходження військової служби (трудову діяльність) ОСОБА_1 , на підтвердження порушених прав - копію грошового атестату.

Відповідно до прохальної частини заяви про зменшення розміру позовних вимог від 04.07.2025 року позивач простить суд:

визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо не проведення ОСОБА_1 з 29.01.2020 перерахунку, на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», грошового забезпечення, виходячи з розміру посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020 року, на 01.01.2021 року, на 01.01.2022 на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017;

зобов`язати військову частину НОМЕР_2 з 29.01.2020 по 17.08.2022, на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», перерахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення, грошову допомогу для оздоровлення за 2020-2022 роки, матеріальну допомогу для вирішення соціально побутових питань за 2020 2022 роки, виходячи з розміру посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020 року, 01.01.2021 року, 01.01.2022 на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017.

Отже, недоліки позовної заяви в частині надання доказів на підтвердження викладених у позовній заяві обставин позивачем усунуто.

Обґрунтовуючи заяву про поновлення строку звернення до суду, позивач зазначила, що з 2022 року, з перших днів вторгнення російської федерації вона боронить її кордони та відстоює територіальну цілісність, виконувала та виконує до цього часу бойові та спеціальні завдання. Позивач повідомила, що 17.08.2022 року вона вибула з військової частини НОМЕР_2 до нового місця проходження служби. На момент вибуття з військової частини НОМЕР_2 нею було отримано грошовий атестат, у графі 1 «Оклад за військовим званням» якого зазначено, що оклад за військовим званням становить 600 грн, а у графі 2 «Посадовий оклад за 8 тарифним розрядом» - посадовий оклад становить 3080 грн, тому позивачка вважала, що з нею проведено повний розрахунок. Про порушення свого права фактично дізналася лише у червні 2025 року, після чого і звернулась з позовом до суду.

Розглянувши заяву позивачки про поновлення строку звернення до суду, суд дійшов наступного.

Як зазначено судом в ухвалі від 23.06.2025 року, позивачем пропущено тримісячний строк звернення до суду в частині позовних вимог про нарахування та виплату грошового забезпечення за період з 19.07.2022 року.

21.03.2025 року Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду прийняв постанову у справі №460/21394/23, відповідно до якої Судова палата відступила від висновків, викладених у постановах Верховного Суду у складі колегій Касаційного адміністративного суду:

- від 29 січня 2025 року у справі №500/6880/23 та від 28 серпня 2024 року у справі №580/9690/23, у яких Верховним Судом до правовідносин щодо перерахунку індексації грошового забезпечення військовослужбовця за 2016-2018 роки застосовано статтю 233 КЗпП України у редакції, що набула чинності з 19 липня 2022 року, оскільки саме вона була чинною на момент звернення позивачів до суду із позовом (жовтень 2023 року);

- від 23 січня 2025 року у справі №400/4829/24 [предмет спору - перерахунок грошового забезпечення військовослужбовця та його складових за період з 01 березня 2022 року по 19 травня 2023 року; дата звернення до суду з позовом - 22 травня 2024 року] та від 20 листопада 2023 року у справі №160/5468/23 [предмет спору - нарахування та виплата індексації грошового забезпечення військовослужбовця за період з 01 січня 2016 року по грудень 2018 року; дата звернення до суду з позовом - 21 березня 2023 року], у яких Верховний Суд констатував, що у випадках звільнення військовослужбовця з військової служби та у разі невиплати йому частини грошового забезпечення, на отримання якого він мав право під час проходження служби, перебіг строку звернення починається саме з дати його звільнення з цієї служби;

- від 12 вересня 2024 року у справі №200/5637/23, у якій Верховний Суд зазначив, що строки для звернення до суду, які передбачені у статті 233 КЗпП України, закінчилися з припиненням дії карантину.

Судова палата зазначила, що спірний період [з 01 лютого 2020 року по 30 березня 2023 року] умовно варто поділити на дві частини: до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» [19 липня 2022 року] та після цього.

Період з 01 лютого 2020 року до 19 липня 2022 року регулюється положеннями статті 233 КЗпП України, у редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин», яка визначає право особи на звернення до суду із позовом про стягнення належної їй заробітної плати [грошового забезпечення] без обмеження будь-яким строком.

Проте період з 19 липня 2022 року регулюється вже нині чинною редакцією статті 233 КЗпП України, яка передбачає тримісячний строк звернення до суду з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні.

Верховний Суд зазначив, що Судова палата частково поділяє позицію суду апеляційної інстанції щодо порядку обчислення строку звернення до адміністративного суду, зазначену у його висновку. Зокрема, слід погодитися із висновком апеляційного суду про те, що початок перебігу тримісячного строку для подання адміністративного позову [у частині вимог за період з 19 липня 2022 року по 30 березня 2023 року] слід обчислювати з моменту, коли позивач набув достовірної та документально підтвердженої інформації про обсяг і характер виплачених йому сум, що, у цій справі, відбулося шляхом вручення грошового атестата (тобто, письмового документа, у якому детально зазначено суми, нараховані та виплачені позивачу при звільненні).

У заяві про поновлення строку звернення до суду позивачка посилалася на те, що вона продовжує військову службу, а дізналася про порушення свої прав лише у червні 2025 року у спілкуванні з іншими військовослужбовцями. При цьому, ніхто не повідомляв позивачку про причини виплати їй грошового забезпечення у зменшеному розмірі.

Разом з цим, у вказаній заяві позивачка підтверджує, що на момент вибуття з військової частини НОМЕР_2 (17.08.2025 року) нею було отримано грошовий атестат. До суду також подано копію грошового атестату ОСОБА_1 , виданого військової частиною НОМЕР_2 17.08.2022 року.

Тобто, враховуючи висновки Верховний Суду у постанові у справі №460/21394/23, отримання позивачкою 17.08.2022 року є моментом, коли вона набула достовірної та документально підтвердженої інформації про обсяг і характер виплачених їй сум.

Щодо проходження позивачкою військової служби з 2022 року по дату звернення з позовною заяво суду суд зазначає, що перебування ОСОБА_1 на посаді діловода відділення персоналу штабу ІНФОРМАЦІЯ_1 та діловода відділення персоналу штабу ІНФОРМАЦІЯ_2 не є безумовною підставою неможливості звернення до суду у встановлений законодавством строк.

За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду в частині позовних вимог щодо нарахування та виплати грошового забезпечення за період з 19.07.2022 року.

Згідно з ч. 1 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи відсутність підстав для поновлення пропущеного позивачем строку звернення до адміністративного суду в частині позовних вимог щодо нарахування та виплати грошового забезпечення за період з 19.07.2022 року до 17.08.2022 року, суд дійшов висновку, що позовна заява у цій частині підлягає поверненню з підстав пропуску строку звернення до суду.

Щодо позовних вимог в частині нарахування та виплати грошового забезпечення за період з 29.01.2020 року по 18.07.2022 року строк звернення до суду у цій частині позовних вимог дотриманий.

У цій частині позовна заява відповідає вимогам, встановленим статтями 160, 161 КАС України.

Адміністративний позов підсудний Одеському окружному адміністративному суду, підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви відповідно до ст. 169 КАС України, а також підстав для відмови у відкритті провадження у справі згідно зі ст. 170 КАС України не встановлено.

З наведених підстав суддя вважає за можливе прийняти даний адміністративний позов в частині позовних вимог до розгляду та відкрити провадження у справі.

Відповідно до ч. 2, 6 ст. 12 КАС України та з урахуванням зазначених у ч. 3 ст. 257 КАС України критеріїв, які суд враховує при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження, суд дійшов висновку, що дана справа може бути розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

У відповідності з ч. 4 ст. 9 КАС України, суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Відповідно до ч. 3 ст. 80 КАС України, про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.

З огляду на зазначене, з метою повного та всебічного з`ясування обставин у справі, суд дійшов висновку про необхідність витребування від Військової частини НОМЕР_2 відомостей щодо нарахування та виплати позивачу в період з 29.01.2020 по 18.07.2022 року грошового забезпечення, грошової допомоги на оздоровлення за 2020-2022 роки, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2020-2022 роки (копію особової картки військовослужбовця або довідку про нараховане грошове забезпечення, з відображенням інформації щодо того, з якої величини розраховано посадовий оклад та оклад за військовим званням).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 12, 121-123, 160, 161, 171, 248, 257-261 КАС України, суддя -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви позивачки про поновлення строку звернення до суду відмовити.

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) в частині позовних вимог щодо нарахування та виплати грошового забезпечення за період з 19.07.2022 року до 17.08.2022 року - повернути позивачу.

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії, в частині позовних вимог щодо нарахування та виплати грошового забезпечення за період з 29.01.2020 року по 18.07.2022 року, - прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі.

Повідомити сторін, що суд розгляне справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Встановити відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст.162 КАС України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 162 КАС України, одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана іншим учасникам справи. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 6 ст. 162 КАС України).

Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Встановити позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву та пояснень третьої особи для подання відповіді на відзив та відповіді на пояснення третьої особи, копії яких одночасно з поданням до суду повинні бути надіслані іншим учасникам справи.

Встановити відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення, копія якого одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

Витребувати від Військової частини НОМЕР_2 відомості щодо нарахування та виплати позивачу в період з 29.01.2020 по 18.07.2022 року грошового забезпечення, грошової допомоги на оздоровлення за 2020-2022 роки, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2020-2022 роки (копію особової картки військовослужбовця або довідку про нараховане грошове забезпечення, з відображенням інформації щодо того, з якої величини розраховано посадовий оклад та оклад за військовим званням).

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 надати до Одеського окружного адміністративного суду витребувані докази у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання даної ухвали суду.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Справа розглядатиметься суддею одноособово.

Веб-адреса сторінки Одеського окружного адміністративного суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://adm.od.court.gov.ua.

Ухвала набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.256 КАС України.

Ухвала в частині повернення позовної заяви може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції. В іншій частині ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Суддя А.А. Радчук