Справа № 352/1364/25
Суддя: ГРИНЬКІВ Д. В.
Дата ухвалення: 2025-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 352/1364/25
Провадження № 2-адр/352/2/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2025 рокум. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої Гриньків Д.В.,

секретар судового засідання Івасів В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача адвокат Руда Х.Д. звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, згідно якої просить стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10 000 грн.

Рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 04.07.2025 позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Руда Х.Д., до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення постановлено задовольнити.

Згідно з приписами ч. 3 ст.252 КАС України, додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Представник позивача в судове засідання не з`явилась, до суду подала заяву, в якій просила останню розглядати без її участі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, до суду надіслав заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, в якому просив у задоволенні такої відмовити. Окрім цього зазначив, що вказана справа є справою незначної складності, спірні правовідносини склалися у зв`язку із правозастосуванням однієї норми закону, а саме абз. 2 частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-XII, у системному взаємозв`язку із ч. 3. ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Аналіз вказаних норм та відповідні висновки щодо їх правозастосування не потребують значних витрат часу та ресурсу (близько 15 хв.); затрати часу для складення позовних матеріалів щодо спірних правовідносин мінімальні та абсолютно неспівмірні із заявленими; рішення суду ще не набрало законної сили і буде оскаржене в апеляційному порядку. Підсумовуючи свої міркування з цього приводу представник відповідача додав, що сума співмірна зі складністю цієї справи, обсягом наданих адвокатом послуг, а також яка може відповідати критерію реальності та розумності їх розміру може становити максимально 1000 грн, проте до набрання законної сили рішенням суду такі витрати стягненню не можуть підлягати.

Судом прийнято рішення розглядати заяву адвоката про ухвалення додаткового рішення без учасників справи, що не суперечить приписам ч. 3 ст. 252 КАС України.

На підставі ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків.

Рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 04.07.2025 позовну заяву ОСОБА_1 задоволено. Скасовано постанову №297 від 07.04.2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та провадження у справі про адміністративне правопорушення ухвалено закрити.

19.05.2025 року між ОСОБА_1 та адвокатом Рудою Х.Д. укладено договір про надання правничої допомоги №14/02/24-1.

Згідно додаткової угоди від 09.06.2025 року до договору про надання правничої допомоги №14/02/24-1, Укладеною між адвокатом Рудою Х.Д. та ОСОБА_1 уточнено обсяг правничої допомоги, визначено розмір гонорару, порядок та строк його оплати та здійснено передачу-приймання правничої допомоги між сторонами.

Згідно з актом передачі-приймання послуг з надання правничої допомоги від 04 липня 2025 року визначено детальний опис робіт (наданих послуг та їх вартість) з надання адвокатом Рудою Христиною Дмитрівною правничої допомоги ОСОБА_1 під час розгляду справи загальною вартістю 10 000 грн.

На підставі рахунку адвоката Рудої Христини Дмитрівни № 09/06/25-1 від 09 червня 2025 року ОСОБА_1 здійснив оплату послуг з надання правничої допомоги у розмірі 10 000 гривень, що підтверджується квитанцією № 04/07/25-1 від 04.07.2025 року.

Окрім цього в матеріалах справи міститься ордер серії АТ №1103790 на надання правничої допомоги ОСОБА_1 адвокатом Рудою Х.М. та свідоцтво про зайняття адвокатською діяльністю серії ІФ №001836 на ім`я Руда Христина Дмитрівна.

Однак дослідивши акт передачі-приймання послуг з надання правничої допомоги, суд вважає, що вказаний розмір гонорару є завищений, не співмірний із складністю справи.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 252 КАС України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За змістом ч. 1 ст. 247 КАС України, суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Частинами 1 та 2 ст.16 КАС України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Зокрема, частиною 1ст.132 КАС України, встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України).

Відповідно до вимогст.134 КАС України, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до частини 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений і у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі N 904/4507/18.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, пункт 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18).

Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони, тощо.

Тобто у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч.5 ст.134 КАС України.

Враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, усталеної практики у даній категорії справи, критерію необхідності та значимості процесуальних дій у справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення їх розміру та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000 грн.

Зазначена сума, на переконання суду, є розумною та такою, що відображає реальність адвокатських витрат (їх дійсність та необхідність), з урахуванням складності справи, необхідних процесуальних дій сторони, часу, витраченого адвокатом на надання правової допомоги.

Керуючись статтями132,134,252,292-297 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача адвоката Рудої Христини Дмитрівни задовольнити частково.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Турія Ігоря Михайловича 2 000 (дві тисячі) грн витрат на професійну правничу допомогу.

У задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ;

Представник позивача: адвокат Руда Христина Дмитрівна, вул. вулиця Левицького 6А, с. Берлоги, Калуський район, Івано-Франківська область, РНОКПП: НОМЕР_2 ;

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 .

Додаткове рішення складене в повному обсязі 18.07.2025 року.

Суддя Тисменицького районного суду

Івано-Франківської області Гриньків Д.В.