Справа № 644/5876/25
Суддя: Баронін Д. Б.
Дата ухвалення: 2025-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя Баронін Д. Б.
Справа № 644/5876/25
Провадження № 2-а/644/178/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2025 р. м. Харків

Індустріальний районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Бароніна Д.Б.,

за участю секретаря Нестеренко А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

1.Позиції сторін, процесуальні дії

1.1. ОСОБА_1 через свого представника звернувся до Індустріального районного суду м. Харкова з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що постановою серії № 579-1 від 14.03.2025 його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Дану постанову позивач вважає незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Позивач зазначив, що він перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 , є особою з інвалідністю, пройшов медичний огляд ВЛК за рішенням ІНФОРМАЦІЯ_2 . Його було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_3 і запропоновано пройти медичний огляд, але позивач повідомив, що проходить медичний огляд за місцем реєстрації. Далі позивач все ж таки погодився пройти ВЛК, але йому сказали, що це вже не є необхідним. Позивач виконав законодавчі норми та пройшов ВЛК за рішенням ІНФОРМАЦІЯ_2 . Винесення начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 двох постанов про притягнення відповідача двічі до відповідальності є подвійним притягненням до відповідальності за одне правопорушення. Позивач вважає, що не було проведено своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи та її вирішення в точній відповідності з законом. Процедура розгляду та винесення постанови по адміністративній справі відбувалась без участі позивача.

Враховуючи викладене, позивач просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 14.03.2025 № 579-1 та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

1.2. Представник відповідача надав до суду відзив, в якому вказав, що позивачу було вручено направлення на медичний огляд ВЛК з метою визначення придатності до проходження військової служби, що є цілком правомірним. Позивач відмовився від підписання протоколу у відповідних графах, йому було роз`яснено про день і час розгляду справи та його права. Жодного заперечення щодо правопорушення ОСОБА_1 не надав, клопотань про відкладення розгляду справи не заявив, інших клопотань не заявляв. Також позивач не надав інформації про те, що йому встановлена інвалідність чи оформлена відстрочка. Посилання на необхідність повідомлення про дату розгляду справи за три дні з моменту складення протоколу не є релевантними, оскільки такі права застосовуються у разі розгляду справи судом.

1.3. У відповіді на відзив представниця позивача вказала, що позивач не знав про винесення двох постанов щодо нього. Відповідач взагалі не надав доказів присутності позивача під час складення протоколу чи постанови, підписи позивача у вказаних документах відсутні. У тексті постанови не вказано які саме дії ОСОБА_1 було розцінено як відмову від проходження огляду ВЛК. Докази повідомлення позивача про місце і час розгляду справи щодо нього відсутні.

1.4. У судовому засіданні позивач присутній не був, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача у судовому засіданні присутній не був, про дату час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином в порядку статті 268 КУпАП.

Згідно з ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи цієї категорії у судах першої та апеляційної інстанцій.

2. Обставини справи, зміст спірних правовідносин

2.1. Згідно з посвідченням серії НОМЕР_1 від 06.06.2023 ОСОБА_1 є особою з інвалідністю з дитинства III групи.

Згідно з актом огляду МСЕК серії 12 ААВ №690613 ОСОБА_1 є особою з інвалідністю III групи, з дитинства, інвалідність встановлена з 17.02.2023 до 01.03.2024.

Відповідно до військово-облікового документу «Резерв+» ОСОБА_1 перебуває на обліку як військовозобов`язаний, який за постановою ВЛК від 07.04.2025 визнаний непридатним. Позивач знаходиться на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 .

2.2. До суду було надано копію картки обстеження та медичного огляду позаштатної ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_5 щодо ОСОБА_1 . На картці проставлений напис «відмова» та відсутні підписи будь-яких осіб.

14.03.2025 начальником групи соціальної роботи ІНФОРМАЦІЯ_1 стосовно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення № 579 за ст. 210-1 КУпАП. У протоколі вказано, що 14.03.2025 року о 09-40 год. ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 в супроводі працівників Національної поліції, де було встановлено, що останній в порушення ч. 13 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» відмовився проходити медичний огляд військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_5 .

У графах вищевказаного протоколу відсутній підпис ОСОБА_1 про ознайомлення з датою та місцем розгляду справи, а також відсутній підпис про отримання другого примірника протоколу, проте стоять позначки «від підпису відмовився». Крім того, у відповідних графах відсутні відомості про свідків, у присутності яких ОСОБА_1 відмовився від вищевказаних підписів.

2.3. 14.03.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 була складена постанова по справі про адміністративне правопорушення № 578-1, зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та накладено штраф у розмірі 25500 грн. Винесення вказаної постанови мотивовано тим, що 14 березня 2025 року о 13 год. 05 хв. ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 в супроводі працівників поліції, де було встановлено, що він порушує ч. 6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», згідно з якою у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Державної прикордонної служби України у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України.

Крім того, 14.03.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 була складена постанова по справі про адміністративне правопорушення № 579-1, зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та накладено штраф у розмірі 25500 грн. Винесення вказаної постанови мотивовано тим, що 14 березня 2025 року о 13 год. 05 хв. ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 в супроводі працівників поліції, де відмовився проходити медичний огляд ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_5 , чим порушив ч. 13 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

3. Релевантні джерела права та акти їх застосування

3.1. Відповідно до статті 210-1 КУпАП передбачена відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливим періодом є період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 на всій території України введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та триває на теперішній час.

3.2. Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані, зокрема, проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Відповідно до ст. 2, ч. 13 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які перебувають на військовому обліку, направляються для підготовки до військової служби, особи, які призиваються, направляються або приймаються на військову службу, приймаються на службу у військовому резерві, та військовозобов`язані, призначені для комплектування посад за відповідними військово-обліковими спеціальностями та іншими спеціальностями в Службі безпеки України під час проведення мобілізації, проходять обов`язковий медичний огляд, крім випадків, передбачених цим Законом. Порядок проведення медичного огляду затверджується відповідно Міністерством оборони України, центральними органами виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють керівництво військовими формуваннями, Службою безпеки України, Службою зовнішньої розвідки України за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я.

3.3. Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ч. 2 ст. 254, ч. 3 ст. 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Відповідно до частини першої статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, подавати заяви; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

За правилами статті 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

3.4. Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

4. Оцінка доказів та аргументів сторін

4.1. Перш за все суд зауважує, що у випадку притягнення особи до адміністративної відповідальності, докази у справі про адміністративне правопорушення мають бути достатніми та достовірними для встановлення наявності адміністративного правопорушення та винності даної особи у його вчиненні. Якщо особа, яка притягається до відповідальності, заперечує свою вину у вчиненні правопорушення, то ступінь достовірності та достатності доказів вини особи має бути таким, щоб спростувати аргументи та усунути розумні сумніви щодо невинуватості цієї особи.

В даному випадку позивач заперечує свою вину в тому, що він відмовився від проходження огляду ВЛК. Зокрема, у позовній заяві вказано, що позивач все ж таки погодився на проходження вказаного огляду, проте йому відповіли, що «нічого не треба».

Суд звертає увагу на те, що в якості доказів непроходження позивачем огляду ВЛК представник ІНФОРМАЦІЯ_3 надав лише копію картки обстеження та медичного огляду, а також протокол про адміністративне правопорушення. Разом з тим, вказані докази не відповідають критеріям достовірності.

Зокрема, копія картки обстеження та медичного огляду не містить підпису будь-якої посадової особи, яка зафіксувала відмову позивача від проходження огляду. В свою чергу, протокол про адміністративне правопорушення не місить ані підпису позивача, ані даних про свідків, які могли б підтвердити факт відмови позивача від огляду ВЛК або факт відмови позивача від підписання протоколу. До суду також не було надано будь-яких інших доказів, які могли б підтвердити вину позивача (наприклад, відеозапис відмови позивача від проходження огляду ВЛК, відмови від підписання протоколу).

Фактично, представник відповідача пропонує вважати єдиним та достатнім доказом вини позивача протокол про адміністративне правопорушення, в якому навіть немає підпису позивача та в якому відсутні дані про осіб, які могли б підтвердити відмову позивача від підписання протоколу. Такий стандарт доказування є вкрай низьким та недостатній для встановлення наявності вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Суд також погоджується з аргументом представниці позивача про те, що відсутні докази повідомлення позивача про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. Суд повторює, що не є достовірним доказом повідомлення особи про час та місце розгляду справи протокол про адміністративне правопорушення, в якому вказані час та місце розгляду справи і в якому немає підпису особи, яка притягається до відповідальності, а також немає даних про свідків чи про відеозапис, які можуть підтвердити факт відмови особи від підписання протоколу.

Представник відповідача правильно вказує, що правило статті 377-2 КУпАП про вручення повістки особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, не пізніш як за три доби до дня розгляду справи, застосовується лише до розгляду справ в суді. Разом з тим, в даному випадку взагалі відсутні достовірні докази повідомлення позивача про час та місце розгляду справи за будь-який час до часу розгляду справи.

Твердження позивача про притягнення його двічі до відповідальності за одне правопорушення постановами № 578-1 та 579-1 не відповідають дійсності, оскільки вказані постанови стосуються різних діянь позивача.

4.2. В підсумку суд зазначає, що оскаржувану постанову слід скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення слід закрити, оскільки відсутні докази події і складу адміністративного правопорушення в діях позивача.

5. Розподіл судових витрат

5.1. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тобто, якщо відповідачем у справі виступала посадова чи службова особа, то судові витрати стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, в якому працює ця особа.

Позивачем сплачений судовий збір в сумі 605 грн. 50 коп. що підтверджується квитанцією від 30.06.2025. Таким чином, враховуючи задоволення позовних вимог у повному обсязі, вказану суму судового збору слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 90, 139, 241-246, 255, 286, 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення № 579-1 від 14.03.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, а відповідну справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210 КУпАП закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (місцезнаходження:АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання:АДРЕСА_2 ) суму в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. в якості відшкодування судових витрат.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду . Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Денис БАРОНІН