Справа № 160/6905/25
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2025-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 липня 2025 рокуСправа №160/6905/25
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Врони О. В.
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: 1- Міністерство оборони України, 2- Офіс Президента України про визнання протиправними дії, визнання протиправним і скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії,-
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Військової частини НОМЕР_1 , за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: 1- Міністерство оборони України, 2- Офіс Президента України , в якому просить:
визнати неправомірними дії та наказ командира Військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_2 щодо притягнення старшого лейтенанта ОСОБА_1 , начальника служби захисту інформації в автоматизованих системах Військової частини НОМЕР_1 до дисциплінарної відповідальності та, відповідно, наказу №95 (з адміністративно-господарської діяльності) від 26.01.2025 дисциплінарного стягнення «сувора догана»;
скасувати наказ №95 (з адміністративно-господарської діяльності) від 26.01.2025 командира Військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_2 щодо притягнення старшого лейтенанта ОСОБА_1 , начальника служби захисту інформації в автоматизованих системах Військової частини НОМЕР_1 про притягнення до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення «сувора догана»;
зобов`язати командира Військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_2 виключити зазначене дисциплінарне стягнення зі службової картки старшого лейтенанту ОСОБА_1 , начальника служби захисту інформації в автоматизованих системах Військової частини НОМЕР_1 та видати відповідний наказ про незаконність накладеного дисциплінарного стягнення «сувора догана» від 26.01.2025 року;
зобов`язати командира Військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_2 внести зміни до наказу Про преміювання військовослужбовців в частині виплати старшому лейтенанту ОСОБА_1 , начальника служби захисту інформації в автоматизованих системах Військової частини НОМЕР_1 , премії за січень 2025 року.
Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що відповідачем не доведено його вини у невиконанні наказу, оскільки службове розслідування проведено не було, письмові пояснення не відбиралися. Позивач зазначає, що виконання даного наказу було неможливо у відведені строки з ряду технічних причин. Також з 14.12.2024 по 30.12.2024 він перебував на лікарняному.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.04.2024 року відкрито провадження в адміністративній справі № 160/6905/25 та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Військова частина НОМЕР_1 вважає позов безпідставним, заснованим на припущеннях та невірному трактуванню законодавства, виходячи з наступного.
У відповідності до вимог п.2 глави 2 Порядку проведення службового розслідування у Збройних силах України, який затверджений Наказом Міністра оборони України №608 від 21.11.2017 року службове розслідування за фактом невиконання старшим лейтенантом ОСОБА_1 наказу командира військової частини НОМЕР_1 №1067 від 07.12.2024 року не призначалось, оскільки порушення термінів його виконання мало очевидний характер, причини та умови, що сприяли вчиненню правопорушення, ступінь вини, інші обставини, які мали значення для прийняття рішення про накладення на старшого лейтенанта ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення, не потребували додаткового встановлення чи уточнення.
Питання призначення службового розслідування є виключним правом командира, але не обов`язком у даній ситуації.
Перебування старшого лейтенанта ОСОБА_1 на лікуванні на протязі двох тижнів з півтора місяця строку на виконання наказу командира військової частини НОМЕР_1 однозначно не є об`єктивною причиною, яка перешкодила йому виконати вчасно наказ, а лише свідчить про його професійний рівень та ставлення до виконання покладених на нього обов`язків.
Вчасне та неухильне виконання наказів є основою успішності ведення бойових дій, а за умов їх технологічності захист інформації є визначальним фактором.
Позивач у відповіді на відзив зазначає, що оскаржуваний наказ командира Військової частини НОМЕР_1 не був доведений до ОСОБА_1 під підпис, у встановленому порядку. Повний зміст наказу йому достовірно не відомий.
Виконання завдання не було одноосібним обов`язком позивача, а здійснювалось колегіально, що передбачає розподіл відповідальності.
У період з 14.12.2024 по 30.12.2024 позивач перебував на лікарняному, що підтверджено його амбулаторною карткою. З огляду на те, що строк виконання становив лише півтора місяця, а з них два тижні ОСОБА_1 об`єктивно не міг виконувати службові обов`язки через стан здоров`я , це є поважною причиною невиконання наказу у визначені строки. Наказ про накладення дисциплінарного стягнення був виданий без урахування вищезгаданих причин, без проведення жодної службової перевірки, без витребування письмових пояснень від позивача.
Міністерство оборони України у наданих поясненнях на позовну заяву вважає позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.
Посилаючись на норми Дисциплінарного статуту Збройних Сил України затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV, третя особа-1 переконана, що дії командування військової частини НОМЕР_1 щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності старшого лейтенанта ОСОБА_1 шляхом накладення дисциплінарного стягнення «Cувора догана» є правомірними (відповідають чинній нормативно-правовій та законодавчій базі) та такими що відповідають порядку притягнення військовослужбовців до дисциплінарної відповідальності.
Позивачем надані до суду заперечення на пояснення Міністерства оборони України.
Позивач вважає, що пояснення третьої особи не спростовують доводів позовної заяви. Міністерство оборони України не надало жодного аналізу фактичних обставин справи, не проаналізувало наказ №1067, який не було належно доведено до позивача, не надало пояснень щодо причин притягнення до відповідальності лише однієї особи з комісії, не спростувало аргументів щодо технічної неможливості виконання наказу у строк та перебування на лікарняному.
Офіс Президента України третя особа-2 пояснення на позовну заяву не надала.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.06.2025 витребувано від Військової частини НОМЕР_1 інформацію і додаткові документи у справі.
На виконання ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.06.2025 Військовою частиною НОМЕР_1 повідомлено, що текст наказу командира Військової частини НОМЕР_1 №1067 від 07.12.2024 (з адміністративно-господарської діяльності) був доведений старшим помічником начальника військової частини негайно за допомогою технічних засобів. Враховуючи факт перебування особового складу в районі активних бойових дій, комунікація між військовослужбовцями провадиться всіма доступними способами, те саме стосується і ознайомлення військовослужбовців з документами. Окремий підтверджуючий документ про ознайомлення позивача зі змістом наказу не складався та не був обов"язковим.
У позивача, як голови комісії були повноваження та обов`язок не тільки самостійно виконати наказ №1067 від 07.12.2024, але й організувати роботу комісії з чітким розподілом обов`язків.
Причиною притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності було невиконання наказу у встановлений строк і ця обставина не потребує додаткового вивчення.
Службове розслідування за даним фактом не проводилось, оскільки правопорушення вчинене позивачем мало очевидний характер і відповідно письмові пояснення у членів комісії не відбирались, оскільки у цьому не було необхідності.
Відповідачем на виконання ухвали суду надані також витребувані документи.
В період з 16.06.2025 по 30.06.2025 суддя перебувала у відпустці, та з 04.07.2025 по 07.07.2025 на лікарняному що підтверджується довідками Відділу управління персоналом Дніпропетровського окружного адміністративного суду. Справа розглянута після виходу судді з відпустки та лікарняного.
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
Позивач ОСОБА_1 є начальником служби захисту інформації в автоматизованих системах Військової частини НОМЕР_1 .
Командиром Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно- господарської діяльності) 07.12.2024 прийнято наказ №1067 «Про створення об"єкту електронно-обчислювальної техніки та проведення заходів щодо створення комплексної системи захисту інформації в інформаційно-комунікаційних системах, призначеної для обробки службової інформації у Військовій частині НОМЕР_1 ».
Відповідно п. 3 наказу наказано з метою підготовки вихідних даних для формування вимог щодо створення комплексної системи захисту інформації на ОЕОТ, призначити комісію по проведенню обстеження середовища функціонування АРМ ЗК МОСІ та категорювання об`єкту ОЕОТ Військової частини НОМЕР_1 у складі: голова комісії: старший лейтенант ОСОБА_1 , начальник служби захисту інформації в автоматизованих системах Військової частини НОМЕР_1 ; та члени комісії: сержант ОСОБА_3 , командир відділення зв`язку польового вузла зв`язку Військової частини НОМЕР_1 , молодший сержант ОСОБА_4 , начальник групи секретного документального забезпечення служби охорони державної таємниці Військової частини НОМЕР_1 ; технік служби захисту інформації в автоматизованих системах молодший сержант ОСОБА_5 .
Роботи по обстеженню середовища функціонування АРМ ЗК МОСІ, категорюванню ОЕОТ Військової частини НОМЕР_1 , провести згідно вимог керівних документів у сфері технічного захисту інформації. Результати роботи комісії оформити відповідними актами та надати їх на затвердження (п. 4 наказу).
Відповідно до п. 5 наказу з метою проведення дослідної експлуатації та попередніх випробувань комплексних систем захисту інформації на ОЕОТ Військової частини НОМЕР_1 призначено комісію у складі: голова комісії: старший лейтенант ОСОБА_1 , начальник служби захисту інформації в автоматизованих системах Військової частини НОМЕР_1 ; та члени комісії: сержант ОСОБА_3 , командир відділення зв`язку польового вузла зв`язку Військової частини НОМЕР_1 , молодший сержант ОСОБА_4 , начальник групи секретного документального забезпечення служби охорони державної таємниці Військової частини НОМЕР_1 ; технік служби захисту інформації в автоматизованих системах молодший сержант ОСОБА_5 .
Результати дослідної експлуатації та попередніх випробувань оформити відповідними актами і протоколами та надати їх на затвердження в термін до 25.01.2025 року.
Контроль за виконанням вимог наказу покладено на начальника штабу -заступника командира Військової частини НОМЕР_1 .
Командиром Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) прийнято наказ №95 від 26.01.2025, за яким відповідно до рапорту (вх №452р від 26.01.2025) майора ОСОБА_6 , тимчасово виконуючого обов`язки начальника штабу-заступника командира Військової частини НОМЕР_1 , встановлено, що на виконання вимог наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) №1067 від 07.12.2025 начальник служби захисту інформації в автоматизованих системах Військової частини НОМЕР_1 , з метою проведення дослідної експлуатації та попередніх випробувань комплексних систем захисту інформації на ОЕОТ Військової частини НОМЕР_1 повинен був подати результати дослідної експлуатації та попередніх випробувань оформленими відповідними актами і протоколами та надати їх на затвердження в термін до 25.01.2025, що є необхідним для створення об"єкту електронно-обчислювальної техніки та проведення заходів щодо створення комплексної системи захисту інформації в інформаційно-комунікаційних системах, призначеної для обробки службової інформації у Військовій частині НОМЕР_1 , проте даної вимоги наказу не було виконано.
Враховуючи вищенаведений факт порушення посадовою особою вимог наказ командира Військової частини НОМЕР_1 у ззаначений термін та відповідно до Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», наказано старшого лейтенанта ОСОБА_1 , начальника служби захисту інформації в автоматизованих системах Військової частини НОМЕР_1 , за невиконання вимог наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) №1067 від 07.12.2025 притягнути до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення «Сувора догана».
Пунктом 2 наказу наказано начальнику фінансово-економічної служби Військової частини НОМЕР_1 провести коригування премії за особистий внесок у загальні результати служби начальника служби захисту інформації в автоматизованих системах Військової частини НОМЕР_1 , старшому лейтенанту ОСОБА_1 за січень 2025 року.
Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) №96 від 26.01.2025 продовжено терміни створення об"єкту електронно-обчислювальної техніки та проведення заходів щодо створення комплексної системи захисту інформації в інформаційно-комунікаційних системах, призначеної для обробки службової інформації у Військовій частині НОМЕР_1 .
Результати дослідної експлуатації та попередніх випробувань оформити відповідними актами і протоколами та надати їх на затвердження в термін до 02.02.2025 року.
Позивач вважає наказ командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) №95 від 26.01.2025 про притягнення його до дисциплінарної відповідальності протиправним, прийнятим без врахування об`єктивних причин, що унеможливлювали виконання наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 07.12.2024 №1067, без проведення службового розслідування , надання пояснень.
Вирішуючи спір по суті суд виходить з наступного.
За приписами ч. 1 ст. 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення ЇЇ економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.
Згідно ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.
Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснює Закон України від 25.03.1992 № 2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (Закон України №2232-ХІІ).
Частиною 1 ст. 1 Закону України № 2232-ХІІ визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Згідно ч 1 ст. 2 Закону України № 2232-ХІІ військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни.
Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV затверджений Дисциплінарний статут Збройних Сил України, який визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг. Усі військовослужбовці Збройних Сил України незалежно від своїх військових звань, службового становища та заслуг повинні неухильно керуватися вимогами цього Статуту.
Відповідно до ст. 1 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.
Згідно ст. 2 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.
Статтею 3 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України визначено, що військова дисципліна досягається шляхом: виховання високих бойових і морально-психологічних якостей військовослужбовців на національно-історичних традиціях українського народу та традиціях Збройних Сил України, патріотизму, свідомого ставлення до виконання військового обов`язку, вірності Військовій присязі; особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог статутів Збройних Сил України; формування правової культури військовослужбовців; умілого поєднання повсякденної вимогливості командирів і начальників (далі - командири) до підлеглих без приниження їх особистої гідності, з дотриманням прав і свобод, постійної турботи про них та правильного застосування засобів переконання, примусу й громадського впливу колективу; зразкового виконання командирами військового обов`язку, їх справедливого ставлення до підлеглих; підтримання у військових з`єднаннях, частинах (підрозділах), закладах та установах необхідних матеріально-побутових умов, статутного порядку; своєчасного і повного постачання військовослужбовців встановленими видами забезпечення; чіткої організації і повного залучення особового складу до бойового навчання.
Відповідно до ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів; бути пильним, зберігати державну таємницю; додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.
Згідно ст. 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України за стан військової дисципліни у з`єднанні, військовій частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир. Інтереси захисту Вітчизни зобов`язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення. Стан військової дисципліни у військовій частині (підрозділі), закладі, установі та організації визначається здатністю особового складу виконувати в повному обсязі та в строк поставлені завдання, морально-психологічним станом особового складу, спроможністю командирів підтримувати на належному рівні військову дисципліну. Стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків. Діяльність командира щодо підтримання військової дисципліни оцінюється не кількістю накладених ним дисциплінарних стягнень, а виконанням обов`язків з додержанням вимог законів і статутів Збройних Сил України, повним використанням дисциплінарної влади для наведення порядку і запобігання порушенням військової дисципліни. Кожний військовослужбовець зобов`язаний сприяти командирові у відновленні та постійному підтриманні порядку й дисципліни. Командир, який не забезпечив додержання військової дисципліни та не вжив заходів для її відновлення, несе встановлену законом відповідальність.
Відповідно до ст. 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України право командира - віддавати накази і розпорядження, а обов`язок підлеглого - їх виконувати, крім випадку віддання явно злочинного наказу чи розпорядження. Наказ має бути виконаний сумлінно, точно та у встановлений строк. Відповідальність за наказ несе командир, який його віддав.
Наведені норми Дисциплінарного статуту дають підстави для висновку, що суть дисциплінарного правопорушення полягає у невиконанні чи неналежному виконанні військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушенні військової дисципліни чи громадського порядку.
Статтею 45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України передбачено, що у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.
За п. "в" ст. 48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення, зокрема, сувора догана.
На військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення (ст. 83 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України) .
Згідно ст.ст. 84, 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.
Службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу.
Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України визначається наказом Міністерства оборони України, в інших військових формуваннях, правоохоронних органах спеціального призначення - наказами державних органів, які мають у своєму підпорядкуванні військові формування, утворені відповідно до законів України, правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.
Відповідно до ст. 86 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.
Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.
З аналізу норм Дисциплінарного статуту вбачається, що вирішальним при накладенні дисциплінарної відповідальності за скоєний військовослужбовцем проступок є характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, ступінь вини, попередня поведінка порушника, а однією із обставин, які потрібно довести, є вина особи в невиконанні або неналежному виконанні покладених на нього обов`язків. Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини військовослужбовця, з`ясовуються відповідним командиром самостійно або під час службового розслідування, і повинні бути відображені у відповідному наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності або висновку службового розслідування.
Наказом Міністра оборони України від 21 листопада 2017 року №608, затверджено Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України (Порядок №608).
Цей Порядок визначає підстави та механізм проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України (далі - Збройні Сили), а також військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовослужбовці), які не виконали (неналежно виконали) свої службові обов`язки або вчинили правопорушення під час проходження служби (зборів), а також дії (бездіяльність) яких призвели до завдання шкоди державі.
Відповідно до п. 1 розділу ІІІ Порядку №608 рішення про призначення службового розслідування приймається командиром (начальником), який має право видавати письмові накази та накладати на підлеглого дисциплінарне стягнення.
За п. 3 розділу ІІІ Порядку №608 службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), у якому зазначаються підстава, обґрунтування або мета призначення службового розслідування, особа, стосовно якої воно проводиться, строк проведення службового розслідування, а також визначаються посадова (службова) особа, якій доручено його проведення, або голова та члени комісії з проведення службового розслідування (далі - особи, які проводять службове розслідування).
Відповідно до абзаців 2, 3 п. 1 Розділу ІІ Порядку №608 службове розслідування може призначатися у разі: невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, перевищення своїх повноважень, що призвело до людських жертв або загрожувало життю і здоров`ю особового складу, цивільного населення чи заподіяло матеріальну або моральну шкоду; невиконання або неналежного виконання вимог наказів та інших керівних документів, що могло негативно вплинути чи вплинуло на стан боєздатності, бойової готовності підрозділу чи військової частини або на стан виконання покладених на Збройні Сили завдань; неправомірного застосування військовослужбовцем фізичного впливу, зброї, спеціальних засобів або інших засобів ураження до інших військовослужбовців чи цивільних осіб, особливо, якщо це призвело до їх поранення, травмування або смерті; дій військовослужбовця, які призвели до спроби самогубства іншого військовослужбовця; втрати або викрадення зброї чи боєприпасів; порушення порядку та правил несення чергування (бойового чергування), вартової (вахтової) або внутрішньої служби, що могло спричинити або спричинило негативні наслідки; недозволеного розголошення змісту або втрати службових документів; внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєне військовослужбовцем кримінальне правопорушення; повідомлення військовослужбовцю про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення; скоєння військовослужбовцем під час виконання обов`язків військової служби дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої загинули або отримали тілесні ушкодження інші особи.
Службове розслідування може проводитися і в інших випадках з метою уточнення причин та умов, що сприяли правопорушенню, та встановлення ступеня вини посадових (службових) осіб.
Водночас, пункт 2 Розділу ІІ Порядку №608 вказує, що службове розслідування не призначається:
у разі надходження анонімних повідомлень, заяв, скарг;
якщо причини та умови, що сприяли вчиненню правопорушення, ступінь вини, розмір заподіяної матеріальної шкоди та інші обставини, які мають значення для прийняття рішення командиром (начальником) про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення, не потребують додаткового встановлення (уточнення) або їх встановлено під час проведення інспектування, інвентаризації, аудиту, за рішенням суду.
Так, з огляду на встановлені обставини, і правові норми суд погоджується з відповідачем про безпідставність доводів позивача про необхідність проведення службового розслідування в спірних правовідносинах.
Позивач був притягнений до дисциплінарної відповідальності за невиконання наказу у встановлений строк і ця обставина не потребує додаткового вивчення. Правопорушення вчинене позивачем має очевидний характер і відповідно у відбиранні письмових пояснень у членів комісії не було необхідності.
В матеріалах справи відсутні рапорти позивача, як голови комісії про невиконання, у тому числі з технічних причин, або неналежне виконання членами комісії вимог наказу командира Військової частини НОМЕР_1 №1067 (з адміністративно-господарської діяльності) від 07.12.2024 командуванню Військової частини НОМЕР_1 , докази контролю за виконанням наказу.
Крім того суд зауважує, що Верховний Суд у постанові від 13.06.2024 року у справі №420/9472/23 зазначив, що проведення службового розслідування не є обов`язковою передумовою для притягнення військовослужбовця навіть до дисциплінарної відповідальності. Призначення службового розслідування є правом, а не обов`язком особи, яка ухвалює рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності.
Виходячи з встановлених обставин і наведеного правового регулювання, суд приходить висновку про необгрунтованість і недоведеність позовних вимог про визнання протиправними дії, визнання протиправним і скасування наказу командира Військової частини НОМЕР_1 №95 від 26.01.2025 (з адміністративно-господарської діяльності) щодо притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.
З огляду на незадоволення основних позовних вимог, не підлягають задоволенню і похідні позовні вимоги.
Згідно зі статтею 76 Кодексу адміністративного судочинства України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до приписів ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно із ст. 90 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовної заяви.
Керуючись ст.ст.243-246, 250, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: 1- Міністерство оборони України, 2- Офіс Президента України про визнання протиправними дії, визнання протиправним і скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії- відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Врона