Справа № 560/19654/24
Суддя: Фелонюк Д.Л.
Дата ухвалення: 2025-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

17 липня 2025 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Фелонюк Д.Л. розглянув адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо не зарахування ОСОБА_1 до страхового стажу за період роботи з 01.07.2000 по 04.09.2001 у Малому приватному підприємстві «Афродіта»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 страховий стаж за період роботи з 01.07.2000 по 04.09.2001 у Малому приватному підприємстві «Афродіта» та здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 , визначене пенсійне забезпечення відповідно до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-XII (зі змінами та доповненнями), у розмірі 52% грошового забезпечення, з дати її призначення, з урахуванням раніше виплачених пенсій.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач протиправно не зарахував до страхового стажу позивача період роботи з 01.07.2000 по 04.09.2001 у Малому приватному підприємстві «Афродіта» з посиланням на відсутність відомостей про період роботи у індивідуальних відомостях про застраховану особу та сплату страхових внесків до органів Пенсійного фонду України, оскільки основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідач правом подати відзив не скористався, а тому, відповідно до вимог частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе вирішити справу за наявними у ній матеріалами.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 01.01.2025 відкрито провадження у справі та вирішено її розглянути за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Позивач перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України №2262-ХІІ від 09.04.1992 "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон №2262-ХІІ). Розмір пенсії обчислено з урахуванням 51% грошового забезпечення за 26 років вислуги.

Згідно з відомостями трудової книжки серії НОМЕР_1 від 02.12.1992 позивач з 10.11.1998 по 04.09.2001 працював в Малому приватному підприємстві «Афродіта».

Відповідно до розрахунку №1128 загального страхового стажу (в календарному обчисленні) на пенсію за вислугу років позивача, наданого 17.01.2024 відділом соціального забезпечення та контролю соціальних виплат фінансово-економічного управління ІНФОРМАЦІЯ_1 , загальний страховий стаж позивача становить 27 років 04 місці 05 днів та включає, зокрема, період з 10.11.1998 по 04.09.2001 (2 роки 09 місяців 24 дні).

Позивач звернувся до відповідача з заявою, в якій просив перерахувати пенсію, виходячи з 52% грошового забезпечення з урахуванням стажу 27 років.

Відповідач повідомив позивача листом, що згідно з розрахунком вислуги років на пенсію, складеного відділом соціального забезпечення та контролю соціальних виплат фінансово-економічного управління ІНФОРМАЦІЯ_1 , загальний страховий стаж становить 27 років 04 місяці 05 днів, в тому числі: календарна вислуга років - 15 років 02 місяці 07 днів, страховий стаж - 12 років 01 місяць 28 днів. При перевірці наданих документів встановлено, що до страхового стажу включено період роботи з 10.11.1998 по 04.09.2001 у Малому приватному підприємстві «Афродіта». До страхового стажу згідно з трудовою книжкою від 02.12.1992 серії НОМЕР_1 не зараховано період роботи з 01.07.2000 по 04.09.2001 у Малому приватному підприємстві «Афродіта», оскільки відсутні відомості про період роботи в індивідуальних відомостях про застраховану особу та сплату страхових внесків до органів Пенсійного фонду України. Тому позивачу правомірно призначено пенсію за вислугу років з урахуванням страхового стажу 26 років у розмірі 51% відповідних сум грошового забезпечення.

Позивач, вважаючи порушеними його права, звернувся з позовом до суду.

IV. ЗАКОНОДАВСТВО ТА ОЦІНКА СУДУ

Відповідно до частин 1, 2 статті 63 Закону №2262-ХІІ перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону.

Згідно з пунктом «б» статті 12 Закону №2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "з" статті 1-2 цього Закону, в разі досягнення ними на день звільнення зі служби 45-річного віку, крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону, за наявності у них страхового стажу 25 років і більше, з яких не менше ніж 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Державному бюро розслідувань, на посадах начальницького складу в Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України.

Відповідно до пункту «б» статті 13 Закону №2262-ХІІ пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають страховий стаж 25 років і більше, з яких не менше 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба, служба в органах внутрішніх справ, поліції, Державному бюро розслідувань, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України (пункт "б" статті 12): за страховий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний повний рік стажу понад 25 років - 1 процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).

Щодо не зарахування до страхового стажу періоду з 01.07.2000 по 04.09.2001 у Малому приватному підприємстві «Афродіта», оскільки відсутні відомості про період роботи в індивідуальних відомостях про застраховану особу та сплату страхових внесків до органів Пенсійного фонду України, то суд зазначає та враховує таке.

Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 1 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Зі змісту наведених норм слідує, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Записи в трудовій книжці позивача не оскаржувались та в судовому порядку недійсними не визнавались. Доказів протилежного не надано. Не здобуто таких доказів і судом.

Крім того, відомостями трудової книжки підтверджується безперервність періоду з 10.11.1998 по 04.09.2001.

Порядок обчислення та сплати страхових внесків визначено у статті 20 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-IV), відповідно до якої, страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі. Обчислення страхових внесків із сум, виражених в іноземній валюті, здійснюється шляхом перерахування зазначених сум у національну валюту України за курсом валют, установленим Національним банком України на день обчислення страхових внесків. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом. Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Відповідно до статті 106 Закону №1058-IV відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Отже, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.

Періоди роботи, за які підприємство - страхувальник нарахувало застрахованій особі - працівнику заробітну плату, та утримало з неї відповідні страхові внески (єдиний внесок), повинні зараховуватись до страхового стажу застрахованої особи-працівника незалежно від того, чи можливо надати документальне підтвердження фактичної сплати страхувальником страхових внесків. Працівник не може нести відповідальність у вигляді позбавлення права на включення періоду роботи до страхового стажу за порушення, яке вчинене роботодавцем - платником страхових внесків (єдиного внеску).

Система персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування була запроваджена з 01.07.2000 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №794 від 04.06.1998 «Про затвердження Положення про організацію персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування». Однак, повноцінне функціонування цієї системи та обов`язковість подання роботодавцями відомостей формувалися поступово.

За таких обставин, враховуючи викладене, а також те, що спірний період припадає на початковий етап функціонування системи персоніфікованого обліку, а трудовий стаж підтверджується записами у трудовій книжці, суд вважає, що протиправними є дії відповідача щодо не зарахування до страхового стажу позивача періоду роботи з 01.07.2000 по 04.09.2001 у Малому приватному підприємстві «Афродіта». Як наслідок, слід зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії з дати її призначення (з урахуванням виплачених сум), зарахувавши до страхового стажу період роботи з 01.07.2000 по 04.09.2001 у Малому приватному підприємстві «Афродіта».

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату визначеного пенсійного забезпечення у розмірі 52% грошового забезпечення, то суд вважає відсутніми підстави для їх задоволення. Це зобов`язання відповідача є похідним від виконання ним рішення суду про здійснення перерахунку та виплати пенсії з урахуванням зарахування періоду роботи з 01.07.2000 по 04.09.2001.

Інші доводи та заперечення сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

Слід зазначити, що згідно з пунктом 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994).

За нормами частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наведене свідчить про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Враховуючи положення статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, а також звільнення позивача від сплати судового збору відповідно до пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір", підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 01.07.2000 по 04.09.2001 у Малому приватному підприємстві «Афродіта».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з дати її призначення (з урахуванням виплачених сум), зарахувавши до страхового стажу період роботи з 01.07.2000 по 04.09.2001 у Малому приватному підприємстві «Афродіта».

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди 10, м. Хмельницький, Хмельницька обл., 29000 , код ЄДРПОУ - 21318350)

Головуючий суддя Д.Л. Фелонюк