Справа № 560/12512/24
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2025-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/12512/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Печений Є.В.

Суддя-доповідач - Ватаманюк Р.В.

16 липня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Капустинського М.М. Сапальової Т.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 13 листопада 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 13.11.2024 позов задоволено частково.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

До суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач вказує про обґрунтованість рішення суду першої інстанції та просить залишити його без змін.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є інвалідом другої групи причиною якої є інвалідність з дитинства.

Інвалідність позивачці встановлена довічно, що підтверджується випискою з акту МСЄК серії АВ № 0383009 від 29.10.2014.

ОСОБА_1 , відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 від 25.06.1984, є дочкою ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 від 05.06.2024.

ОСОБА_1 перебувала на утриманні матері - ОСОБА_2 -, яка була пенсіонеркою.

ОСОБА_1 11.06.2024 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про перерахунок пенсії та перехід на інший вид пенсії, а саме: із пенсії по інвалідності на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, відповідно до Закону України № 1058-IV від 09.07.2003 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Листом від 21.07.2024 Головне Управління Пенсійного фонду в Хмельницькій області повідомило, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області № 06 від 19.06.2024 позивачці відмовлено у переході на інший вид пенсії, а саме: із пенсії по інвалідності на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, відповідно до Закону України № 1058-IV від 09.07.2003 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки позивачкою не надано висновок про час настання інвалідності до досягнення особою 18 років, а відповідно до первинної виписки з акта огляду МСЕК, інвалідність ОСОБА_1 настала після досягнення 18-річного віку.

ОСОБА_1 18.07.2024 повторно звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про перерахунок пенсії перехід на інший вид пенсії, а саме: із пенсії по інвалідності на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, відповідно до Закону України № 1058-IV від 09.07.2003 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Листом від 03.08.2024 Головне Управління Пенсійного фонду в Хмельницькій області повідомило, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 06 від 26.07.2024 позивачці відмовлено у перерахунку пенсії переході на інший вид пенсії, а саме: із пенсії по інвалідності на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, відповідно до Закону України № 1058-IV від 09.07.2003 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки позивачкою надано заключення ЛКК. видане КНП «Новоушицькою багатопрофільною лікарнею» від 18.07.2024 № 52, яке не відповідає формі первинної облікової документації № 080-3/о затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 09.03.2021 № 407 про час настання інвалідності до досягнення особою 18 років.

ОСОБА_1 вважаючи, що, вказаними вище діями, відповідачі порушули її право на належний соціальний захист, звернулася до суду із цим позовом.

Суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для задоволення адміністративного позову.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

На підставі вказаної норми апеляційний суд не надає правової оцінки рішенню суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову.

Частиною 1 ст. 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (ділі - Закон № 1058-IV) визначено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Згідно із п. 2 ч. 2 ст. 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" непрацездатними членами сім`ї вважаються: діти (у тому числі, діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років.

Відповідно до п. 2.3 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі Порядок № 22-1), до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу.

Також надаються такі документи: 1) документ, що засвідчує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті) особи, якій призначається пенсія (надається у разі відсутності в паспорті громадянина України або свідоцтві про народження інформації про реєстраційний номер облікової картки платника податків), та померлого годувальника (надається у разі, якщо особа, яка звернулася із заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, має такі документи); 2) свідоцтво про народження або документ, що посвідчує особу, зазначений у пункті 2.9 цього розділу, якій призначається пенсія; 3) документи, що засвідчують родинні стосунки члена сім`ї з померлим годувальником; 4) свідоцтво про смерть годувальника, або рішення суду про визнання його безвісно відсутнім чи оголошення його померлим, або інформація з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин; 5) документи про вік померлого годувальника сім`ї за відсутності таких даних у свідоцтві про смерть чи рішенні суду про визнання годувальника безвісно відсутнім або оголошення його померлим; 6) довідки загальноосвітніх навчальних закладів системи загальної середньої освіти, професійно-технічних, вищих навчальних закладів, закладів освіти за кордоном про те, що особи, зазначені в абзаці другому пункту 2 частини другої статті 36 Закону, навчаються за денною формою навчання; 7) документи про те, що чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків, дід, баба, брат чи сестра померлого годувальника незалежно від віку і працездатності не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років; 8) відомості про місце проживання; 9) документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника; 10) експертний висновок про встановлення причинного06.2024 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про перерахунок пенсії та перехід на інший вид пенсії, а саме: із пенсії по інвалідності на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, відповідно до Закону України № 1058-IV.

Орган, що призначає пенсію, додає до заяви одержані ним від МСЕК виписки з актів огляду в МСЕК дорослих членів сім`ї, яким право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника надається внаслідок їх інвалідності.

Згідно із п. 2.18 розділу ІІ Порядку № 22-1, визнання особою з інвалідністю з дитинства або дитиною з інвалідністю засвідчується випискою з акта огляду в МСЕК, медичним висновком закладу охорони здоров`я, посвідченням одержувача допомоги. У разі якщо дитина визнана дитиною з інвалідністю після досягнення шестирічного віку або особою з інвалідністю з дитинства після досягнення вісімнадцятирічного віку, надається відповідно висновок лікарсько-консультаційної комісії про те, що вона мала медичні показання для визнання її дитиною з інвалідністю до досягнення шестирічного віку, та/або висновок МСЕК про можливість настання інвалідності до досягнення особою вісімнадцятирічного віку (висновок про час настання інвалідності).

За ч. 3 ст. 1 Закону України "Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам", причина, група інвалідності, строк, на який встановлюється інвалідність, визначаються органом медико-соціальної експертизи згідно із законодавством України з одночасним роз`ясненням інвалідам з дитинства їх права на державну соціальну допомогу.

Відповідно до п. 1 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1317 від 03.12.2009, медико-соціальна експертиза хворим, що досягли повноліття, потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, інвалідам проводиться з метою виявлення ступеня обмеження життєдіяльності, причини, часу настання, групи інвалідності, а також компенсаторно-адаптаційних можливостей особи, реалізація яких сприяє медичній, психолого-педагогічній, професійній, трудовій, фізкультурно-спортивній, фізичній, соціальній та психологічній реабілітації.

Таким чином, статус "інвалід з дитинства" встановлюється в день надходження до комісії документів виключно після 18 років.

Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 27.10.2021 у справі № 759/6651/16-а, який враховується судом, в силу приписів ч. 5 ст. 242 КАС України, при розгляді справи № 560/12512/24.

Так, відмовляючи у переведенні на пенсію у зв`язку з втратою годувальника позивачці, Головне управління Пенсійного фонду України в Львівській області у рішенні від 19.06.2024 року № 6 посилається на те, що заключення ЛКК, видане КНП Новоушицькою багатопрофільною лікарнею від 18.07.2024 № 52, не відповідає формі первинної облікової документації № 080-3/о, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 09.03.2021 № 407 про час настання інвалідності до досягнення особою 18 років.

Також у рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 06 від 26.07.2024 позивачці відмовлено у перерахунку пенсії з тих підстав, що надане позивачкою заключення ЛКК, видане КНП Новоушицька багатофункціональна лікарня № 52 від 18.07.2024 року, не відповідає вимогам п. 2.18 Порядку.

Водночас, положення п. 2.18 розділу ІІ Порядку № 22-1 містять чіткий перелік, що слугує підставою визнання особою з інвалідністю з дитинства або дитиною з інвалідністю.

Згідно абзацу 1 п. 2.18 розділу ІІ Порядку № 22-1 визнання особою з інвалідністю з дитинства або дитиною з інвалідністю засвідчується випискою з акта огляду в МСЕК, медичним висновком закладу охорони здоров`я, посвідченням одержувача допомоги.

Крім того, у п. 2.18 розділу ІІ Порядку №22-1 вказано, що у разі якщо дитина визнана дитиною з інвалідністю після досягнення шестирічного віку або особою з інвалідністю з дитинства після досягнення вісімнадцятирічного віку, надається відповідно висновок лікарсько-консультаційної комісії про те, що вона мала медичні показання для визнання її дитиною з інвалідністю до досягнення шестирічного віку, та/або висновок МСЕК про можливість настання інвалідності до досягнення особою вісімнадцятирічного віку (висновок про час настання інвалідності).

Так, згідно матеріалів справи позивачу призначено пенсію по інвалідності ІІ групи, згідно із Довідки до Акта огляду МСЄК від 29.10.2014 серія 10ААБ № 560499, у якій зазначено, що причина інвалідності - інвалідність з дитинства .

При цьому, як вимагає п. 2.18 розділу ІІ Порядку № 22-1 (щодо надання відповідно висновку лікарсько-консультаційної комісії про те, що особа мала медичні показання для визнання її дитиною з інвалідністю до досягнення шестирічного віку), позивачкою надано заключення ЛКК, видане КНП Новоушицькою багатопрофільною лікарнею від 18.07.2024 № 52, в якій зазначено, що захворювання ОСОБА_1 настало до 18 річного віку.

Водночас, у матеріалах справи міститься виписка з Акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ № 0383009, в якій вказано причину інвалідності - інвалід з дитинства, пенсійне посвідчення від 26.11.2014 року серії НОМЕР_3 .

Отже, вказаними вище документами підтверджується те, що позивачка має медичні показання для визнання її особою з інвалідністю до 18 років, а тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку, щодо визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного Фонду України у Львівській області від 19.06.2024 № 6 про відмову у перерахунку пенсії позивача, визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 26.07.2024 року № 06 про відмову в проведенні перерахунку пенсії позивача та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перевести ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності на пенсію у зв`язку з втратою годувальника - ОСОБА_2 , відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", із 04.06.2024.

За таких обставин, судова колегія апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції в повній мірі надав оцінку усім вказаним обставинам та зібраним по справі доказам, у зв`язку із чим, ухвалив законне та обґрунтоване рішення, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 13 листопада 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Капустинський М.М. Сапальова Т.В.