Справа № 640/10485/19
Суддя: Козачок І.С.
Дата ухвалення: 2025-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

17 липня 2025 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Козачок І.С. розглянувши адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша лізингова компанія " до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Перша лізингова компанія " звернулось до суду з позовом до Офісу великих платників податків Державної податкової служби про визнання протиправним та скасування наказу "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки" №1239 від 07.06.2019. В обґрунтування позову позивач зазначає, що у відповідача були відсутні правові підстави для призначення та проведення перевірки, а спірний наказ виданий з порушенням вимог чинного законодавства.

Відповідно до супровідного листа Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.01.2024 №03-19/614/24 матеріали адміністративної справи №640/10485/19 за належністю були скеровані до Київського окружного адміністративного суду. Київський окружний адміністративний суд на виконання Закону України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу ІІ прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» та відповідно до Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 №399, передав судову справу Хмельницькому окружному адміністративному суду листом від 01.01.2025 вих. №01-19/1/25.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями проведений повторний автоматизований розподіл справи. Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 14.03.2025 справу взято до провадження.

Суд замінив первинного відповідача - Офіс великих платників податків Державної податкової служби його процесуальним правонаступником - Центральним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків.

Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

У відзиві відповідач просить відмовити у задоволенні позову, покликаючись на те, що ним правомірно прийнятий спірний наказ про проведення документальної позапланової виїзної перевірки платника податків.

У відповіді на відзив позивач не погоджується з доводами відповідача.

Під час розгляду справи новим складом суду сторони надали додаткові пояснення.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Податковий кодекс України від 02.10.2010 №2755-VI регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з п.п. 19-1.1.1, 19-1.1.2, 19-1.1.40, 19-1.1.46 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України, контролюючі органи здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків; контролюють своєчасність подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів; організовують збір податкової інформації та вносять її до інформаційних баз даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику; використовують під час виконання своїх посадових (службових) обов`язків податкову інформацію з інформаційно-телекомунікаційних систем та інших джерел, отриману в порядку та спосіб, визначений цим Кодексом.

Відповідно до пунктів 61.1, 61.2 статті 61 ПК України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Податковий контроль здійснюється органами, зазначеними у статті 41 цього Кодексу, в межах їх повноважень, встановлених цим Кодексом. Згідно із підпунктом 62.1.3 пункту 62.1 статті 62 ПК України одним із способів здійснення податкового контролю є проведення перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Підпункт 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України (в редакції, чинній на момент прийняття наказу) передбачав, що контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом. Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно з підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом. Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Пунктом 78.4 статті 78 Податкового кодексу України визначено, що про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається у випадку, коли платникові до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Відповідно до п. 79.1 статті 79 Податкового кодексу України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Правовідносини з приводу підстав та організації направлення запиту контролюючим органом і надання на нього відповіді платником податків регулюються пунктом 73.3 статті 73 ПК України.

Відповідно до п. 73.3 статті 73 ПК України контролюючі органи мають право звернутись до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження. Такий запит підписується керівником (заступником керівника) контролюючого органу і повинен містити перелік інформації, яка запитується, та документів, що її підтверджують, а також підстави для надіслання запиту.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб`єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав:

1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;

2) для визначення рівня звичайних цін на товари (роботи, послуги) під час проведення перевірок та в інших випадках, передбачених статтею 39 цього Кодексу;

3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків;

4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків податкової накладної покупцю або про порушення правил заповнення податкової накладної;

5) у разі проведення зустрічної звірки;

6) в інших випадках, визначених цим Кодексом.

З системного аналізу п. 73.3 ст. 73 та п. п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України вбачається, що письмовий запит контролюючого органу повинен містити інформацію про виявлене або ймовірне порушення платником податків валютного, податкового або іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Це означає, що запит повинен містити конкретні підстави, тобто чітко окреслені обставини, які свідчать про порушення платником податків податкового законодавства. У разі відсутності такої інформації платник податків не має об`єктивної можливості надати будь-які пояснення та їх документальне підтвердження, оскільки не обізнаний з предметом та характером виявлених порушень. Отже, посилання на підставу для проведення перевірки не може обмежуватись лише посиланням на норму податкового законодавства.

Аналогічний висновок висловлений у постановах Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 820/768/18, від 19.03.2019 у справі № 803/1542/16.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив таке.

Запитом від 26.11.2018 №49217/10/28-10-43-02-11 Офіс великих платників податків ДФС запропонував ТОВ "Перша лізингова компанія" протягом 15 робочих днів надати письмові пояснення, документальні підтвердження своєчасного подання повідомлень про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням.

17.12.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю "Перша лізингова компанія" надало відповідь (а. с. 99-104) на вказаний запит податкового органу та документальне підтвердження для спростування його висновків про можливі порушення у кількості 8 додатків на 222 аркушах.

07.06.2019 Державною фіскальною службою України був прийнятий наказ №1239 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Перша лізингова компанія"

Підставою для прийняття оскаржуваного наказу та проведення перевірки зазначені норми п.п.20.1.4 п.20.1 ст. 20, п.п.75.1.2 п.75.1 ст. 75, п. п. 78.1.1 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України від 02.10.2010 №2755-VI.

Платник, не погоджуючись з наказом і підставою перевірки, звернувся до суду.

Підпунктом 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України визначені підстави для проведення документальної позапланової перевірки, однією з яких є отримання податкової інформації, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Під час вирішення питання щодо правомірності призначення і проведення перевірки необхідно надавати оцінку достатності змісту наказу в контексті чіткого визначення у ньому правової (юридичної) підстави проведення такої перевірки та існування відповідної фактичної підстави, яка є передумовою для її проведення.

У разі встановлення в одному підпункті статті декількох самостійних підстав для проведення перевірки, кожна з них не обов`язково має бути сформульована тотожно до змісту правової норми, якою ця підстава встановлена, проте повинна бути чітко визначена та відповідати правовій нормі. Виконання такої вимоги забезпечує розуміння суб`єктом господарювання причин, що зумовили проведення перевірки, а також кола питань, які можуть бути її предметом, залежно від підстави проведення. У такій ситуації в разі виникнення спору щодо наявності дійсних підстав для проведення перевірки або обґрунтованості припущень щодо вчинення суб`єктом господарювання порушень суд має можливість перевірити ці питання під час розгляду адміністративної справи.

Аналогічний висновок висловлено Верховним Судом у постанові від 05.07.2023 у справі № 460/2663/22.

У судовій практиці прийнято розрізняти юридичну підставу, як елемент підстави для проведення перевірки, та фактичну підставу, яка розкриває сукупність обставин, що характеризують (зумовлюють) юридичну підставу. Відображенням юридичної підстави є наведення у наказі податкового органу відповідної норми ПК України, яка надає право для проведення перевірки. Відображенням фактичної підстави вважається наведення конкретних обставин (фактів), існування яких вказує на наявність юридичної підстави.

Підстави для призначення будь-якої перевірки чітко закріплені у нормах ПК України, за наявності яких у контролюючих органів виникає безпосередньо право на проведення перевірки, тоді як відображення цих підстав у наказі про призначення перевірки фактично є формалізацією у письмовій формі права на проведення перевірки, яке вже виникло.

Під час вирішення питання щодо правомірності призначення і проведення перевірки необхідно надавати оцінку достатності змісту наказу в контексті чіткого визначення у ньому правової (юридичної) підстави проведення такої перевірки та існування відповідної фактичної підстави, яка є передумовою для її проведення.

Наявність податкової інформації про порушення платником податків податкового законодавства є підставою для призначення податкової перевірки, якщо платник податків не надасть відповіді ( пояснення та документальні підтвердження) на конкретний письмовий запит контролюючого органу.

Водночас, дослідивши зміст запиту від 26.11.2018 №49217-10-28-10-43-02-1 (а.с.97-98), суд встановив, що він містить узагальнене покликання на "встановлення фактів, що свідчать про порушення Лізинговою компанією норм податкового законодавства, а саме п. 63.3 ст. 63 Податкового кодексу України в частині неподання повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (...)"

Про будь - які конкретні факти порушень з посиланням на дійсні обставини у запиті не зазначається.

Суд враховує те, що у відповіді від 17.12.2018 на запит відповідача Товариство надало докладні письмові пояснення та 8 додатків на 222 аркушах, серед яких документи, які стосуються декларування об`єктів оподаткування або об`єктів, які пов`язані з оподаткуванням, податкові декларації, видаткові накладні та інші документи, які стосуються питання, яке в загальних рисах було окреслене податковим органом у запиті.

Відтак, судом не встановлено і належними доказами не доведено невиконання платником обов`язку надати документи за запит податкового органу, що б могло бути підставою для призначення вказаної перевірки.

Крім того, як вбачається з тексту спірного наказу №1239 про проведення перевірки, податковий орган взагалі не покликається на ненадання платником будь - яких документів або на їх недостатність, що б могло давати підстави для призначення перевірки.

З огляду на це, суд приходить до висновку, що спірний наказ прийнятий відповідачем необґрунтовано і безпідставно.

У позові Товариство також покликається на порушення порядку вручення працівниками контролюючого органу документів перед початком перевірки.

Відповідно до пункту 42.2 статті 42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику) Відповідно до пункту 78.5 статті 78 Податкового кодексу України допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна позапланова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу. Відповідно до п. 81.1 статті 81 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

- службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Отже, з наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Виконання зазначених положень надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної виїзної перевірки.

Водночас, суду не надано доказів належного та вчасного надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення перевірки, письмового повідомлення про дату початку та місце проведення перевірки відповідно до зазначених вище вимог ПК України.

Оскільки відповідач не довів обґрунтованість дій та спірного наказу і доводи позивача належними доказами не спростував, адміністративний позов є обґрунтований та підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов - задоволити.

Визнати протиправним та скасувати наказ №1239 Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Перша лізингова компанія" ( )" від 07.06.2019.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 17 липня 2025 року

Позивач:Товариство з обмеженою відповідальністю "Перша лізингова компанія " (вул. Іллінська, 8,м. Київ,04070 , код ЄДРПОУ - 30436756)
Відповідач:Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків (вул. Кошиця Олександра, 3,м. Київ,02068 , код ЄДРПОУ - 44082145)

Головуючий суддя І.С. Козачок