Справа № 598/979/25
Суддя: Гудима І. В.
Дата ухвалення: 2025-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 598/979/25
провадження № 2-а/598/17/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" липня 2025 р. Збаразький районний суд Тернопільської області в складі судді Гудими І.В., розглянувши в письмовому провадженні в місті Збаражі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови №793 від 05.05.2025 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП,

в с т а н о в и в :

До суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення №793 від 05.05.2025 року. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 05 травня 2025 року його, згідно із вищевказаною постановою, було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень, за неприбуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 у визначений строк після направлення повістки рекомендованим листом, що кваліфіковано як адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та стало підставою для винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Позивач не погоджується з вказаною постановою, посилаючись на те, що не отримував поштового відправлення, яке, за змістом постанови, містило повістку №2951285. Він вказує, що не був належним чином повідомлений про її надходження, оскільки не отримував жодних SMS-повідомлень або поштових повідомлень від АТ «Укрпошта» про наявність рекомендованого листа. На підтвердження своєї позиції він звертався до ІНФОРМАЦІЯ_1 із проханням надати копію поштового відправлення, яке було підставою для складення постанови, з відміткою про його повернення у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. Однак, станом на момент звернення до суду, відповідач не надав позивачу такої копії. Позивач також зазначає, що своєчасно актуалізував свої персональні дані через додаток «Резерв+», вказавши адресу фактичного проживання, за якою він раніше успішно отримував повістку для проходження медичного огляду. Це, на його думку, підтверджує факт отримання ним поштових відправлень за вказаною адресою. Натомість саме повістки №2951285, що зазначена у постанові №793 від 05.05.2025 року як підстава для накладення адміністративного стягнення, він не отримував, а тому не мав об`єктивної можливості з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_1 у визначений строк. З огляду на викладене, позивач вважає, що був позбавлений можливості належним чином виконати обов`язок щодо прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки не був повідомлений про виклик. Відтак вважає, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, а винесена постанова є необґрунтованою та підлягає скасуванню.

Ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 14 травня 2025 року прийнято до розгляду дану позовну заяву та відкрито провадження в адміністративній справі. Ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

23 травня 2025 року до суду від ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшов відзив на позовну заяву в якому просять в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити, вважаючи його вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки позивач перебуває на військовому обліку та за обліковими даними викликався до територіального центру для уточнення облікових відомостей. Повістку було сформовано через Єдиний державний реєстр призовників і надіслано за зареєстрованою адресою проживання. Повістка надсилалась рекомендованим листом через АТ «Укрпошта». Разом з тим, за інформацією, наданою поштовим оператором, рекомендоване повідомлення було повернуто відправнику з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою. Відповідач вважає, що позивач був повідомлений належним чином, а тому мав обов`язок з`явитися у визначений строк. Вказано, що чинне законодавство не передбачає звільнення від виконання військового обов`язку у зв`язку з релігійними переконаннями або на підставі духовного сану, а надана довідка від релігійної організації не є підставою для звільнення чи відстрочки. Відповідач зазначає, що дії позивача є проявом бездіяльності та порушення правил військового обліку в особливий період, за що він правомірно притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Посилаючись на норми матеріального та процесуального права, відповідач стверджує, що постанова №793 від 05.05.2025 року винесена уповноваженою особою тимчасово виконуючим обов`язки начальника територіального центру в межах компетенції та за наявності достатніх правових підстав. З огляду на викладене, відповідач просив у задоволенні позову відмовити повністю.

26 травня 2025 року до суду від представника позивача адвоката Борис І.Д. надійшла відповідь на відзив, у якій сторона позивача не погодилася з викладеними у відзиві доводами, вважаючи правові висновки відповідача помилковими, а фактичні твердження недоведеними. Зазначено, що ОСОБА_1 жодного належного повідомлення про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_1 на 31.03.2025 року не отримував, а тому склад адміністративного правопорушення у його діях відсутній. Також сторона позивача зазначила, що відповідачем до відзиву не додано жодних належних доказів, зокрема поштових відправлень чи копій повідомлень, які б підтверджували факт вчинення адміністративного правопорушення.

Ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши докази по справі, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно зі ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст.245 КпАП України завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Судом встановлено, що 05 травня 2025 року тимчасово виконуючий обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковник ОСОБА_2 розглянув матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення №793 за частиною 3 статті 210-1 КпАП України (а.с.8).

Згідно вказаної постанови №793 по справі про адміністративне правопорушення від 05.05.2025 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. за те що він без поважних причин не прибув 31.03.2025 року за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_1 для уточнення облікових даних. При цьому, повістка №2951285 про явку ОСОБА_1 в ІНФОРМАЦІЯ_3 була направлена рекомендованим листом через «Укрпошту» відповідно до вимог постанови КМУ №560 від 18.05.2024 року (зі змінами) та повернулася до ІНФОРМАЦІЯ_1 з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою. На визначену дату ОСОБА_1 не з`явився, будь-яких підтверджуючих документів, які б засвідчували поважність неприбуття у визначений строк (три дні від дати прибуття, визначеної у повістці), не надав, чим порушив правила військового обліку.

ОСОБА_1 заперечив обставини, що викладені в оспорюваній постанові, та ствердив, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КпАП України, а вищевказана постанова винесена з порушенням його процесуальних прав.

Ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 14 травня 2025 року було запропоновано відповідачу подати до суду відзив на позов та, відповідно до вимог ст.80 КАС України, було зобов`язано відповідача надати докази (копії матеріалів) на підставі яких було винесено вищевказану постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. 23.05.2025 року відповідачем було подано відзив на позовну заяву, однак до відзиву не додано жодних доказів, на підставі яких було винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з вимогами ст.280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Положеннями ч.1 ст.210-1 КпАП України визначено, що адміністративна відповідальність настає за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Частиною 3 ст.210-1 КпАП України передбачено відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Встановлено, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтвердили факт порушення позивачем вимог законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Для спростування доводів позову і підтвердження вини позивача відповідач жодних належних і достовірних доказів визначених законом суду не надав.

В силу вимог ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з вимогами ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

В силу вимог ст.62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З матеріалів справи встановлено, що 23.05.2025 року відповідач подав відзив на позов, однак всупереч вимогам статті 80 КАС України до нього не додано жодних належних та достовірних доказів, які б підтверджували обставини, викладені у ньому та у постанові по справі про адміністративне правопорушення №793 від 058.05.2025 року, які б обґрунтовували правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності та спростовували його доводи. Крім того, у самому відзиві не зазначено та не прослідковується жодної конкретної інформації щодо направлення повістки зокрема, не вказано номеру поштового відправлення, дати його надсилання, а також відсутні будь-які інші дані, які б підтверджували факт направлення чи спроби вручення повістки. Також не надано доказів того, що поштове відправлення поверталося з відміткою оператора поштового зв`язку про відсутність адресата за вказаною адресою, на яку нібито направлялась повістка.

Сама по собі постанова, без інших належних та допустимих доказів, не підтверджує факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КпАП України.

Відповідно до вимог п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень та закрити провадження у справі.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, оцінюючи в сукупності наявні докази, з врахуванням встановленого КАС України обов`язку відповідача доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, приймаючи до уваги неподання відповідачем доказів, на підтвердження викладеного у постанові №793 від 05.05.2025 року, суд прийшов до висновку про недоведеність вини позивача в скоєнні адміністративного правопорушення, а тому постанову за №793 від 05.05.2025 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень, слід скасувати, а провадженні у справі закрити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 19, 55, 62 Конституції України, ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 80, 90, 159, 242-246, 251, 257, 262, 286, 293 КАС України, ч.ч.1, 3 ст.210-1, ст.ст.245, 247, 251, 268, 280, 286, 289, 293 КпАП України, суд,-

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_2 (місцезнаходження АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення №793 від 05 травня 2025 року задовольнити.

Скасувати постанову №793 по справі про адміністративне правопорушення від 05 травня 2025 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КпАП України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його підписання.

Повне рішення суду складено та підписано 17 липня 2025 року.

СУДДЯ Ігор ГУДИМА