Справа № 460/13926/24
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2025-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2025 рокуЛьвівСправа № 460/13926/24 пров. № А/857/8658/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Качмара В.Я., Онишкевича Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного підприємства «СД» на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 27 січня 2025 року у справі № 460/13926/24 за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області до Приватного підприємства «СД» про визнання дії та бездіяльності протиправними,-

суддя в 1-й інстанції Недашківська К.М.,

час ухвалення рішення 27.01.2025 року,

місце ухвалення рішення м.Рівне,

дата складання повного тексту рішення 27.01.2025 року,

в с т а н о в и в :

Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області звернулося в суд з позовом до Приватного підприємства «СД» про визнання дії та бездіяльності протиправними.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 27 січня 2025 року позов задоволено. Стягнуто з Приватного підприємства «СД» на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області суму заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за період з травня 2021 року по жовтень 2024 року включно, у загальному розмірі 24124 грн 74 коп.

Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати оскаржуване рішення в та прийняти постанову про відмову в задоволенні позову повністю, оскільки сформовані розрахунки стосуються працівника ОСОБА_1 , який не був зайнятий повний робочий день на роботах у структурному підрозділі «Виробнича база» на посадах, які включені до переліку робочих місць, виробництв, робіт, професій і посад, працівникам яких підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за списком №1 та №2 згідно з наказом директора ПП «СД» №28-ОП від 12 квітня 2011 року «Про результати атестації робочих місць за умовами праці для визначення права працівників на пільгове пенсійне забезпечення, інші пільги та компенсації, передбачені чинним законодавством», а працював на інших об`єктах будівництва в м. Рівне та Рівненської області, ПП «СД» не видавало ОСОБА_1 уточнюючої довідки згідно з Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. №637 (у редакції, чинній на час призначення пенсії). Оскільки позивачем не доведено, що ОСОБА_1 в ПП «СД» був зайнятий повний робочий день на роботах із шкідливим і важкими умовами праці за Списком №2, то надані розрахунки фактичних витрати на виплату і доставку пенсії є незаконними і не свідчать про наявність обов`язку у підприємства відшкодовувати позивачу витрати на виплату і доставу пенсії ОСОБА_1 . Також відповідач зазначає, що відповідачу не надсилалися у строки визначені законодавством розрахунки фактичних витрат на виплату пенсій, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону №1058-IV в частині пенсій, призначених відповідно до п.п.б-з ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а ПП «СД» їх не отримувало.

Колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу в порядку письмового провадження відповідно до п.3 ч.1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Приватне підприємство «СД» перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Рівненській області, як страхувальник роботодавець, який відповідно до закону сплачує єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платником відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV.

Пенсійним органом сформовані Розрахунки фактичних витрат та виплату та доставку пенсій, що підлягають відшкодуванню, призначених особам, які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсій за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»:

Розрахунок від 13.05.2021 №1700-0504-8/19848 з травня 2021 року (а.с. 10); докази надіслання (а.с. 11) (відповідач порядковий номер 20; місто Рівне, вулиця Київська, 92А);

Розрахунок від 10.06.2021 №1700-0504-8/24964 з червня 2021 року (а.с. 13); докази надіслання (а.с. 14) (відповідач порядковий номер 35; місто Рівне, вулиця Київська, 92А);

Розрахунок від 13.01.2022 №1700-0604-8/1664 з січня 2022 року (а.с. 16); докази надіслання (а.с. 17) (відповідач порядковий номер 50; місто Рівне, вулиця Київська, 92А);

Розрахунок від 10.06.2022 №1700-0604-8/31558 з червня 2022 року (а.с. 18); докази надіслання (а.с. 19) (відповідач місто Рівне, вулиця Київська, 92А);

Розрахунок від 11.01.2023 №1700-0604-8/2223 з січня 2023 року (а.с. 20); докази надіслання (а.с. 21) (відповідач місто Рівне, вулиця Київська, 92А);

Розрахунок від 13.03.2023 №1700-0604-8/21019 з березня 2023 року (а.с. 23); докази надіслання (а.с. 24) (відповідач місто Рівне, вулиця Київська, 92А);

Розрахунок від 13.04.2023 №1700-0604-8/31365 з квітня 2023 року (а.с. 26); докази надіслання (а.с. 27) (відповідач АДРЕСА_1 );

Розрахунок від 12.03.2024 №1700-0604-8/13758 з березня 2024 року (а.с. 29); докази надіслання (а.с. 30) (відповідач місто Рівне, вулиця Київська, 92А).

Загальна сума заборгованості по фактичних витратах на виплату та доставку пенсій за період з травня 2021 року по жовтень 2024 року включно становить 24124,74 грн.

Нормативно-правовим актом, який розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом, є Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV).

За правилами пункту 2 Розділ XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Покриття витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та частин другої і третьої статті 114 цього Закону до досягнення пенсійного віку, визначеного статтею 26 цього Закону, здійснюється у такому порядку:

підприємства та організації (крім сільськогосподарських товаровиробників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України; на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, а також на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та частини другої статті 114 цього Закону, - до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону за раніше діючим порядком;

за рахунок коштів Державного бюджету України пенсії, призначені особам відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (стосовно осіб, які на дату відшкодування віднесені до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України, статті 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пунктів 2-8 частини другої статті 114 цього Закону (стосовно осіб, які працювали у сільськогосподарських товаровиробників, які на дату відшкодування віднесені до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) та частини третьої статті 114 цього Закону.

У разі недостатності зазначених коштів фінансування суми, якої не вистачає для повного покриття витрат на виплату та доставку таких пенсій, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Нормативно-правовим актом, який визначає порядок справляння та використання збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, є Закон України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» від 26.06.1997 № 400/97-ВР (далі Закон № 400/97-ВР).

Відповідно до статті 2 Закону № 400/97-ВР, для платників збору, визначених пунктами 1 і 2 частини першої статті 1 цього Закону, крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та призначених після дня набрання чинності зазначеним Законом відповідно до пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у період до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 №21-1 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 р. за № 64/8663) затверджено Інструкцію про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України (далі Інструкція №21-1).

Відповідно до підпункту 2.1.1 пункту 2.1 Інструкції №21-1, платниками страхових внесків є: страхувальники: роботодавці: підприємства, установи й організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання, об`єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб`єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування - фіксований податок, єдиний податок та фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру.

За приписами пункту 6.1 Інструкції №21-1, для підприємств та організацій (крім сільськогосподарських товаровиробників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України) відшкодуванню підлягають фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»:

особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за Списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України;

особам, які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до пункту 6.4. Інструкції №21-1, розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень» Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.

За правилами пункту 6.7. Інструкції №21-1, підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства у розрахунку, який направляється підприємству в місячний строк з дня прийняття рішення про зміну розміру пенсії або про припинення виплати пенсії.

Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

З матеріалів справи слідує, що позивач надсилав відповідачу Розрахунки фактичних витрат та виплату та доставку пенсій, що підлягають відшкодуванню, призначених особам, які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсій за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за період з травня 2021 року по жовтень 2024 року включно.

Натомість, відповідачем не надано доказів повної чи часткової сплати суми заборгованості, у строки, визначені пунктом 6.7. Інструкції №21-1.

Суд відхиляє доводи відповідача про те, що йому не надсилалися у строки визначені законодавством розрахунки фактичних витрат на виплату пенсій, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону №1058-IV в частині пенсій, призначених відповідно до п.п.б-з ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки в матеріалах справи містяться належні докази надіслання Розрахунків на належну адресу відповідача.

При цьому, суд зазначає, що рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 13.01.2021 у справі №460/8126/20, яке набрало законної сили, визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо непризначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до вимог статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до вимог статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 28 січня 2020 року.

Саме по ОСОБА_1 пенсійним органом сформовані Розрахунки фактичних витрат.

Також, відповідач зазначає, що в будь-якому випадку не зобов`язаний відшкодовувати позивачу витрати на виплату і доставку пенсії за період з 28 січня 2020 року по дату ухвалення рішення про призначення пенсії ОСОБА_1 06 квітня 2021 року, оскільки щодо вказаної суми фактичних витрат розрахунок підприємству не надсилався, а на ПП «СД» не може бути покладено відповідальність за незаконні дії позивача.

Суд відхиляє такі доводи відповідача та зазначає, що заявлені позовні вимоги про стягнення фактичних витрат не стосуються періоду з 28 січня 2020 року 06 квітня 2021 року, а сума заборгованості визначена за період з травня 2021 року по жовтень 2024 включно.

Відповідно до частини другої статті 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За приписами частини четвертої статті 73 КАС України, суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Суд зазначає, що в межах розгляду справи за позовом суб`єкта владних повноважень про стягнення заборгованості суд позбавлений процесуальної можливості здійснювати правовий аналіз питання правомірності нарахованих контролюючим органом сум.

Надання правової оцінки правомірності / протиправності рішенням, на підстав яких заявлено вимогу про стягнення заборгованості Розрахункам фактичних витрат, може здійснюватися судом у провадженні за позовом платника податків і зборів про оскарження таких актів індивідуальної дії.

У спірному випадку, відповідач не надав суду доказів оскарження Розрахунків фактичних витрат у судовому порядку.

За приписами статті 19 Конституції України від 28.06.1996 №254к/96-ВР, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищевикладене та встановлені фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що оскільки відповідач у добровільному порядку не здійснив відшкодування позивачу сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за віком на пільгових умовах, у зв`язку з чим, у відповідача виникла заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, тому вказана сума підлягає стягненню в судовому порядку.

Решта доводів та заперечень учасників справи, висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу приватного підприємства «СД» слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.308,315,316,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу приватного підприємства «СД» залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 27 січня 2025 року у справі № 460/13926/24 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду лише з підстав, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
судді В. Я. Качмар
Т. В. Онишкевич
Повне судове рішення складено 17 липня 2025 року.