Справа № 132/2149/25
Суддя: Карнаух Н. П.
Дата ухвалення: 2025-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2025 року м. Калинівка

Суддя Калинівського районного суду Вінницької області Карнаух Н.П., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований: АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ) та ІНФОРМАЦІЯ_2 (адреса: АДРЕСА_2 ) щодо скасування постанови №508 від 05.12.2024 начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн., та закриття справи про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Калинівського районного суду Вінницької області 02.07.2025 надійшов позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо скасування постанови №508 від 05.12.2024 начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн., та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Вказану позовну заяву згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.07.2025 передано для розгляду судді Карнауху Н.П.

Відповідно до п.п. 3, 5, 6 ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 КАС України, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними), чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши матеріали вказаного адміністративного позову суддя дійшов висновку про необхідність залишення позовної заяви без руху з таких підстав.

Згідно із положеннями п. 4 ч. 5 ст. 160 КАС України в разі подання позову до декількох відповідачів в позовній заяві зазначається зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Однак, у позовній заяві ОСОБА_1 не наведено позовних вимог до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Поряд з наведеним, ч. 2 ст. 286 КАС України встановлено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

З матеріалів позову вбачається, що оскаржувану постанову № 508 начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП винесено від 05.12.2024.

До позовної заяви долучено клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду з огляду на те, що цей строк ним пропущено з поважних причин, оскільки оскаржувану постанову він отримав лише 30.06.2025 від державного виконавця після того, як йому стало відомо про відкриття виконавчого провадження щодо нього.

Аналізуючи ці доводи суддя дійшов висновку, що вказані позивачем підстави для пропуску строку для звернення до суду не можуть бути визнані поважними з таких мотивів.

В позовній заяві ОСОБА_1 зазначено, що в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 на нього було складено вказаний протокол про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

До матеріалів позовної заяви долучено копію протоколу № 508 від 29.11.2024 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП щодо ОСОБА_1 . У цьому протоколі зазначено, що ОСОБА_1 повідомлено про те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення щодо нього відбудеться о 11:00 год. 05.12.2024 за адресою: вул. Небесної Сотні, 22, м. Хмільник Вінницької області в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також у цьому протоколі в графі «Пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу особою, яка притягується до відповідальності:» вказано таке: «Повістку і сповіщення про повістку Укрпоштою не отримував. Не погоджуюсь на розгляд адміністративної справи без моєї присутності. 29.11.2024. Підпис. ОСОБА_1 ».

Таким чином, з наданих позивачем матеріалів вбачається, що ОСОБА_1 було належним чином повідомлено 29.11.2024 про розгляд справи щодо нього у ІНФОРМАЦІЯ_1 05.12.2024.

Згідно із положеннями ч. 1 ст. 268 КУпАП (в редакції, чинній на дату винесення оскаржуваної постанови) особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, подавати заяви; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Отже, з матеріалів позову ОСОБА_1 вбачається, що він належним чином був повідомлений про розгляд справи щодо нього у ІНФОРМАЦІЯ_1 . При цьому, матеріали позову не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 був позбавлений можливості скористатися своїми правами бути присутнім під час розгляду справи щодо нього та іншими, передбаченими ч. 1 ст. 268 КУпАП, зокрема, давати пояснення, подавати докази тощо. Також у цих матеріалах відсутні відомості про те, що позивач вживав розумних заходів для з`ясування результатів розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо нього в період з 05.12.2024 до того часу, коли йому стало відомо про відкриття виконавчого провадження на підставі вказаної вище постанови. Серед іншого, про те, що позивач в цей проміжок часу звертався до ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою отримання відомостей про результати розгляду справи щодо нього та рішення за наслідками її розгляду.

У зв`язку з наведеним, згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 123, ч.ч. 1, 2 ст. 169 КАС України, ухвалою судді від 07.07.2025 позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо скасування постанови №508 від 05.12.2024 начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн., та закриття справи про адміністративне правопорушення, залишено без руху. Одночасно встановлено 10-денний строк для усунення недоліків позовної заяви. Також роз`яснено позивачу, що протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду, вказавши інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Вказану ухвалу 07.07.2025 направлено позивачу для відома та виконання.

Після цього 16.07.2025 до Калинівського районного суду Вінницької області від позивача ОСОБА_1 надійшли заява про усунення недоліків та заява про поновлення строку звернення до суду від 16.07.2025.

У новій заяві про поновлення строку звернення до суду позивач додатково зазначив, що 29.11.2024 він з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення облікових даних та отримання відстрочки від мобілізації. Там його було повідомлено, що ніби він раніше не з`явився по повістці для уточнення облікових даних, у зв`язку з чим перебуває в розшуку. Після чого на ОСОБА_1 складено протокол за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Так як він не був згоден з обвинуваченням, вказаним в протоколі, тому, в графі «Пояснення» він вказав, що не згоден і що хоче бути присутнім при розгляді його справи, призначеної на 05.12.2024. Але на розгляд справи в м. Хмільник він не поїхав, так як з 25.11.2024 ОСОБА_1 вже працював у В/Ч НОМЕР_2 складальником б/к, 05.12.2024 був робочий день. Також його керівник повідомив його, що в ІНФОРМАЦІЯ_4 вже розібралися і що їхати йому нікуди не потрібно. Йому вже видали на той час довідку про відстрочку. Також, на думку ОСОБА_1 , згідно із законодавством він не повинен був цікавитись, чи відбулось засідання ТЦК в м. Хмільнику 05.12.2024 та чи розглянули його справу.

Оцінюючи наведені позивачем в заяві про поновлення строку звернення до суду від 16.07.2025 підстави для поновлення цього строку, суддя дійшов такого висновку.

Оскаржувану позивачем постанову №508 начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП винесено 05.12.2024.

При цьому, ч. 2 ст. 286 КАС України встановлено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).

Водночас ОСОБА_1 лише 02.07.2025, тобто, більш ніж через шість місяців після ухвалення відповідачем оскаржуваного рішення звернувся до Калинівського районного суду Вінницької області з цим позовом щодо оскарження зазначеної постанови.

Частиною 5 ст. 242 КАС України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У Постанові від 01.02.2024 у справі № 990/270/23 (провадження № 11-179заі23) Велика Палата Верховного Суду виснувала (п.п. 22, 24-38 Постанови), що право на судовий захист реалізується особою шляхом подання позовної заяви до суду, яку відповідно до частини першої статті 122 КАС України може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною першою статті 118 КАС України передбачено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору в публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Початок перебігу строку звернення до суду починається з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини першої статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Таким чином, строк, передбачений частиною другою статті 122 КАС України, є процесуальним строком, встановленим законом, який суд може поновити, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Водночас поважними причинами пропуску процесуального строку є ті, які унеможливлюють або ускладнюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду та підтверджені належними і допустимими доказами. Незнання про порушення своїх прав через байдужість або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Установлення законом процесуальних строків передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. Недотримання встановлених законом строків зумовлює чітко визначені юридичні наслідки.

Велика Палата Верховного Суду зазначає, що розумні строки в адміністративному судочинстві - це найкоротші за конкретних обставин строки (якщо інше не визначено законом або встановлено судом), протягом яких сторона повинна вжити певних дій, демонструючи свою зацікавленість у їх результатах, і які об`єктивно оцінюються судом стосовно відповідності принципам добросовісності та розсудливості, а також на предмет дотримання прав інших учасників (забезпечення балансу інтересів).

За змістом статті 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен при вирішенні питання щодо прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, визначеним законом.

Відповідно до частини першої статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, складовою якого є юридична визначеність.

Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У пункті 41 рішення від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що «правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо як у цій справі, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків».

Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (див. de Rada Cavanilles v. Spain, рішення від 28 жовтня 1998 року, Reports 1998 -VIII, с. 3255, § 45, Peretyaka and Sheremetyev v. Ukraine, № 17160/06 та № 35548/06, § 34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).

Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (Diya 97 v. Ukraine, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

У справі «Устименко проти України» ЄСПЛ зазначив, що сама концепція «поважних причин» не є чіткою, тому для національних судів ще важливішим було вказати причини свого рішення про поновлення пропущеного строку і відновлення провадження у справі заявника.

Якщо строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності.

Я вбачається з долученої до матеріалів позовної заяви копії протоколу № 508 від 29.11.2024 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП щодо ОСОБА_1 , у цьому протоколі зазначено, що ОСОБА_1 повідомлено про те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення щодо нього відбудеться о 11:00 год. 05.12.2024 за адресою: вул. Небесної Сотні, 22, м. Хмільник Вінницької області в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також у цьому протоколі в графі «Пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу особою, яка притягується до відповідальності:» вказано таке: «Повістку і сповіщення про повістку Укрпоштою не отримував. Не погоджуюсь на розгляд адміністративної справи без моєї присутності. 29.11.2024. Підпис. ОСОБА_1 ».

Таким чином, згідно із матеріалами позовної заяви та долученими до неї документами позивач був обізнаний про те, що 05.12.2024 стосовно нього в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 розглядатиметься справа про адміністративне правопорушення.

В матеріалах, наданих позивачем суду, відсутні будь-які відомості про те, що позивач вживав розумних заходів для з`ясування результатів розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо нього в період з 05.12.2024 до того часу, коли йому стало відомо про відкриття виконавчого провадження на підставі зазначеної вище постанови.

Наведені позивачем підстави для поновлення пропущеного строку для оскарження постанови, а саме те, що він оскаржувану постанову отримав лише 30.06.2025 від державного виконавця, на розгляд справи 05.12.2024 не з`явився через те, що у нього був робочий день та керівник його запевнив, що у ІНФОРМАЦІЯ_4 вже «розібралися» і що їхати йому нікуди не потрібно, не є тими обставинами, які унеможливлюють або ускладнюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду.

При цьому, положеннями ч.ч. 2, 3 ст. 122 КАС України чітко визначено момент, з яким пов`язано початок відліку строку звернення до адміністративного суду, а саме з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Тобто, незнання про порушення своїх прав через байдужість або небажання дізнатися, згідно із наведеною вище правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Крім того, ОСОБА_1 не долучив до заяви про поновлення строку звернення до суду від 16.07.2025 доказів, які підтверджують неведені у ній обставини щодо поважності, на його думку, причин пропуску строку звернення до суду.

Таким чином, позивачем не наведено змістовних і вагомих доводів щодо вчинення ним всіх необхідних і можливих дій, які вказують на бажання реалізувати свої процесуальні права з метою їх захисту в судовому порядку; не доведено, що можливість вчасного подання ним позовної заяви не мала суб`єктивного характеру, тобто, не залежала від його волевиявлення. Натомість пропуск строку на звернення до суду через пасивну поведінку позивача щодо реалізації своїх процесуальних прав і небажання їх реалізувати в повній мірі в цьому випадку не є поважною причиною пропуску строку.

Аналогічні висновки щодо порядку обчислення строків звернення до суду у справах з подібними спірними правовідносинами, а також оцінки поважності причин їх пропуску викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2020 року у справі № 9901/518/19 (провадження № 11-1190заі19), від 05 лютого 2020 року у справі № 901/520/19 (провадження № 11-1191заі19), від 30 вересня 2020 року у справі № 9901/68/20 (провадження № 11-157заі20), від 09 лютого 2022 року у справі № 9901/473/21 (провадження № 11-515заі21), від 08 грудня 2022 року у справі № 990/102/22 (провадження № 11-119заі22).

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 123 КАС України встановлено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до положень п. 9 ч. 4, ч.ч. 5-7 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачу у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу. Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху або про повернення позовної заяви надсилається особі, яка подала позовну заяву, не пізніше наступного дня після її постановлення. Копія позовної заяви залишається в суді. Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 123, 160, 169 та 286 КАС України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо скасування постанови №508 від 05.12.2024 начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн., та закриття справи про адміністративне правопорушення, повернути позивачу без розгляду.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала позовну заяву, не пізніше наступного дня після її постановлення.

Роз`яснити позивачу, що згідно із ч. 8 ст. 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала про повернення позовної заяви набирає законної сили з моменту її підписання.

Відповідно до ч. 4 ст. 286, п. 3 ч. 1 ст. 294 КАС України ухвала про повернення позовної заяви може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Н.П. Карнаух