Справа № 380/5933/25
Суддя: Крутько Олена Василівна
Дата ухвалення: 2025-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2025 рокусправа № 380/5933/25

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Крутько О.В.,

розглянув у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1

про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в якій позивач просить суд:

визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди у розмірі до 100 000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 року за періоди: з 6 серпня 2022 року по 19 жовтня 2022 року та з 5 листопада 2022 року по 17 листопада 2022 року;

зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду у розмірі до 100 000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 року за періоди: з 6 серпня 2022 року по 19 жовтня 2022 року та з 5 листопада 2022 року по 17 листопада 2022 року.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що з 28.09.2020 по 17.04.2023 включно проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 . З 06 серпня 2022 року по 19 жовтня 2022 року та з 05 листопада 2022 року по 10 листопада 2022 року брав безпосередню участь у здійсненні заходів із заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації та перебував безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів, що підтверджується довідкою про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України №1867 від 14.12.2022. Позивач зазначив, що набув право на отримання збільшеної додаткової винагороди до 100000,00 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану (далі Постанова № 168) у зв`язку з безпосередньою участю в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, оскільки фактично виконував бойові завдання на підставі бойових розпоряджень (наказів), перебуваючи у службовому відрядженні. Проте відповідач не нарахував та не виплатив позивачу додаткову винагороду у розмірі 100000 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 за періоди: з 06 серпня 2022 року по 19 жовтня 2022 року та з 05 листопада 2022 року по 10 листопада 2022 року. Вважаючи бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалою від 28.03.2025 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, зазначив, що позивачеві було виплачено додаткову грошову винагороду за періоди: з 06 серпня 2022 року по 19 жовтня 2022 року та з 05 листопада 2022 року по 17 листопада 2022 року. Виплачено позивачеві за серпень місяць у вересні 2022 року ( з 06 серпня по 31 серпня) відповідно до довідки про розмір грошового забезпечення з 28.09.2020 по 17.04.2023 (була виплачена додаткова винагорода двома платежами 58709,68 грн та 30000,00 грн). Виплачено позивачеві за вересень у жовтні 2022 року ) з 01 вересня по 30 вересня) відповідно до довідки про розмір грошового забезпечення 28.09.2020 по 17.04.2023 (була виплачена додаткова винагорода двома платежами 70000,00 грн та 30000,00 грн). У листопаді 2022 року за жовтень 2022 року позивачеві не було здійснено виплату додаткової грошової винагороди у розмірі 100000,00 грн на підставі пункту 9 окремого доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 №912/з/29, а саме пункту 9.7 позивач відмовився виконувати бойовий наказ командира. Дане підтверджується наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 03.11.2022 №370/А та наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 20.10.2022 №443/А про невиконання бойового розпорядження позивачем. У грудні 2022 року за листопад 2022 року позивачеві не було здійснено виплату додаткової грошової винагороди у розмірі 100000,00 грн підставі пункту 9 окремого доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 №912/з/29, а саме на підставі пункту 9.4, так як позивач у листопаді 2022 року здійснив самовільне залишення військової частини. Відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд виходив з наступного.

ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Згідно довідки №1867 від 14.12.2022 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, ОСОБА_1 дійсно в період з 22 березня 2022 року по 01 серпня 2022 року, з 06 серпня 2022 року по 19 жовтня 2022 року та з 05 листопада 20222 року по 17 листопада 2022 року брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах бойових дій.

Згідно довідки про розмір грошового забезпечення та суми нарахованої та виплаченої додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 ОСОБА_1 за період з 28 вересня 2020 року по 17 квітня 2023 року:

- у вересні 2022 року за серпень 2022 року нараховано і виплачено 88709,68 грн ( два етапи: 58709,68 грн та 30000,00 грн);

- у жовтні 2022 року за вересень 2022 року нараховано і виплачено 100000,00 грн (два етапи: 70000,00 грн та 30000,00 грн)

- у листопаді 2022 року за жовтень 2022 року нараховано і виплачено 00,00 грн.

- у грудні 2022 року за листопад 2022 року нараховано і виплачено 00,00 грн.

Позивач вважаючи, відповідач не нарахував та не виплатив додаткову винагороду у розмірі 100000 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 за спірні періоди, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Даючи оцінку спірним правовідносинам суд керувався таким.

Згідно з частиною 1 статті 2 Закону України від 25.03.1992 №2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності (частина 4 статті 9 Закону №2011-ХІІ).

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 "Про введення воєнного стану в Україні" та №69 "Про загальну мобілізацію" Кабінет Міністрів України 28.02.2022 прийняв Постанову №168.

Відповідно до пункту 1 Постанови №168 (в редакції чинній у період з 23.02.2022 по 20.01.2023) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми "єПідтримка", виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

При цьому відповідно до пункту 1 Постанови №168 (в редакції чинній з 21.01.2023) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Згідно з пунктами 2-1, 3 Постанови №168 порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Порядок і умови виплати зазначеної додаткової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України визначений Міністром оборони України в Окремому дорученні від 23.06.2022 №912/з/29 (далі - Окреме доручення), яке є обов`язковим для виконання посадовими особами військових частин Збройних Сил України та застосовувалось з 01.06.2022 по 01.02.2023.

Пунктом 2 Окремого доручення визначено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям (у тому числі військовослужбовцям строкової служби та курсантам вищих військових навчальних закладів і військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти) встановлювати виплату щомісячної додаткової винагороди (пропорційно із розрахунку на місяць) в розмірах:

100 000 гривень - військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (пропорційно часу участі у таких діях або заходах);

30 000 гривень - іншим військовослужбовцям (із дня призову (прийняття) на військову службу до дня виключення із списків особового складу військової частини у зв`язку зі звільненням з військової служби).

У пункті 1 Окремого доручення розширено перелік бойових завдань і заходів, які підпадають під поняття «безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів».

Пунктом 3 Окремого доручення визначено, що райони ведення бойових дій визначати відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України, а склад діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави - відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України або начальника Генерального штабу Збройних Сил України.

Документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів: бойовий наказ (розпорядження); журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах надавати довідку керівника органу військового управління, штабу угрупування військ (сил), штабу тактичної групи, командира військової частини (установи, навчального закладу), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець.

Згідно з пунктом 4 Окремого доручення у підставах про видання таких довідок (додаток №1 або додаток №2) обов`язково зазначати документи, визначені абзацами 3 або 4 та абзацом 5 пункту 3 цього доручення.

Відповідно до пункту 5 Окремого доручення виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 грн або 30000 грн здійснювати на підставі наказів, зокрема, командирів (начальників) військових частин особовому складу військової частини.

В цих наказах про виплату додаткової винагороди виходячи з розміру 100000 грн за місяць обов`язково зазначати підстави для його видання з посиланням на бойовий наказ (бойове розпорядження) тощо (зразок наведено в додатку №3 до цього доручення).

З огляду на вказані норми суд дійшов висновку, що підставою для виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, є відповідні накази командирів (начальників), а документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів, здійснюється на підставі бойових наказів, журналів бойових дій, рапортів командира підрозділу та довідок командира військової частини за формою, затвердженою додатком №1 Окремого доручення.

Разом з тим, відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_1 від 14.12.2022 №1867 позивач в період з 22 березня 2022 року по 01 серпня 2022 року, з 06 серпня 2022 року по 19 жовтня 2022 року та з 05 листопада 20222 року по 17 листопада 2022 року брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах бойових дій.

У підставах про видання вказаної довідки зазначені документи, визначені абзацами 3, 4 та 5 пункту 3 Окремого доручення.

Вирішуючи вказаний спір, суд враховує правовий висновок, наведений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 21.03.2024 у справі №560/3141/23. Так, у вказаній справі Верховний Суд зазначив, що підтвердженням безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах є довідка керівника органу військового управління, штабу угруповання військ (сил), штабу тактичної групи, до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець.

За зміст таких довідок відповідальність несе уповноважений командир (начальник), який видав відповідну довідку. Тож, якщо відрядженому військовослужбовцю видано довідку про підтвердження його участі у бойових діях або заходах, підписану уповноваженим командиром (начальником), то презюмується, що цей командир (начальник) перевірив та підтвердив наявність документального підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах. Зміст цих документів може ставитися під сумнів лише за наявності доказів недобросовісного чи зловмисного спотворення фіксації реальної участі конкретного військовослужбовця у бойових діях чи відповідних заходах. Іншим випадком необхідності пошуку доказів участі військовослужбовця у бойових діях чи відповідних заходах може бути ситуація втрати (знищення) документів військової частини (підрозділу) в умовах бойових дій, засвідчена відповідними документами.

Відтак Верховний Суд дійшов висновку, що довідки є належними доказами підтвердження наявності права у позивача на виплату додаткової винагороди у відповідному розмірі.

Аналогічний правовий висновок міститься також у постанові Верховного Суду від 21.03.2024 у справі №560/3159/23.

Щодо серпня 2022 року, суд зазначає наступне.

Згідно довідки про розмір грошового забезпечення та суми нарахованої та виплаченої додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 за період з 28 вересня 2020 року по 17 квітня 2023 року, старшому солдату ОСОБА_1 у вересні 2022 року за серпень 2022 року нараховано та виплачено 88709,68 грн в два етапи: 58709,68 грн та 30000,00 грн.

Наведене підтверджує факт виплати позивачу за серпні 2022 року додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, у розмірі, збільшеному до 100000,00 грн, що, своєю чергою, спростовує доводи позивача про те, що така винагорода виплачена йому відповідачем за вказаний місяць у неповному обсязі.

Щодо вересня 2022 року:

Згідно довідки про розмір грошового забезпечення та суми нарахованої та виплаченої додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 за період з 28 вересня 2020 року по 17 квітня 2023 року, старшому солдату ОСОБА_1 у жовтні 2022 року за вересень 2022 року нараховано та виплачено 100000,00 грн в два етапи: 70000,00 грн та 30000,00 грн.

Наведене підтверджує факт виплати позивачу за вересень 2022 року додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, у розмірі, збільшеному до 100000,00 грн, що, своєю чергою, спростовує доводи позивача про те, що така винагорода виплачена йому відповідачем за вказаний місяць у неповному обсязі.

Щодо жовтня 2022 року:

Згідно довідки про розмір грошового забезпечення та суми нарахованої та виплаченої додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 за період з 28 вересня 2020 року по 17 квітня 2023 року, старшому солдату ОСОБА_1 у листопаді 2022 року за жовтень 2022 року нараховано та виплачено 00,00 грн.

ОСОБА_1 не нараховано додаткову винагороду у зв`язку з відмовою у виконанні бойового наказу командира військової частини, що підтверджується наказом командира військової частини НОМЕР_1 №370/А від 03.11.2022 та наказом командира військової частини НОМЕР_1 №443/А від 20.10.2022.

Наведене підтверджує факт, що позивачу не належить додаткова винагорода, передбачена Постановою № 168 у розмірі 100000,00 грн, за жовтень 2022 року.

Щодо листопада 2022 року:

Згідно довідки про розмір грошового забезпечення та суми нарахованої та виплаченої додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 за період з 28 вересня 2020 року по 17 квітня 2023 року, старшому солдату ОСОБА_1 у грудні 2022 року за листопад 2022 року нараховано та виплачено 00,00 грн.

ОСОБА_1 не нараховано додаткову винагороду у зв`язку з самовільним залишенням військової частини у листопаді 2022 року, що підтверджується наказом командира військової частини НОМЕР_1 №522/А від 28.11.2022 про результати службового розслідування за фактом самовільного залишення місця розташування підрозділу старшого солдата ОСОБА_1 .

Наведене підтверджує факт, що позивачу не належить додаткова винагорода, передбачена Постановою № 168 у розмірі 100000,00 грн, за листопад 2022 року.

Підсумовуючи викладене вище, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову шляхом зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити додаткову грошову винагороду у розмірі до 100 000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 року за періоди: з 6 серпня 2022 року по 19 жовтня 2022 року та з 5 листопада 2022 року по 17 листопада 2022 року.

Доказів протилежного позивачем не надано.

Натомість відповідач детально обґрунтував свої заперечення проти заявленого до нього позову.

Відповідно до частини другої статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову повністю.

Зважаючи на висновок суду про відмову в задоволенні позову в повному обсязі, а також ураховуючи положення статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 (адреса: АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

Судові витрати стягненню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду. У випадку розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяКрутько Олена Василівна