Справа № 460/8651/24
Суддя: О.В. Поліщук
Дата ухвалення: 2025-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

17 липня 2025 року м. Рівне №460/8651/24

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Поліщук О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В :

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі - відповідач) про:

визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 17.04.2024 № 31 щодо відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 позивачу з 09.04.2024;

зобов`язання відповідача призначити та виплатити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 позивачу з врахуванням до пільгового стажу періодів з 01.09.1984 по 15.07.1987, з 03.08.1987 по 02.11.1987, з 11.11.1987 по 02.12.1989, з 07.03.1990 по 12.01.1995, з 01.09.1995 по 26.02.1999, з 01.03.1999 по 22.02.2000, з 01.03.2000 по 30.08.2000, з 20.09.2000 по 31.03.2024, починаючи з 09.04.2024.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН.

За змістом позовної заяви вимоги позивача ґрунтуються на тому, що в квітні 2024 року він звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах (інші роботи із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України), яку за принципом екстериторіальності було направлено до відповідача для розгляду по суті. 17.04.2024 відповідач прийняв оскаржуване рішення № 31, яким відмовив позивачу в призначені пенсії, мотивуючи це тим, що пільговий стаж позивача становить 10 років 06 місяців 19 днів, замість необхідних 12 років. Позивач вказує, що відповідач безпідставно не зарахував йому до пільгового стажу усі періоди робот на посаді електрогазозварника/електрозварника, а також періоди навчання та проходження військової служби. З наведених мотивів, позивач просить позов задовольнити в повному обсязі.

16.09.2024 через відділ документального забезпечення (канцелярію) суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечує щодо задоволення позовних вимог та зазначає, що до пільгового стажу роботи позивача зараховано всі періоди за винятком перерв між строками дії наказів про результати атестації робочого місця з 31.10.2017 по 03.12.2017. Водночас, до страхового стажу позивача не зараховано періоди трудової діяльності на підставі його трудової книжки, а саме з 03.08.1987 по 02.11.1987, оскільки відповідні записи містять виправлення в даті наказу про звільнення з роботи. Отже, пільговий стаж позивача (за Списком № 2) складає 10 років 06 місяців 19 днів, що є недостатнім для визначення права на такий вид пенсії. Таким чином, відповідач стверджує, що у спірних правовідносинах діяв у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, у зв`язку з чим просить відмовити в задоволенні позову повністю.

ЗАЯВИ, КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

Інших заяв та клопотань, які мають значення для вирішення спору до суду не надходило.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.

Ухвалою суду від 09.08.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ТА ЗМІСТ ПРАВОВІДНОСИН.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Розглянувши матеріали, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, надавши оцінку всім аргументам учасників справи, судом встановлено наступне.

09.04.2024 ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про призначення пенсії за віком (Список № 2) за нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

На підставі пункту 4.2 розділу IV Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, за принципом екстериторіальності заяву позивача про призначення пенсії направлено для розгляду до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області.

17.04.2024 відповідачем прийнято рішення № 31, яким позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на підставі пункту 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (Список № 2). У спірному рішенні відповідачем зазначені наступні мотиви його прийняття: 1) пенсійний вік, передбачений пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (Список № 2), становить 55 років; 2) вік заявника 56 років 06 місяців 00 днів; 3) необхідний страховий стаж, визначений пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (Список № 2), становить не менше 30 років; 4) страховий стаж заявника становить 38 років 00 місяців 13 днів; 5) необхідний пільговий стаж на роботах з шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, визначений пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", становить 12 років 6 місяців; 6) пільговий стаж на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 заявника становить 10 років 06 місяців 19 днів; 7) до пільгового стажу за Списком № 2 неможливо зарахувати період роботи з 31.10.2017 по 03.12.2017, оскільки наявна перерва між атестаціями робочих місць; 8) до страхового стажу не зараховано період трудової діяльності з 03.08.1987 по 02.11.1987 згідно з трудовою книжкою НОМЕР_1 від 05.11.1987, оскільки містяться виправлення в даті наказу про звільнення з роботи.

Позивач, не погоджуючись з таким рішенням відповідача та вважаючи його протиправним, звернувся до суду з цим позовом.

ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН ТА ВИСНОВКИ СУДУ.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Суд зауважує, що з огляду на предмет спору та зміст спірних правовідносин, ключовим питанням у цій справі є набуття позивачем пільгового стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та, як наслідок, набуття права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі пункту 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Вирішуючи вказане питання, суд виходить з такого.

З 01.04.1992 введено в дію в повному обсязі Закон України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII). Згідно з Преамбулою, цей Закон відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій; Закон спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих; Закон гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

З 01.01.2004 набрав чинності Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV). Згідно з Преамбулою, цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до статті 1 Закону № 1058-IV, пенсія щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Згідно зі статтею 9 Закону № 1058-IV, відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до статті 24 Закону № 1058-IV, страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

За приписами пункту 2 частини другої статті 114 Закону № 1058-ІV, на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Згідно з пунктом "б" частини першої статті 13 Закону № 1788-ХІІ, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Частиною четвертою статті 24 Закону № 1058-IV передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно з нормами статті 114 зазначеного Закону, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно зі статтею 62 Закону № 1788-ХІІ, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Отже, надання уточнюючих довідок про підтвердження спеціального стажу має місце лише у разі відсутності в трудовій книжці/або відповідних записах до неї відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників. Таким чином, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону № 1058-IV є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією.

Так, у періоди трудової діяльності позивача порядок ведення трудових книжок визначали Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затверджена Постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974 № 162 (далі -Інструкція № 162), та Інструкція про порядок ведення трудових книжок працівників, затверджена Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58 (далі - Інструкція № 58).

Пунктом 1.1 Інструкції № 162 було встановлено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робітників та службовців.

Трудові книжки ведуться на всіх робітників і службовців державних, кооперативних та громадських підприємств, установ та організацій, які пропрацювали понад 5 днів, у тому числі на сезонних та тимчасових працівників, а також на позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Пунктом 2.2. Інструкції № 162 було передбачено, що заповнення трудової книжки вперше здійснюється адміністрацією підприємства у присутності працівника пізніше тижневого терміну від часу прийому на роботу.

У трудову книжку вносяться, зокрема:

відомості про працівника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність;

відомості про роботу: прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення.

Відповідно до пункту 2.3. Інструкції № 162, всі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу чи звільнення, а також про нагородження та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого терміну, а при звільненні - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виробляються арабськими цифрами (число та місяць двозначними).

Записи виконуються акуратно, пір`яною або кульковою ручкою, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольору.

Згідно з пунктом 4.1. Інструкції № 162, при звільненні робітника або службовця всі записи про роботу, нагородження та заохочення, внесені в трудову книжку за час роботи на даному підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженої ним особи та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Також пунктом 1.4. Інструкції № 162 було передбачено, що питання, пов`язані з порядком ведення трудових книжок, їх зберігання, виготовлення, постачання та обліку, регулюються постановою Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 6 вересня 1973 р. № 656 "Про трудові книжки робітників і службовців" (СП СРСР, 1973 № 21, ст. 115) та цією Інструкцією.

Відповідно до пункту 1 Постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 06.09.1973 № 656 "Про трудові книжки робітників і службовців" (далі Постанова № 656), трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робітників та службовців. Трудові книжки ведуться усім робітників і службовців державних, кооперативних та громадських підприємств, установ та організацій, які пропрацювали понад 5 днів, у тому числі на сезонних та тимчасових працівників, а також на позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державного соціального страхування.

На осіб, які працюють за сумісництвом, трудові книжки ведуться лише за місцем основної роботи.

Також, пункт 13 Постанови № 656 визначав, що при звільненні робітника чи службовця всі записи про роботу, нагородження та заохочення, внесені до трудової книжки за час роботи на даному підприємстві, в установі, організації, засвідчуються підписом керівника підприємства, установи, організації або спеціально уповноваженої ним особи та печаткою.

При цьому, пункт 18 Постанови № 656 встановлював, що відповідальність за організацію робіт з ведення, обліку, зберіганні та видачі трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Відповідальність за своєчасне та правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання та видачу несе спеціально уповноважена особа, яка призначається наказом (розпорядженням) керівника підприємства, установи, організації.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання та видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а у передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Тотожні за змістом вимоги щодо ведення трудових книжок встановлювала Інструкція № 58.

Згідно з пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботі особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтверджень документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

Судом встановлено, що відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_1 (дата заповнення 05.11.1987) позивач:

з 01.09.1984 по 15.07.1987 навчався в середньому професійно-технічному училищу № 32 м. Києва;

з 03.08.1987 по 02.11.1987 працював електрогазозварником в Київському річному порті;

з 07.03.1990 по 12.01.1995 працював електрогазозварником в Київському річному порті;

з 01.09.1995 по 26.02.1999 працював електрогазозварником в МПП "Веста";

з 01.03.1999 по 22.02.2000 працював електрогазозварником в ТОВ "ПИК ЛТД";

з 01.03.2000 по 30.08.2000 працював електрогазозварником в ТОВ "Елтен";

з 20.09.2000 по 30.06.2012 працював електрозварником ручного зварювання в ПАТ "ЕКОСТАНДАРТ";

з 01.07.2012 по 16.06.2016 працював електрозварником ручного зварювання в ТОВ "ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ";

з 17.06.2016 по 26.12.2016 працював електрозварником ручного зварювання в ТОВ "ЕНЕРГОБУДМОНТАЖ";

з 27.12.2016 по 31.05.2018 працював електрозварником ручного зварювання в ТОВ "ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ";

з 01.06.2018 по 05.04.2021 працював електрозварником ручного зварювання в ТОВ "ГАУР ПЛЮС";

з 06.04.2021 по 30.06.2022 працював електрозварником ручного зварювання в ТОВ "РЕПЛАКС ЕНЕРДЖІ";

з 01.07.2022 працює електрозварником ручного зварювання в ТОВ "ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ".

Дипломом № 953230 від 16.07.1987 підтверджено, що позивач навчався в середньому професійно-технічному училищу № 32 м. Києва за професією електрогазозварник з 01.09.1984 по 15.07.1987.

Крім того, згідно з військовим квитком серії НОМЕР_2 , позивач проходив військову службу в лавах Збройних Сил Радянського Союзу з 11.11.1987 по 02.12.1989.

Відповідно до уточнюючої довідки від 15.01.2024 № 05, виданої ТОВ "ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ", позивач дійсно працював в ТОВ "ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ" повний робочий день з 01.07.2012 по 16.06.2016, з 27.12.2016 по 31.05.2018, з 01.07.2022 по теперішній час в котлотурбінному цеху. Виконував роботи з ручного зварювання складних і відповідальних трубопроводів, вузлів, конструкцій, ремонту котельного турбінного (парогазотурбінного) устаткування у шкідливих умовах праці за професією: електрозварник ручного зварювання, що передбачена Списком № 2, розділ XXXIII, "електрозварник ручного зварювання". Пільговий стаж становить: 06 років 11 місяців 4 дні. Підстава для видачі довідки: особова карта працівника, накази про прийняття та звільнення, табелі обліку робочого часу, відомості про нарахування заробітної плати, накази про атестацію робочого місця. Отримував доплату за шкідливі умови праці та надавалась додаткова відпустка за шкідливі умови праці.

Також, суд зауважує, що матеріали судової справи містять копії первинних документів на підставі яких ТОВ "ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ" була видана уточнююча довідка від 15.01.2024 № 05, а саме: карту умов праці; наказу від 31.10.2012 № 149/1 "Про результати атестації робочих місць"; наказу від 04.12.2017 № 413 "Про результати атестації робочих місць"; наказу від 01.11.2022 № 115 "Про результати атестації робочих місць"; наказу від 02.07.2012 № 447-к - 1017 (про прийняття на роботу з 01.07.2012 на посаду електрозварник ручного зварювання); наказу від 30.06.2022 № 252/К (про прийняття на роботу з 01.07.2022 на посаду електрозварник ручного зварювання); наказу від 15.06.2016 № 95/5-к - 1017 (про звільнення з посади електрозварник ручного зварювання з 16.06.2016).

Відповідно до уточнюючої довідки від 14.09.2022 № 12/9, виданої ТОВ "ГАУР ПЛЮС", позивач дійсно працював в ТОВ "ГАУР ПЛЮС" і за період з 01.06.2018 по 05.04.2021 за професією електрозварник ручного зварювання 5 розряду виконував зварювання особливо складних відповідальних апаратів, вузлів та конструкцій у всіх просторових положеннях зварного шва, що передбачена Списком № 2, розділ XIII. Підстава для видачі: накази про атестацію робочого місця, особова карта форми П-2, наказ про прийом та про звільнення.

Також, суд зауважує, що матеріали судової справи містять копії первинних документів на підставі яких ТОВ "ГАУР ПЛЮС" була видана уточнююча довідка від 14.09.2022 № 12/9, а саме: особову карту працівника; наказу від 27.04.2018 № 14-од "Про результати атестації робочих місць"; наказу від 31.05.2018 № 136-к (про прийняття на роботу з 01.06.2018 на посаду електрозварника ручного зварювання).

Відповідно до уточнюючої довідки від 14.09.2022 № 187/9, виданої ТОВ "РЕПЛАКС ЕНЕРДЖІ", позивач дійсно працював в ТОВ "РЕПЛАКС ЕНЕРДЖІ" і за період з 06.04.2021 року по 30.06.2022, за професією: електрозварник ручного зварювання 5 розряду, виконував зварювання особливо складних відповідальних апаратів, вузлів та конструкцій у всіх просторових положеннях зварного шва, що передбачена Списком №2, розділ XIII. Підстава для видачі : накази про атестацію робочого місця, особова карта форми П-2, наказ про прийом та про звільнення.

Також, суд зауважує, що матеріали судової справи містять копії первинних документів на підставі яких ТОВ "РЕПЛАКС ЕНЕРДЖІ" була видана уточнююча довідка від 14.09.2022 № 187/9, а саме: наказу від 30.03.2021 № 23/1-од "Про результати атестації робочих місць"; наказу від 04.03.2021 №20-од "Про результати атестації робочих місць"; наказу від 05.04.2021 № 54-к (про прийняття на посаду електрозварника ручного зварювання 5 розряду з 06.04.2021); особової картки працівника; наказу від 23.06.2022 № 303-к (про звільнення з посади електрозварник ручного зварювання з 30.06.2022).

У періодах роботи позивача діяли Список № 2 виробництв, робіт, професій, посад та показників із шкідливими та тяжкими умовами праці, зайнятість в яких надає право на пенсію на пільгових умовах, затверджений Постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173, Список № 2 виробництв, професій, посад і показників із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10, та Список № 2 виробництв, професій, посад і показників із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162, Список № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36,

Зазначені списки у відповідних розділах передбачали професії газозварника, електрозварника ручного зварювання як такі, що дають право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Крім цього, відповідно до розділу XXXIII "Загальні професії" Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461, відносяться газозварники, електрозварники ручного зварювання, газоелектрозварники.

Також, відповідно до національного класифікатора України ДК 003:2010 "Класифікатор професій", затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 28.07.2010 № 327 (зі змінами), окремо містяться професійні назви робіт: "електрозварник ручного зварювання", "газорізальник" "газозварник" з кодом 7212. Списком № 2, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36, передбачені професії газозварників та електрозварників ручного зварювання.

Отже, професії "електрогазозварника", "газозварника" та "газоелектрозварника", на яких працював позивач, передбачені Списком № 2.

Враховуючи наявні у законодавстві положення, суд дійшов висновку, що виконання позивачем роботи "електрогазозварника / електрозварника" в Київському річному порті, в МПП "Веста", в ТОВ "ПИК ЛТД", в ТОВ "Елтен", в ПАТ "ЕКОСТАНДАРТ", в ТОВ "ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ", в ТОВ "ЕНЕРГОБУДМОНТАЖ", в ТОВ "ГАУР ПЛЮС" та в ТОВ "РЕПЛАКС ЕНЕРДЖІ" передбачали наявність шкідливих умов праці та відповідали вимогам до характеру виконуваної роботи, виконання якої дає право на пільгове пенсійне забезпечення.

Посилання відповідача на неможливість включення до пільгового стажу спірних періодів у зв`язку із відсутністю уточнюючих довідок щодо особливого характеру роботи за певні періоди роботи або наявністю перерв між атестаціями робочих місць суд вважає безпідставними, оскільки те, що позивач працював в спірні періоди на роботах, передбачених Списком №2, підтверджується записами в його трудовій книжці.

Щодо тверджень відповідача про те, що в трудовій книжці не містяться дані про повний робочий день, пільговий характер роботи, не зазначаються відомості про прогули, простої страйки, перебування у відпустках, відомості про атестацію робочого місця, то слід зазначити, що підставою для призначення пенсії на пільгових умовах є відповідний підтверджений стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки чи інших документів (довідок, наказів), оскільки визначальним є саме підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах.

Певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Аналогічні правові висновки викладено в постановах Верховного Суду у від 21.02.2018 у справі № 687/975/17, 06.03.2018 у справі №754/14898/15-а, від 04.05.2018 у справі № 490/12392/16-а, від 04.09.2018 у справі № 423/1881/17, від 30.09.2019 у справі №638/18467/15-а.

Враховуючи вищевикладене, на час звернення із заявою до відповідача пільговий стаж для призначення позивачеві пенсії за віком на пільгових умовах, який відповідач відмовився врахувати, був підтверджений, в першу чергу, записами трудової книжки позивача.

Зважаючи на це, періоди з 03.08.1987 по 02.11.1987, з 07.03.1990 по 12.01.1995, з 01.09.1995 по 26.02.1999, з 01.03.1999 по 22.02.2000, з 01.03.2000 по 30.08.2000, з 20.09.2000 по 30.06.2012, з 01.07.2012 по 16.06.2016, з 17.06.2016 по 26.12.2016, з 27.12.2016 по 31.05.2018, з 01.06.2018 по 05.04.2021, з 06.04.2021 по 30.06.2022, з 01.07.2022 по 31.03.2024

мають бути зарахованими позивачу до пільгового стажу за Списком № 2.

Щодо зарахування до пільгового стажу періоду проходження строкової військової служби з 11.11.1987 по 02.12.1989, суд зазначає наступне.

Перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби і військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Згідно із записом № 2 у трудовій книжці позивача, з 02.11.1987 він був звільнений з Київського річного порту, де працював електрогазозварником, у зв`язку з призовом на військову службу.

Щодо покликання відповідача на те, що запис № 2 у трудовій книжці позивача містить виправлення в даті наказу про звільнення, то такий на переконання суду не містить виправлення у відомостях про дату наказу про звільнення з роботи (графа 4). Дійсно, остання цифра порядкового номера місяця винесення наказу виглядає так наче виконана іншою ручкою. Водночас, такий напис не виглядає так наче був виконаний поверх іншого неправильного запису. Крім того, зазначена дата винесення відповідного наказу (графа 4) відповідає даті звільнення позивача з роботи (графа 2).

Таким чином, на думку суду, описаний вище недолік в заповненні трудової книжки позивача не є критичним та таким, що унеможливлює зарахування періоду роботи з 03.08.1987 по 02.11.1987 до страхового стажу позивача на підставі відповідних записів.

При цьому, судом встановлено, що військову службу в лавах Збройних Сил Радянського Союзу позивач проходив з 11.11.1987 по 02.12.1989.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Тобто, враховуючи, що позивач на момент призову на військову службу працював за професією електрогазозварник та був звільнений саме з підстави призову на військову службу, період його служби в армії також повинен бути зарахований до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком за Списком № 2.

Виходячи з наведеного вище, період проходження служби в Лавах Радянської Армії з 11.11.1987 по 02.12.1989 підлягає зарахуванню до пільгового стажу позивача за Списком № 2.

Щодо позовних вимог, стосовно зарахування до пільгового стажу періоду навчання позивача з 01.09.1984 по 15.07.1987, то суд вказує на таке.

Згідно з частиною першою статті 38 Закону України "Про професійно-технічну освіту" від 10.02.1998 № 103/98-ВР, час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Враховуючи, що позивач проходив навчання в середньому професійно-технічному училищу № 32 м. Києва за професією електрогазозварник в період з 01.09.1984 по 15.07.1987 та був прийнятий на роботу з 03.08.1987 електрогазозварником до Київського річного порту, тобто в строк менший ніж три місяці після дати закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією, суд приходить до висновку, що час навчання необхідно зарахувати до страхового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

Підсумовуючи вищевикладене в його сукупності, суд приходить до висновку про те, що наявними в матеріалах судової справи доказами підтверджено право позивача на зарахування до пільгового стажу періодів навчання, проходження військової служби та роботи за Списком № 2, а саме: 01.09.1984 по 15.07.1987, з 03.08.1987 по 02.11.1987, з 11.11.1987 по 02.12.1989, з 07.03.1990 по 12.01.1995, з 01.09.1995 по 26.02.1999, з 01.03.1999 по 22.02.2000, з 01.03.2000 по 30.08.2000, з 20.09.2000 по 31.03.2024.

З огляду на вказане, суд констатує, що на момент звернення позивача за призначенням пенсії на пільгових умовах його вік становив 56 років та він набув 38 років страхового стажу, в т.ч. понад 12 років 6 місяців пільгового стажу за Списком № 2, чого було достатньо для призначення пенсії згідно з пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відтак, рішення відповідача від 17.04.2024 № 31 є протиправним та підлягає скасуванню.

Частинами першою, другою статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

За приписами частини першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своєї бездіяльності та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що встановлені у справі обставини підтверджують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог, а відтак, позовну заяву належить задовольнити повністю.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Так, за подання даного адміністративного позову позивачем сплачений судовий збір в сумі 968,96 грн, а тому судові витрати останнього в частині сплаченого судового збору підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 241-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій, - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 17.04.2024 № 31 щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 з 09.04.2024.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 з врахуванням до пільгового стажу періодів роботи (навчання, військової служби) з 01.09.1984 по 15.07.1987, з 03.08.1987 по 02.11.1987, з 11.11.1987 по 02.12.1989, з 07.03.1990 по 12.01.1995, з 01.09.1995 по 26.02.1999, з 01.03.1999 по 22.02.2000, з 01.03.2000 по 30.08.2000, з 20.09.2000 по 31.03.2024, починаючи з 09.04.2024.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області суму судового збору в розмірі 968,96 грн (дев`ятсот шістдесят вісім грн, 96 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 15.07.2025.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_3 );

відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Олександра Борисенка, буд. 7, м. Рівне, Рівненська обл., 33028; код ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076).

Суддя Ольга ПОЛІЩУК