Справа № 380/7490/24
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2025-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

з питання роз`яснення судового рішення

17 липня 2025 рокуЛьвівСправа № 380/7490/24 пров. № А/857/28989/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача Шинкар Т.І.,

суддів Онишкевича Т.В.

Обрізка І.М.,

розглянувши в письмовому провадженні в м. Львові заяву Головного управління Пенсійного фонду України у Львівської області про роз`яснення постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24 лютого 2025 року у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2024 року (головуючий суддя Хома О.П.), ухвалене за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні в м. Львові у справі № 380/7490/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

08.04.2024 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - ГУ ПФУ у Львівській області), в якому просила: визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФУ у Львівській області щодо не проведення індексації пенсії ОСОБА_1 із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,14; у розмірі 1,197 та у розмірі 1,0796; зобов`язати ГУ ПФУ у Львівській області здійснити індексацію пенсії ОСОБА_1 із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,14 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2023 № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році, починаючи з 01.03.2022, у розмірі 1,197 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», починаючи з 01.03.2023; у розмірі 1,0796 постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 № 185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році», починаючи з 01.03.2024, та у зв`язку з цим провести перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 01.03.2022.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2024 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24 лютого 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2024 року у справі 380/7490/24 скасовано та позов задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо не проведення з 08 жовтня 2023 року індексації пенсії ОСОБА_1 із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії у розмірі 1,14; 1,197 та з 01.03.2024 із застосуванням коефіцієнта збільшення у розмірі 1,079; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 08 жовтня 2023 року індексацію пенсії ОСОБА_1 із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,14 та 1,197 та у зв`язку з цим провести перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 08 жовтня 2023 року; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 01 березня 2024 року індексацію пенсії ОСОБА_1 із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,0796 з врахуванням коефіцієнтів збільшення 1,14 та 1,197 та у зв`язку з цим провести перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 01 березня 2024 року. Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії за період з 01 березня 2022 року по 07 жовтня 2023 року залишити без розгляду.

04.07.2025 Головне управління Пенсійного фонду України у Львівської області на адресу суду апеляційної інстанції подало заяву, яка передана судді-доповідачу 07.07.2025, про роз`яснення постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24 лютого 2025 року, яка мотивована тим, що судом не зазначено, який показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який враховується для обчислення пенсії та підлягає збільшенню відповідно до частини 2 статті 42 Закону №1058 слід застосовувати Головному управлінню Пенсійного фонду України у Львівської області при перерахунку пенсії позивачці.

Відповідно до частини 3 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження.

Розглядаючи подану заяву за матеріалами електронної справи та вирішуючи питання про роз`яснення судового рішення, суд апеляційної інстанції виходить з такого.

Відповідно до частини 1 статті 254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання (частина 2 статті 254 КАС України).

Роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом, та зумовлено нечіткістю судового рішення за змістом, коли таке є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання.

Конкретного і вичерпного переліку критеріїв для визначення рішення незрозумілим правова норма не містить.

Водночас, ясність судового рішення полягає у логічному, чіткому, переконливому і зрозумілому викладенні змісту рішення. Вимога логічності, зокрема, передбачає, що текст рішення має відображати причинно-наслідкові зв`язки у межах речення чи всього документу. Зокрема, мотивувальна частина рішення має відповідати його резолютивній частині. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання.

Недотримання цих вимог може ускладнити або взагалі унеможливити виконання рішення суду, а тому роз`ясненню підлягають рішення суду у разі, якщо без такого роз`яснення їх важко виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Згідно з пунктом 19 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 «Про судове рішення в адміністративній справі», в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Таким чином, роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового рішення, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше, однак без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом. Тобто процесуальна процедура роз`яснення судового акта виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення.

Водночас, рішення судів усіх інстанцій, незалежно від виду провадження, повинно обов`язково містити вступну, описову, мотивувальну і резолютивну частини з додержанням зазначеної послідовності. У мотивувальній частині зазначаються обставини, встановлені судом із посиланням на докази, мотиви неврахування окремих доказів, а також мотиви, з яких суд виходив при ухваленні рішення, і положення закону, якими він керувався, тоді як резолютивна частина рішення є завершальною і відображає результат вирішення справи адміністративної юрисдикції.

Так, у мотивувальній частині постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24 лютого 2025 року вказано, що при проведенні перерахунку пенсій, призначених у 2020 - 2023 роках згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з щорічною індексацією, збільшенню підлягає показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, як це передбачено частиною другою статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Застосовуючи наведені вище норми права, з урахуванням зазначених вище висновків Верховного Суду, суд апеляційної інстанції констатував, що Управління, здійснюючи перерахунок пенсії позивачці на підставі частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», встановивши їй щомісячну доплату до пенсії в 2022, 2023 та 2024, замість застосування коефіцієнта збільшення 1,14, 1,197 та 1, 0796 відповідно до показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який безпосередньо враховувався для обчислення пенсії позивачки, діяло не у відповідності до вимог чинного законодавства.

Слід зауважити, що переглядаючи справу за апеляційною скаргою суд апеляційної інстанції врахував, що Головне управління Пенсійного фонду у Львівській області листом від 19.03.2024 №1300-5903-8/44554 повідомив про те, що позивачу призначено пенсію за віком, згідно із Законом №1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати за три попередні роки, які передують року звернення, за 2018-2020 роки в розмірі 9118,81 грн.

Отже, обставини застосування при обчисленні розміру пенсії позивачки «показника заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески» в розмірі 9118,81 грн враховані відповідачем при призначені позивачу пенсії за віком, згідно із Законом №1058-IV, а відтак не підлягають оспоренню.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції при розгляді заяви Головного управління Пенсійного фонду України у Львівської області про роз`яснення постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24 лютого 2025 року у справі №380/7490/24 приходить до переконання, що така постанова є чіткою і зрозумілою: терміни, вжиті у ній, відповідають тому змістові, що вони мають згідно з законодавством України; ці терміни чітко співвідносяться із поняттями, які вони означають; текст правової норми, застосованої судом, відтворений без перефразовування і при цьому зрозуміло, де наводиться правова норма, а де суд надає своє тлумачення її змісту з відповідними висновками в контексті аналізу обставин справи. Судове рішення не містить положень, які б суперечили або виключали одне одного, ускладнювали чи унеможливлювали його виконання.

Водночас зауважує, що відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України; судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Так, у Рішенні від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019 Конституційний Суд України з посиланням на практику ЄСПЛ підкреслив, що визначене статтею 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; і саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава та її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (пункт 84 рішення у справі «Валерій Фуклєв проти України» від 7 червня 2005 року, заява № 6318/03; пункт 43 рішення у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року, заява № 60750/00; пункти 46, 51, 54 рішення у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» від 15 жовтня 2009 року, заява № 40450/04; пункт 64 рішення у справі «Apostol v. Georgia» від 28 листопада 2006 року, заява № 30779/04).

Також, суд апеляційної інстанції наголошує на обов`язковість виконання судових рішень (ст.14 КАС України), які набрали законної сили, всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Окрім цього, суд апеляційної інстанції зауважує, що подача зазначеної заяви Пенсійним органом, розцінюється судом не інакше, як затягування виконання судового рішення, що є неприпустимим.

Враховуючи вище наведене суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду є чітким та зрозумілим, не може бути зміненим по суті, а тому в задоволенні заяви про роз`яснення судового рішення слід відмовити.

Керуючись статтями 254, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Головного управління Пенсійного фонду України у Львівської області про роз`яснення постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24 лютого 2025 року у справі № 380/7490/24 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Т. І. Шинкар
судді І. М. Обрізко
Т. В. Онишкевич