Справа № 307/1864/25
Суддя: Сас Л. Р.
Дата ухвалення: 2025-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 307/1864/25
Провадження № 2-а/307/44/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2025 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області

у складі головуючої судді Сас Л.Р.,

секретар судового засідання Кривошея Д.А.,

розглянувши за правилами ч. 4 ст. 229 КАС України (за відсутності всіх учасників справи та не здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу) за правилами позовного провадження, встановленого для розгляду окремих категорії термінових адміністративних справ адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, про скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі,

в с т а н о в и в:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Ціпле І.Ю. від імені позивача 26 травня 2025 року звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 4762754 від 18 травня 2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн.

В обґрунтування позову посилався на те, що згідно постанови від 18 травня 2025 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

За змістом оскаржуваної постанови слідує, що 18.05.2025 о 21 год. 29 хв. в с-щі. Солотвино, Тячівського району, Закарпатської області, по вул. Спортивній, ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем марки «Skoda Roomster», номерний знак НОМЕР_1 , без пристебнутого ременя безпеки, чим порушив п. 2.3 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Однак, ОСОБА_1 заперечує вказаний факт, оскільки був пристебнутий ременем (паском) безпеки та не порушував жодні правила дорожнього руху. Вважає дану постанову незаконною, протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки під час її складання не дотримано процедури розгляду справи, а саме, йому не було надано можливості подати заперечення та скористатися правовою допомогою адвоката, та не були роз`яснені права, передбачені КУпАП.

Обставини викладені в оскаржуваній постанові не відповідають дійсності, йому не були пред`явлені докази правопорушення, не було роз`яснено прав, визначених КУпАП. Відтак, він був позбавлений права на захист

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Аналогічна правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 15 листопада 2018 року у справі № 524/5536/17, від 17 липня 2019 року у справі № 295/3099/17, від 13 лютого 2020 року у справі № 524/9716/16-а.

На підтвердження вини відповідач не надав жодних доказів, натомість, у графі 7 оскаржуваної постанови вказано, що до постанови нічого не додано. Також не долучено пояснень свідків чи будь-яких інших доказів порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху.

Відтак, відповідачем у даній справі не надано належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення адміністративного правопорушення, а оскаржувана постанова прийнята без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, відтак позов є обґрунтованим.

У зв`язку із чим просив скасувати постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4762754 від 18 травня 2025 року; закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП та стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань усі судові витрати.

Ухвалою судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 28 травня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду на 06 червня 2025 року, яке було неодноразово відкадено, востаннє на 16 липня 2025 року.

Позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Ціпле І.Ю. в судове засідання не прибули, адвокат Ціпле І.Ю. подав заяву про розгляд справи за їх відсутності та підтримання позовних вимог.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Закарпатській області у судове засідання не прибув, у встановлений строк подав відзив у якому позов не визнав, посилаючись на його необґрунтованість та такий, що не відповідає нормам діючого законодавства. Поліцейським СРПП Тячівського РУП ГУНП в Закарпатській області старшим сержантом поліції Декетом Р.В. виявлено правопорушення, вчинене позивачем, внаслідок чого було складено постанову серії ЕНА № 4762754 та притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП. На місці вчинення адміністративного правопорушення поліцейським було здійснено відеофіксацію події де чітко зафіксовано факт правопорушення, що в розумінні статті 251 КУпАП є доказом в справі про адміністративне правопорушення. Оскаржувана постанова складена відповідачем відповідно до норм Кодексу України про адміністративні правопорушення, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 № 1395, посилання позивача на порушення ГУНП в Закарпатській області законодавства в даному випадку є безпідставними, необґрунтованими, а позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Дослідивши всі обставини справи та перевіривши їх доказами суд дійшов наступного висновку.

Із постанови серії ЕНА № 4762754 від 18.05.2025 видно, що 18 травня 2025 року о 21 год. 42 хв. по вул. Спортивній в с-щі. Солотвино, Тячівського району, Закарпатської області, водій ОСОБА_1 керував в транспортним засобом автомобілем марки «Skoda Roomster», номерний знак НОМЕР_1 , без пристебнутого ременя безпеки, чим порушив п. 2.3 ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП, за що на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн., вказану постанову йому не вручено, відсутні жодні відомості про причини її невручення.

Даючи правову оцінку вказаній постанові суд керується такими вимогами чинного законодавства.

Частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 8 цього Кодексу встановлено, що усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Таким чином, суд звертає увагу, що зазначена правова норма визначає ряд фактичних даних на основі яких посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Проте, на виконання вимог чинного законодавства, зокрема, зазначених правових положень та Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року, в матеріалах справи не міститься жодного належного доказу вчинення водієм ОСОБА_1 вказаних адміністративних правопорушень, а також такі не подані із відзивом, хоча у відзиві відповідач посилався на відеозапис вказаної події, однак такий до відзиву не долучений.

Частиною 1 ст. 6 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Статтею 3 Конституції України передбачено, що верховенство права є найважливішим принципом правової держави. Змістом цього принципу є пріоритет (тобто верховенство) людини, її прав та свобод, які визнаються найвищою соціальною цінністю в Україні.

Окрім того, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно п. 3) ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для скасування постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином судовий збір підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. ст. 241- 244, 246, 250 КАС України,

у х в а л и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Скасувати постанову серії ЕНА № 4762754 , винесену 18 травня 2023 року поліцейським СРПП Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області старшим сержантом поліції Декетом Р.В., про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн.

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Стягнути з Головного управління Національної поліції у Закарпатській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмір 605,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду, протягом десяти днів з дня складення повного рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 .

Представник позивача: Ціпле Іван Юрійович, АДРЕСА_1 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Закарпатській області, м. Ужгород, вул. Ф. Ракоці, 13, Закарпатська область, .

Повне судове рішення складено 16 липня 2025 року.

Суддя Л.Р.Сас