Справа № 160/4282/25
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2025-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 липня 2025 року м. Дніпросправа № 160/4282/25

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.,

суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2025 року (суддя Рябчук О.С.) в справі № 160/4282/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі ГУ ПФУ) про:

визнання протиправними дій, викладених у листі від 24 січня 2025 року №4555-55156/Б-01/8-0400/25, щодо не виключення із розрахунку його середньої заробітної плати при призначенні щомісячної страхової виплати днів не роботи з поважних причин пов`язаних з простоєм, оголошеним на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», у зв`язку з введенням воєнного стану в Україні;

зобов`язання здійснити перерахунок щомісячної страхової виплати з дня призначення, виключивши із обрахункового періоду при розрахунку середньої заробітної плати періоди простою (з 25 серпня 2023 року по 31 серпня 2023 року, з 01 вересня 2023 року по 26 вересня 2023 року, з 03 жовтня 2023 року по 31 жовтня 2023 року, з 01 листопада 2023 року по 30 листопада 2023 року, з 01 грудня 2023 року по 31 грудня 2023 року, з 01 січня 2024 року по 31 січня 2024 року та з 01 лютого 2024 року по 29 грудня 2024 року), оголошеним на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», у зв`язку з введенням воєнного стану в Україні.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2025 року позов задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, викладені у листі від 24.01.2025 №4555-55156/Б-01/8-0400/25, щодо не виключення із розрахунку середньої заробітної плати ОСОБА_1 , при призначенні щомісячної страхової виплати днів не роботи з поважних причин пов`язаних з простоєм, оголошеним на ПАТ АрселорМіттал Кривий Ріг, у зв`язку з введенням воєнного стану в Україні.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок щомісячної страхової виплати ОСОБА_1 , з дня призначення, виключивши із обрахункового періоду при розрахунку середньої заробітної плати періоди простою з 25.08.2023 року по 31.08.2023 року, з 01.09.2023 року по 26.09.2023 року, з 03.10.2023 року по 31.10.2023 року, з 01.11.2023 року по 30.11.2023 року, з 01.12.2023 року по 31.12.2023 року, з 01.01.2024 року по 31.01.2024 року та з 01.02.2024 року по 29.02.2024 року, оголошеним на ПАТ АрселорМіттал Кривий Ріг, у зв`язку з введенням воєнного стану в Україні.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Звертає увагу, що пунктом 3 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1266 від 26 вересня 2001 року, встановлений вичерпний перелік поважних причин, за якими застрахована особа не працювала та які виключаються з розрахункового періоду для обчислення середньої заробітної плати, серед яких така причина як «простой» відсутня, тому вважає, що відсутні підстави для виключення часу простою з розрахункового періоду, за який позивачу обчислено середню заробітну плату для визначення страхових виплат.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить до висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 09.06.1998 по дату подання позовної заяви працював на різних посадах в ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», що підтверджується записами трудової книжки серії НОМЕР_1 .

За довідкою МСЕК від 29.08.2024р. серії 12 ААА №130221 позивачу встановлена втрата професійної працездатності в розмірі 25% (20% - сидеросилікоз, 5%-туговухість), з переоглядом 10.08.2026 р. Відповідно до рекомендацій МСЕК позивач потребує медикаментозного лікування, забезпечення виробами медичного призначення, санаторно-курортного лікування. Протипоказана важка праця в умовах виробничого пилу, шуму.

Відповідно до листа ПАТ АрселорМіттал Кривий Ріг від 12.12.2024 року №05-809 ОСОБА_1 знаходилася на простоях за межами підприємства в періоди: з 25.08.2023 року по 31.08.2023 року на підставі розпорядження №635 від 25.08.2023; з 01.09.2023 року по 26.09.2023 року на підставі розпорядження №642 від 30.08.2023; з 03.10.2023 року по 31.10.2023 року на підставі розпорядження №771 від 04.10.2023; з 01.11.2023 року по 30.11.2023 року на підставі розпорядження №817 від 30.10.2023; з 01.12.2023 року по 31.12.2023 року на підставі розпорядження №967 від 01.12.2023; з 01.01.2024 року по 31.01.2024 року на підставі розпорядження №1090 від 29.12.2023; з 01.02.2024 року по 29.02.2024 року на підставі розпорядження №129 від 01.02.2024; з 01.03.2024 року по 13.03.2024 року на підставі розпорядження №202 від 29.02.2024.

04.09.2024 ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про перерахунок щомісячної виплати та здійснення перерахунку щомісячної страхової виплати для призначення, виключивши із обрахункового періоду при розрахунку середньої заробітної плати періоди з 25.08.2023 року по 31.08.2023 року, з 01.09.2023 року по 26.09.2023 року, з 03.10.2023 року по 31.10.2023 року, з 01.11.2023 року по 30.11.2023 року, з 01.12.2023 року по 31.12.2023 року, з 01.01.2024 року по 31.01.2024 року та з 01.02.2024 року по 29.02.2024 року, у зв`язку із простоєм оголошеним на підприємстві та розрахунку середньої заробітної плати виходячи з періоду, який передував простою, оголошеному на підприємстві.

Листом за №4555-55156/Б-01/8-0400/25 від 24.01.2025 відповідач повідомив позивача, що жодним нормативно-правовим документом не віднесено до поважних причин простій (не з вини або вини працівника). Відповідно запису у трудовій книжці та акту розслідування професійного захворювання розрахунковим періодом є 01.03.2023 року по 29.02.2024 року. Щомісячні страхові виплати нараховані позивачу у повному обсязі та перераховуються на особистий рахунок позивача, відкритий в АТ ПУМБ своєчасно.

Суд першої інстанції вважав, що у зв`язку із введенням воєнного стану на території України оголошений ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» простій є для позивача тимчасовим невиконанням роботи та вимушеним невиходом на роботу у зазначені періоди, що є поважною причиною, внаслідок якої місяці спірного розрахункового періоду вважаються такими, в яких застрахована особа не працювала з поважних причин.

Тому суд першої інстанції дійшов висновку, що періоди з 25.08.2023 року по 31.08.2023 року, з 01.09.2023 року по 26.09.2023 року, з 03.10.2023 року по 31.10.2023 року, з 01.11.2023 року по 30.11.2023 року, з 01.12.2023 року по 31.12.2023 року, з 01.01.2024 року по 31.01.2024 року та з 01.02.2024 року по 29.02.2024 року мають бути виключені з розрахункового періоду при розрахунку середньої заробітної плати позивача.

Суд визнає приведені висновки обґрунтованими, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 09 червня 1998 року працював в ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг».

Відповідно до довідки МСЕК від 29 серпня 2024 року серії 12 ААА №130221 ОСОБА_1 встановлена втрата професійної працездатності в розмірі 25% (20% - сидеросилікоз, 5%-туговухість) з переоглядом 10 серпня 2026 року.

Позивач отримує щомісячні виплати за загальнообов`язковим соціальним страхуванням.

Позивач 04 вересня 2024 року звернувся до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області з питання здійснення перерахунку щомісячної страхової виплати, виключення із обрахункового періоду при розрахунку середньої заробітної плати періоду з 25.08.2023 року по 31.08.2023 року, з 01.09.2023 року по 26.09.2023 року, з 03.10.2023 року по 31.10.2023 року, з 01.11.2023 року по 30.11.2023 року, з 01.12.2023 року по 31.12.2023 року, з 01.01.2024 року по 31.01.2024 року та з 01.02.2024 року по 29.02.2024 року у зв`язку із оголошеним простоєм.

Листом ГУ ПФУ в Дніпропетровській області №4555-55156/Б-01/8-0400/25 від 24 січня 2025 року відмовлено у проведенні такого перерахунку з посиланням на те, що простой на підприємстві не відноситься до поважних причин, визначених пунктом 3 Порядку № 1266.

Спірним в цій справі є питання наявності підстав для виключення із розрахунку середньої заробітної плати для цілей нарахування страхових виплат періоду простою, оголошеного роботодавцем.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючим громадянам щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, у разі нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, охорони їхнього життя та здоров`я визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV (далі- Закон № 1105-XIV).

Відповідно до частини першої статті 30 Закону № 1105-XIV страховими виплатами є грошові суми, які уповноважений орган управління виплачує застрахованій особі чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку.

Згідно з пунктом 1 частини сьомої статті 30 Закону № 1105-XIV страхові виплати складаються, в тому числі із щомісячної страхової виплати втраченої заробітної плати (або відповідної її частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності (далі - щомісячна страхова виплата).

Частиною першою статті 36 Закону № 1105-XIV передбачено, що сума щомісячної страхової виплати встановлюється відповідно до ступеня втрати професійної працездатності та середньомісячної заробітної плати, яку потерпілий мав до ушкодження здоров`я.

За положеннями пункту 1 частини першої статті 41 Закону № 1105-XIV страхові виплати здійснюються щомісяця у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку або за рішенням суду потерпілому - з дня втрати працездатності внаслідок нещасного випадку або з дати встановлення професійного захворювання.

Механізм обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням на випадок безробіття, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності (далі - страхові виплати), у разі настання страхового випадку, а також оплати перших п`яти днів тимчасової непрацездатності за рахунок коштів підприємства, установи, організації, у тому числі резидента Дія Сіті, або фізичної особи, яка використовує працю найманих працівників (далі - роботодавці), визначає Порядок обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, затверджений постановою Кабінету Міністрів України 1266 від 26 вересня 2001 року (далі - Порядок № 1266).

Пунктом 3 Порядку № 1266 передбачено, що середньоденна заробітна плата (дохід, грошове забезпечення) обчислюється шляхом ділення нарахованої за розрахунковий період (12 календарних місяців) заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на яку нарахований єдиний внесок та / або страхові внески на відповідні види загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - страхові внески), на кількість календарних днів зайнятості (відповідно до видів страхування - період перебування у трудових відносинах, виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами, проходження служби, провадження підприємницької або іншої діяльності, пов`язаної з отриманням доходу безпосередньо від такої діяльності) у розрахунковому періоді без урахування календарних днів, не відпрацьованих з поважних причин, - тимчасова непрацездатність, відпустка у зв`язку з вагітністю та пологами, відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та шестирічного віку за медичним висновком, відпустка без збереження заробітної плати, призупинення дії трудового договору у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, період, протягом якого працівник проходив строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або проходив військову службу за контрактом, зокрема шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення, і за ним не зберігався роботодавцем середній заробіток за такий період (далі - поважні причини). В такому ж порядку обчислюється середньоденна сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, яка є працівником або гіг-спеціалістом резидента.

Згідно з пунктом 11 Порядку № 1266 розрахунковим періодом, за який обчислюється середня заробітна плата, є 12 календарних місяців за місцем роботи, де стався страховий випадок, починаючи з місяця, що передує місяцю настання страхового випадку.

Якщо застрахована особа перебувала у трудових відносинах менше ніж 12 календарних місяців за місцем роботи, де стався страховий випадок, середня заробітна плата обчислюється за фактично відпрацьовані календарні місяці (з першого до першого числа).

У разі коли застрахована особа перебувала у трудових відносинах менше ніж календарний місяць за місцем роботи, де стався страховий випадок, середня заробітна плата обчислюється за фактично відпрацьований час (календарні дні) перед настанням страхового випадку.

Відповідно до пункту 12 Порядку № 1266 якщо у розрахунковому періоді перед настанням страхового випадку застрахована особа з поважних причин не мала заробітку або страховий випадок настав у перший день роботи, середня заробітна плата визначається виходячи з тарифної ставки (посадового окладу) або її частини, встановленої на день настання права на страхову виплату. У разі коли тарифна ставка (посадовий оклад) не встановлена та відповідні дані відсутні, розрахунок проводиться виходячи з розміру мінімальної заробітної плати (або її частини), встановленого законом на день настання права на страхову виплату.

Відтак, із розрахунку середньої заробітної плати для цілей обчислення розміру страхової виплати виключаються календарні дні, не відпрацьовані особою з поважних причин.

Позивач вважає, що період оголошення простою на підприємстві є поважною причиною, за якою ним не відпрацьований певний календарний період, тому такий період має біти виключений із розрахунку обчислення середньої заробітної плати.

Частиною першою статті 34 КЗпП України встановлено, що простій - це зупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами.

Час простою не з вини працівника, в тому числі на період оголошення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, оплачується з розрахунку не нижче від двох третин тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу). Про початок простою, крім простою структурного підрозділу чи всього підприємства, працівник повинен попередити роботодавця чи бригадира, майстра або посадових осіб. За час простою, коли виникла виробнича ситуація, небезпечна для життя чи здоров`я працівника або для людей, які його оточують, і навколишнього природного середовища не з його вини, за ним зберігається середній заробіток (стаття 113 КЗпП України).

ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» листом від 12 грудня 2024 року №05-809 підтверджено, що ОСОБА_1 знаходилася на простоях за межами підприємства в періоди: з 25.08.2023 року по 31.08.2023 року на підставі розпорядження №635 від 25.08.2023 року; з 01.09.2023 року по 26.09.2023 року на підставі розпорядження №642 від 30.08.2023 року; з 03.10.2023 року по 31.10.2023 року на підставі розпорядження №771 від 04.10.2023 року; з 01.11.2023 року по 30.11.2023 року на підставі розпорядження №817 від 30.10.2023 року; з 01.12.2023 року по 31.12.2023 року на підставі розпорядження №967 від 01.12.2023 року; з 01.01.2024 року по 31.01.2024 року на підставі розпорядження №1090 від 29.12.2023 року; з 01.02.2024 року по 29.02.2024 року на підставі розпорядження №129 від 01.02.2024 року; з 01.03.2024 року по 13.03.2024 року на підставі розпорядження №202 від 29.02.2024 року.

Особливості трудових відносин працівників усіх підприємств, установ, організацій в Україні незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої належності у період дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України "Про правовий режим воєнного стану", визначає Закон України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» від 15 березня 2022 року № 2136-IX (далі - Закон № 2136-ІХ).

Відповідно до статті 13 Закону № 2136-ІХ призупинення дії трудового договору - це тимчасове припинення роботодавцем забезпечення працівника роботою і тимчасове припинення працівником виконання роботи за укладеним трудовим договором у зв`язку із збройною агресією проти України, що виключає можливість обох сторін трудових відносин виконувати обов`язки, передбачені трудовим договором.

Як вказано вище, пунктом 3 Порядку № 1266 відпустка без збереження заробітної плати, призупинення дії трудового договору у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України визнаються поважними причинами, за наявності яких невідпрацьовані календарні дні виключаються із розрахунку середньої заробітної плати для обчислення розміру страхових виплат.

В цьому випадку у зв`язку із введенням воєнного стану на території України на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» оголошено простій з 25.08.2023 року по 31.08.2023 року розпорядженням №635 від 25.08.2023 року; з 01.09.2023 року по 26.09.2023 року розпорядженням №642 від 30.08.2023 року; з 03.10.2023 року по 31.10.2023 року розпорядженням №771 від 04.10.2023 року; з 01.11.2023 року по 30.11.2023 року розпорядженням №817 від 30.10.2023 року; з 01.12.2023 року по 31.12.2023 року розпорядженням №967 від 01.12.2023 року; з 01.01.2024 року по 31.01.2024 року розпорядженням №1090 від 29.12.2023 року; з 01.02.2024 року по 29.02.2024 року розпорядженням №129 від 01.02.2024 року; з 01.03.2024 року по 13.03.2024 року розпорядженням №202 від 29.02.2024 року.

В цей період позивач не виконував роботу саме з підстав оголошення простою на підприємстві на ініціативою роботодавця, тому суд погоджує висновок суду першої інстанції, що оголошення простою роботодавцем є для позивача тимчасовим невиконанням роботи та вимушеним невиходом на роботу у зазначені періоди, тобто поважною причиною, внаслідок якої місяці спірного розрахункового періоду вважаються такими, в яких застрахована особа не працювала з поважних причин.

Відповідно, ці періоди мають бути виключені із розрахункового періоду для цілей розрахунку середньої заробітної плати для обчислення страхових виплат.

Доводи апелянта зводяться до того, що пунктом 3 Порядку № 1266 встановлений вичерпний перелік таких поважних причин, в яких відсутній простой, та спростовані приведеними висновками суду.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Оскільки предметом позову в цій справі є дії (рішення) суб`єкта владних повноважень щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, тобто ця справа є справою незначної складності у розумінні п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених цим пунктом.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2025 року в справі № 160/4282/25 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2025 року в справі № 160/4282/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати ухвалення 17 липня 2025 року та відповідно п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.

Повне судове рішення складено 17 липня 2025 року.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя С.М. Іванов

суддя В.Є. Чередниченко