Справа № 200/1350/25
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2025-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2025 року справа №200/1350/25

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Гаврищук Т.Г., суддів Геращенка І.В., Сіваченка І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 квітня 2025 р. у справі №200/1350/25 (головуючий І інстанції Шинкарьова І.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - відповідач) в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення від 09.12.2024 №81 відповідача про відмову в перерахунку пенсії по інвалідності позивачу в розмірі пенсії за віком.

- зобов`язати відповідача провести перерахунок пенсії по інвалідності позивачу з 09.12.2024, обчисливши її в розмірі пенсії за віком із збереженням додаткового стажу встановленого відповідно до абз.2 ч.1 ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та не змінюючи кількісні значення складових пенсії за віком (коефіцієнт стажу, коефіцієнт заробітку, показник середньої зарплати по Україні і доплати) та її розміру для обчислення пенсії по інвалідності.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 28 квітня 2025 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення від 09.12.2024 №81 Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про відмову в перерахунку пенсії по інвалідності ОСОБА_1 в розмірі пенсії за віком.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області перерахувати з 09.12.2024 (дати звернення заявою) пенсію ОСОБА_1 з інвалідності в розмірі пенсії за віком відповідно до ч.2 ст. 33 Закону України №1058-IV із збереженням додаткового стажу встановленого відповідно до абз.2 ч.1 ст.24 Закону України №1058-IV, із урахуванням коефіцієнту кратності 0.40000, розміру пенсії за віком (ст.27) (30409.60 * 0.40000) - 12163.84 грн, доплата за понаднормовий стаж (ст.28 ч.1. абз.2) (за 5 років) - 118.05 грн, обмеження індексації з 01.03.2023 (-30,35 грн), не змінюючи коефіцієнт заробітку, показник середньої зарплати по Україні (за 2016-2018 роки).

Стягнено на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області витрати на правову допомогу у розмірі 3000 (три тисячі) грн. 00 коп.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування доводів зазначає, що при розгляді електронної пенсійної справи Позивача встановлено, що при розрахунку пенсії по інвалідності до наявного страхового стажу 30 років 11 місяців 10 днів додатково зараховано 09 років 20 днів додаткового стажу на підставі ст. 24 Закону №1058. Таким чином, стаж для розрахунку пенсії по інвалідності складає 40 років, коефіцієнт стажу 0,40000, середньомісячний заробіток для обчислення складає 30409.60 грн, розмір пенсії по інвалідності - 11023,35 грн.

Після переведення з пенсії по інвалідності на пенсію по інвалідності в розмірі за віком відповідно до статті 33 Закону №1058, страховий стаж складає 30 років 11 місяців 10 днів, коефіцієнт стажу зменшується і складає 0,30917, середньомісячний заробіток для обчислення зменшується і складає - 29795.79, оскільки фактично пенсія по інвалідності в розмірі за віком відповідно до статті 33 Закону №1058, виключає врахування норм абзацу 2 ч. 1 ст. 24 Закону №1058-ІV до нього не повинні враховуватися, тому розмір пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком зменшується і складає 9211,96 грн.

За таких обставин відмовлено ОСОБА_1 у переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію по інвалідності в розмірі за віком відповідно статті 33 Закону №1058 у зв`язку з недоцільністю.

Звертає увагу, що проведення перерахунку пенсії по інвалідності, обчисливши її в розмірі пенсії за віком із збереженням додаткового стажу встановленого відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та не змінюючи кількісні значення складових пенсії за віком (коефіцієнт стажу, коефіцієнт заробітку, показник середньої зарплати по Україні і доплати) та її розміру для обчислення пенсії по інвалідності не передбачено чинним законодавством.

Крім того, перелік додатків до позову не містить детального опису робіт (наданих послуг), акту приймання-передачі виконаних робіт (послуг), квитанції про оплату послуг. Оскільки позивачем у цій справі не надано детального опису робіт (наданих послуг), акту приймання-передачі наданих робіт (послуг), Головне управління позбавлене можливості оцінити співмірність витрат, їх реальність та необхідність, просить відмовити в задоволенні вимоги позивача про стягнення витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є особою з інвалідністю другої групи (довідкою до акта огляду МСЕК серії 12 ААГ №755105), перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

09.12.2024 позивач звернувся заявою в якій просив відповідно до ч.2 ст.33 Закону № 1058-IV перерахувати його, як непрацюючій особі з інвалідністю ІІ групи, пенсію з інвалідності в розмірі пенсії за віком, з врахуванням ст.24 Закону № 1058-IV.

Рішенням відповідача від 09.12.2024 №81 позивачу відмовлено у перерахунку пенсії, в обґрунтування рішення вказано, що відповідно до ст.10 Закону №1058 особі, яка має одночасно право на різні види пенсії, призначається один вид пенсії, за її вибором. Згідно ч.2 ст.33 Закону непрацюючі особи з інвалідністю II групи за їх вибором мають право на призначення пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком, обчисленої відповідно до ст.27 і 28 цього Закону, за наявності такого страхового стажу: у жінок - 24 роки, а у чоловіків - 29 років, якщо їм вперше встановлено інвалідність у віці до 56 років включно;

На дату заяви позивач отримує пенсію по інвалідності, розмір якої складає 11023,35 грн, у разі переведення на пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком пенсія заявника зменшується до 9211,96 грн.

Як вбачається з протоколу про перерахунок пенсії від 27.02.2024 позивачу встановлено, при розрахунку пенсії по інвалідності до наявного страхового стажу 30 років 11 місяців 10 днів додатково зараховано 09 років 20 днів додаткового стажу. Стаж для розрахунку пенсії по інвалідності складає 40 років, коефіцієнт стажу 0,40000, середньомісячний заробіток для обчислення складає 30409.60 грн, розмір пенсії по інвалідності - 11023,35 грн: % для обчислення пенсії по інвалідності 90; Розмір пенсії за віком (ст.27) (30409.60 * 0.40000) - 12163.84; Доплата за понаднормовий стаж (ст.28 ч.1. абз.2) (за 5 років) - 118.05; Загальний розмір пенсії - 12281.89; Розмір пенсії по інвалідності 11053.70; Обмеження в індексації з 01.03.2023 року -30.35; Розмір пенсії з надбавками 11023.35 грн.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 9 Закону № 1058-ІV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з ч.1 ст.33 Закону України №1058-IV пенсія по інвалідності залежно від групи інвалідності призначається в таких розмірах: особам з інвалідністю I групи - 100 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю II групи - 90 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю III групи - 50 відсотків пенсії за віком, обчисленої відповідно до ст.27 і 28 цього Закону.

Відповідно до ч.2 ст. 33 Закону України №1058-IV непрацюючі особи з інвалідністю II групи за їх вибором мають право на призначення пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком, обчисленої відповідно до ст.27 і 28 цього Закону, за наявності такого страхового стажу у жінок - 24 років, а у чоловіків - 29 років, якщо їм вперше встановлено інвалідність у віці до 56 років включно.

Непрацюючі особи з інвалідністю II групи, яким установлено інвалідність після досягнення пенсійного віку, передбаченого ст.26 цього Закону, та особи з інвалідністю III групи за їх вибором мають право на призначення пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком, обчисленої відповідно до ст.27 і 28 цього Закону, за наявності страхового стажу, зазначеного в абз.1 ч.1 ст.28 цього Закону.

Станом на дату звернення із заявою від 09.12.2024 про призначення пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком позивач має повних 56 років, з 2019 не працює, з 08.10.2024 - непрацюючий інвалід II групи. Страховий стаж за період до 2019 становить 30 років 11 місяців 10 днів. Отже, позивач має право на призначення пенсії з інвалідності в розмірі пенсії за віком.

У ст.24 Закону України №1058-IV закріплено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого ч.1 ст.26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого ч.1 ст.26 цього Закону.

З розпорядження про призначення пенсії по інвалідності позивача та розрахунку стажу вбачається такий додатковий стаж, який складає 9 років, 20 днів.

Верховний Суду постанові від 14.05.2021 у справі №176/2584/15-а підтримав позицію апеляційного суду про те, що при призначенні пенсії по інвалідності у розмірі пенсії за віком враховується також додатковий страховий стаж згідно з ч. 1 ст. 24 Закону України №1058-IV (з часу встановлення інвалідності до досягнення пенсійного віку).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Закону України №1058-IV розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп - Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до ст.40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до ст.25 цього Закону.

Тобто, підчас виключення додаткового стажу в розмірі 9 років, 20 днів відповідач дійшов висновку про зниження розміру пенсії за віком для обчислення пенсії по інвалідності в межах розгляду заяви від 09.12.2024. Водночас, як зазначалось раніше під час обчислення пенсії по інвалідності у відповідності до абз.2 ст. 33 Закону № 1058 у випадку позивача зміні підлягає лише відсоток від пенсії за віком з 90% на 100%. Ні вид пенсії, ні розмір пенсії за віком, як базовий розрахунок для обчислення пенсії по інвалідності в такому випадку залишаються незмінними.

А отже рішення відповідача у контексті відмови позивачу у перерахунку пенсії, у зв`язку із недоцільність є хибним, оскільки виключення при обчисленні пенсії по інвалідності позивача у відповідності до абз.2 ст. 33 Закону № 1058 додаткового стажу, який додається на підставі абз.2 ч.1 ст.24 Закону 1058 не призводить і не може призвести до зменшення розміру пенсії по інвалідності, оскільки станом на зараз пенсія позивача обчислюється в розмірі 90 % від пенсії за віком, а на підставі абз.2 ч.1 ст.24 Закону 1058 має бути в розмірі 100% від пенсії за віком. Сама ж структура розрахунку пенсії за віком, піддаватись змінам не повинна (як в цілому, так і окремі її елементи, такі як коефіцієнт стажу, коефіцієнт зарплати і середня зарплата по Україні).

Щодо витрат на правничу допомогу.

Пунктом 1 частини 3 статті 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з частиною 3 статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини 4 цієї статті для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката, виходячи із положень частини 5 статті 134 КАС України, має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини 6 статті 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 7 статті 134 КАС України).

Частиною 7, 9 статті 139 КАС унормовано, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Суд звертає увагу на те, що при визначенні суми відшкодування судових витрат, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені, зокрема, договором на правову допомогу, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документи про оплату таких послуг та розрахунком таких витрат.

Судом встановлено, що на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною позивача надані копії договору від 25.12.2024 про надання правової допомоги, відповідного до якого замовник сплачує на користь виконавця оплату в розмірі 12000 грн. в день підписання цього Договору. Оплата, визначена цим пунктом може бути проведена замовником частинами протягом трьох місяців з дня підписання цього Договору, однак в цьому випадку Виконавець приступає до виконання своїх обов`язків за цим Договором після сплати Замовником першої частини оплати; додатково Замовник сплачує на користь Виконавця грошову суму в розмірі 12000 грн. протягом десяти днів з дня набрання законної сили рішення суду, ухваленого на користь Замовника (задоволення позовних вимог). В іншому випадку обов`язок зі сплати суми у розмірі 12000 грн., передбаченої цим пунктом цього Договору у Замовника не виникає.

За приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У свою чергу, в підтвердження здійсненої правової допомоги, необхідно долучати й розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором.

Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

Слід зазначити, що як вказано у рішенні Конституційного Суду України від 30.09.2009 №23рп/2009, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

При цьому, необхідно враховувати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Враховуючи, що судом першої інстанції досліджено та встановлено, що сторонами виконані умови договору про надання правничої допомоги, позивачем дійсно понесені витрати на оплату послуг адвоката у цій справі, враховано складність справи та співмірність з виконаною адвокатом роботою (наданими послугами), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що заявлена сума відшкодування витрат на професійну правничу допомогу є неспівмірною, зокрема, зі складністю справи, об`ємом виконаних робіт, ціною позову та значенням справи для сторони та погоджується з встановленим судом розміром.

Колегія суддів не може прийняти посилання скаржника на непідтвердження понесених позивачем витрат, оскільки судом першої інстанції встановлено, що позивачем сплачено такі витрати за договором, що підтверджується відповідними документами, наявними у матеріалах справи.

Суд також зазначає, що в силу приписів статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України законодавець пов`язує визначення розміру витрат на правничу допомогу з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги у кожному конкретному випадку.

Враховуючи, що судом першої інстанції встановлено обсяг робіт (наданих послуг) та понесення позивачем витрат, пов`язаних з виконанням таких робіт (наданих послуг), колегія суддів погоджується з висновками суду про часткове задоволення вимог про стягнення судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою.

Ураховуючи наведене, суд погоджується з висновком суду першої інстанції про співмірність витрат на правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн.

Такий розмір витрат є цілком обґрунтованим та пропорційним до предмета задоволеного позову.

Враховуючи викладене, апеляційний суд погоджує висновок суду першої інстанції про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області перерахувати з 09.12.2024 (дати звернення заявою) пенсію ОСОБА_1 з інвалідності в розмірі пенсії за віком відповідно до ч.2 ст. 33 Закону України №1058-IV із збереженням додаткового стажу встановленого відповідно до абз.2 ч.1 ст.24 Закону України №1058-IV, із урахуванням коефіцієнту кратності 0.40000, розміру пенсії за віком (ст.27) (30409.60 * 0.40000) - 12163.84 грн, доплата за понаднормовий стаж (ст.28 ч.1. абз.2) (за 5 років) - 118.05 грн, обмеження індексації з 01.03.2023 (-30,35 грн), не змінюючи коефіцієнт заробітку, показник середньої зарплати по Україні (за 2016-2018 роки).

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 квітня 2025 р. у справі №200/1350/25 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 квітня 2025 р. у справі №200/1350/25 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 17 липня 2025 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Т.Г. Гаврищук

Судді І.В. Геращенко

І.В. Сіваченко