Справа № 200/3724/25
Суддя: Голуб В.А.
Дата ухвалення: 2025-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2025 року Справа№200/3724/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Голуб В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у період проходження ним служби з 19 липня 2022 року по 20 травня 2023 року у військовій частині НОМЕР_1 здійснювалось обчислення та нарахування його грошового забезпечення, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2018 рік, що становить 1 762, 00 грн. Однак позивач вважає, що грошове забезпечення за період його служби було невірно розраховане відповідачем, оскільки для обчислення грошового забезпечення в період з 19.07.2022 по 31.12.2022 за основу повинен бути використаний прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2022 рік, що становить 2 481, 00 грн., а в період з 01.01.2023 по 20.05.2023 за основу повинен бути використаний прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2023 рік, що становить 2 684, 00 грн. Позивач зазначив, що спірні виплати не були перераховані виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01.01.2022 та 01.01.2023, згідно із пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (з урахуванням постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі № 826/6453/18). Крім того, позивач наголошує, що у спірний період йому не в повному обсязі нараховувалась грошова допомога на оздоровлення та матеріальна допомога.

Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд:

визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо незастосування при обчисленні та виплаті ОСОБА_1 грошового забезпечення, матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань показника розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України» станом на 01 січня 2022 року та станом на 01 січня 2023 року;

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за період служби: з 19.07.2022 по 31.12.2022 із застосуванням розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про державний бюджет України» станом на 01 січня 2022 року; за період служби з 01.01.2023 по 20.05.2023 із застосуванням розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України» станом на 01 січня 2023 року, шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт, з урахуванням проведених виплат та з відрахуванням податків, зборів і обов`язкових платежів;

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 матеріальну допомогу на оздоровлення та матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань за періоди служби: з 19.07.2022 по 31.12.2022 із застосуванням розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про державний бюджет України» станом на 01 січня 2022 року; за період служби з 01.01.2023 по 20.05.2023 із застосуванням розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про державний бюджет України» станом на 01 січня 2023 року, шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт, з урахуванням проведених виплат та з відрахуванням податків, зборів і обов`язкових платежів.

В свою чергу, від відповідача військової частини НОМЕР_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що постановою Кабінету Міністрів України № 103, що набрала законної сили 24.02.2018, в пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України № 704 внесено зміни та викладено його в наступній редакції: «Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.». На переконання відповідача, при розрахунку посадового окладу необхідно застосовувати суму 1 762 гривні (прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 01.01.2018). Поряд з цим, відповідач звертає увагу, що , Військова частина НОМЕР_1 не є належним відповідачем у справі за період з 19.07.2022 року по 20.05.2023 Належним відповідачем по справі є військова частина НОМЕР_2 , адже у спірний період Військова частина НОМЕР_1 перебувала на фінансовому забезпеченні у військовій частині НОМЕР_2 . Крім того, відповідач звертає увагу, що позивач у період з 14.12.2022 по 14.01.2023 не перебував у списках військової частини НОМЕР_1 , а отже відповідач не здійснював нарахування та виплату грошового забезпечення позивачеві. Поряд з цим, представник військової частини звертає увагу на пропуск позивачем строків звернення до суду.

Ухвалою від 26 травня 2025 року суд задовольнив клопотання представниці позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду. Визнав поважними причини пропуску строку на звернення до суду та поновив позивачу пропущений строк звернення до суду з цим позовом. Клопотання представниці позивача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження - задовольнив. Прийняв до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії та відкрив провадження по справі № 200/3724/25. Розгляд адміністративної справи суд вирішив здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.

Разом з тим, суд зазначає, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації в Україні введено воєнний стан із 5 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

В подальшому дію воєнного стану продовжено та станом на день винесення рішення суду він діє.

З огляду на введення на території України воєнного стану, справа розглянута судом протягом розумного строку.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується паспортом громадянина України № НОМЕР_3 та витягом з реєстру територіальної громади від 15.11.2024.

Позивач у період з 05.03.2020 по 14.12.2022 та з 14.01.2023 по 28.06.2023 проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 , про що свідчать витяги з наказів по особовому складу.

У 2022 році ОСОБА_1 отримував грошову допомогу на оздоровлення та матеріальну допомогу для вирішення соціальної побутових питань, про що свідчать довідки щодо нарахованого доходу та сплачених податків.

Відповідно до витягу з наказу від 28 червня 2023 року № 153 у 2023 році позивачу виплачена грошова допомога на оздоровлення. Матеріальна допомога для вирішення соціальної побутових питань у 2023 році не виплачувалась.

Крім того, з вказаних довідок вбачається, що позивач отримував грошове забезпечення, виходячи з прожитковому мінімуму у розмірі 1 762, 00 грн.

Вважаючи, що грошове забезпечення, матеріальна допомога на оздоровлення та матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань були розраховані відповідачем невірно, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (далі - Постанова № 704) в первинній редакції було встановлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

Додатки 1, 12, 13, 14 до Постанови № 704 містять примітки, відповідно до яких, зокрема посадові оклади за розрядами тарифної сітки та оклади за військовим (спеціальним) званням визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.

З 01.03.2018 п. 4 Постанови № 704 було викладено у редакції п. 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (далі - Постанова № 103), а саме: «Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.".

Таким чином, пункт 4 Постанови № 704 визначав, що при обчисленні розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу використовується такий показник, як "розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018".

Пунктом 4 Постанови № 704 було визначено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.

Однак, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі № 826/6453/18 було скасовано рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.10.2019 в частині відмови в задоволенні позову про визнання протиправним та скасування пункту постанови і прийнято в цій частині нову постанову, якою визнано протиправним та скасовано п. 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб".

Отже, саме з 29.01.2020 - дня набрання законної сили рішенням Шостого апеляційного адміністративного суду у справі № 826/6453/18 - діє редакція пункту 4 постанови № 704, яка діяла до зазначених змін, тобто посадовий оклад визначається шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

В той же час, суд звертає увагу, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.2023 № 481, яка набрала чинності з 20.05.2023, внесено зміни до п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", та викладено абзац перший в такій редакції: "Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб розраховуються виходячи з розміру 1 762 гривні та визначаються шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14".

Таким чином, з 21.05.2023 підстави для визначення розміру посадового окладу та окладу за військовими (спеціальними) званнями, виходячи з розміру прожиткового мінімуму станом на 01.01.2023 - відпали.

На переконання суду, відповідачем протиправно не застосовано п. 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до Постанови № 704 при обчисленні позивачу, починаючи з 19.07.2022 по 20.05.2023, розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, адже п. 6 Постанови № 103 було скасовано.

Відповідачем не доведено правомірність своїх дій, а тому суд вважає за можливе визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не проведення нарахування позивачу грошового забезпечення: з 19.07.2022 по 14.12.2022 та з 14.01.2023 по 20.05.2023 виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року із застосуванням тарифного коефіцієнту згідно з додатками 1, 12, 13, 14 та зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу, починаючи з 19.07.2022 по 14.12.2022 та з 14.01.23 по 20.05.2023 включно грошового забезпечення, розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти.

При цьому суд зауважує, що статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2022 у розмірі 2 481 грн. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2023 2 684 грн.

Суд зауважує, що у період з 14.12.2022 по 14.01.2023 ОСОБА_1 не проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , про що свідчать витяги з наказів від 14.12.2022 № 348 та від 14.01.2023 № 9, а тому вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату позивачу за 2022 - 2023 роки належних з урахуванням проведених раніше виплат сум грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти, суд зазначає наступне.

Так, при розрахунку грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за основу береться саме грошове забезпечення, яке, як зазначено судом вище, було розраховано протиправно, а саме без застосування п.1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до Постанови № 704. З огляду на наведене, суми грошової допомоги на оздоровлення за 2022 - 2023 роки та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік також мають бути перераховані.

В свою чергу, у 2023 році позивачу не нараховувалась та не виплачувалась матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, а тому вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

З огляду на вказане, вимоги в цій частині також підлягають частковому задоволенню.

Враховуючи наведене, позовні вимоги є обґрунтованими, але підлягають частковому задоволенню.

Разом з тим, суд зауважує, що позивач проходив військову службу саме у військовій частині НОМЕР_1 , яка з 01 травня 2023 року не перебуває на фінансовому забезпеченні у жодній з військових частин, а тому може самостійно нараховувати та виплачувати грошове забезпечення.

Крім того, суд вважає помилковою позицію відповідача в частині пропуску позивачем строків звернення до суду, адже ухвалою від 26 травня 2025 року суд поновив пропущений позивачем строк.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зважаючи на відсутність документально підтверджених судових витрат у даній адміністративній справі, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 2, 5-10, 72-90, 139, 242-246, 205, 250, 255, 257-262, 293-295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо незастосування при обчисленні та виплаті ОСОБА_1 грошового забезпечення, матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань показника розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про державний бюджет України» станом на 01 січня 2022 року та станом на 01 січня 2023 року.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за період служби: з 19.07.2022 по 14.12.2022 із застосуванням розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01 січня 2022 року; за період служби з 14.01.2023 по 20.05.2023 із застосуванням розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01 січня 2023 року, шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт, з урахуванням проведених виплат та з відрахуванням податків, зборів і обов`язкових платежів.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу на оздоровлення за 2022 - 2023 роки та матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік із застосуванням розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законодавством про державний бюджет станом на 01 січня відповідного календарного року, шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт, з урахуванням проведених виплат та з відрахуванням податків, зборів і обов`язкових платежів.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 17 липня 2025 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.А. Голуб