Справа № 200/3302/25
Суддя: Шинкарьова І.В.
Дата ухвалення: 2025-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2025 року Справа№200/3302/25

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Шинкарьова І.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відповідач 1: Головне Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Відповідача 2: Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії ,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач) до Відповідач 1: Головне Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Відповідача 2: Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області у якій позивач просить суд:

Визнати протиправними дії відповідача 1 щодо переведення позивача, з пенсії за вислугу років па пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески в розмірі 8913 (вісім тисяч дев`ятсот тринадцять) грн. 83 коп.;

Зобов`язати відповідача 1 провести перерахунок пенсії позивача за віком із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, саме за 2022-2024 роки, розмір якої становить 15057,09 грн. дати виникнення права на призначення пенсії за віком, а саме з 23.11.2024, та зобов`язати відповідача 2 провести виплату перерахованої пенсії позивача з дати виникнення права на призначення пенсії за віком, а саме з 23.11.2024.

Ухвалою суду від 12.05.2025 зазначену позовну заяву залишено без руху і позивачеві надано десятиденний строк з дня отримання копії ухвали на усунення недоліків позовної заяви. Позивачем надано заяву на виконання вказаної ухвали.

Ухвалою суду від 15.05.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами у строк, встановлений ст.258 КАС України.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з 03.01.2025 позивача переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2014-2016 роки, що є порушенням вимог ст.40 Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Просить позов задовольнити.

Відповідач 1, скористався правом подання відзиву на позовну заяву, в якому стосовно задоволення позовних вимог заперечує. Зазначає, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Київській області. З 18.12.2014 Позивачу призначено пенсію за вислугу років відповідно до ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII. З 03.01.2025 Позивача переведено на пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV згідно заяви про перерахунок від 03.01.2025 №3 «перехід на пенсію за іншим Законом».

Позивач звернулась з заявою від 13.03.2025 №69 про перерахунок пенсії «допризначення у зв`язку з наданими додатковими документами». За результатами опрацювання заяви від 03.01.2025 №3 позивача переведено на пенсію за віком відповідно до Закону №1058, при опрацюванні перерахунку до страхового стажу та заробітку зараховано періоди роботи з 18.12.2014 по 31.12.2024, середній показник заробітної плати збережено в сумі 7994,47 грн (3764,40 грн * 1.17 * 1.11 * 1.11 * 1.14*1,197*1,0796). З 01.03.2025 в автоматичному режимі здійснено перерахунок «Індексація заробітку», за результатами опрацювання перерахунку середній показник заробітної плати (доходу) в Україні 7994,47 грн збільшено на коефіцієнт 1,115 та склав 8913,83 грн (додаються розпорядження). За результатом опрацювання заяви позивача винесено рішення від 19.03.2025 №401 про відмову в перерахунку пенсії.

Вважає, що відсутні підстави для переведення позивача на пенсію за віком відповідно до ст.26 Закону №1058 з 23.11.2024 (дати досягнення пенсійного віку) та для застосування середнього показника заробітної плати (доходу) в Україні за попередні 3 роки (2022-2024), при переведенні позивача з пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону №1058 з 03.01.2025. Просить в задоволенні позову відмовити.

У відповіді на відзив представник позивача вказує, що позивач жодним чином не виявляла бажання, щоб їй при призначенні пенсії за віком, застосовувався показник середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії, за 2014-2016 роки проіндексований в розмірі 8913грн. 83коп. (вісім тисяч дев`ятсот тринадцять) грн. 83 коп.

Відповідач 2, скористався правом подання відзиву на позовну заяву, в якому стосовно задоволення позовних вимог заперечує. Зазначає, що згідно поданої заяви Позивачу переведено на пенсію за віком з 03.01.2025, що не є первинним призначенням пенсії, а є переведенням на інший вид пенсії.

Розрахунок пенсії за віком проведено з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Відповідно ст. 42 Закону № 1058-ІV, для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Враховуючи вищевикладене, проводились перерахунки пенсії відповідно до ст. 42 Закону № 1058-ІV та постанов КМУ шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії на відповідні коефіцієнти з 01.03.2019, з 01.05.2020, з 01.03.2021, з 01.03.2022, з 01.03.2023, з 01.03.2024 та з 01.03.2025 (3764,40 грн х 1,17 х 1,11 х 1,11 х 1,14 х 1,197 х 1,0796 х 1,115 = 8913,83 грн).

Згідно матеріалів пенсійної справи розмір пенсії Позивача обчислено з урахуванням страхового стажу 40 років 10 місяців 19 днів, коефіцієнт стажу становить 0,40833.

Стаж враховано по 31.12.2024. Заробітна плата визначена за період з 01.07.2000 по 31.12.2024.

Осучаснена середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачені страхові внески, застосована в розмірі 8913,83 гривень. Індивідуальний коефіцієнт по заробітній платі становить - 1,24846. Середньомісячний заробіток для обчислення пенсії склав - 11128,56 грн (8913,83 х 1,24846).

Розмір пенсії Позивачу за віком з 01.03.2025 до виплати складає 4651,52 гривень.

У відповіді на відзив представник позивача вказує, що відповідачі, приймаючи рішення стосовно застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, в розмірі 8913 грн. 83коп. порушує права Позивача, а відтак, є підстави для скасування даного рішення та зобов`язання відповідачів нарахувати пенсію позивачу у відповідності до чинного пенсійного законодавства України.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

З 18.12.2014 позивачу ОСОБА_1 призначено пенсію за вислугу років відповідно до ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII, із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2014, 2015, 2016 роки. З 03.01.2025 позивача переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Перерахунки пенсії позивача проводились відповідно до ст. 42 Закону № 1058-ІV та постанов Кабінету Міністрів України шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії на відповідні коефіцієнти з 01.03.2019, з 01.05.2020, з 01.03.2021, з 01.03.2022, з 01.03.2023, з 01.03.2024 та з 01.03.2025 (3764,40 грн х 1,17 х 1,11 х 1,11 х 1,14 х 1,197 х 1,0796 х 1,115 = 8913,83 грн).

Згідно матеріалів пенсійної справи розмір пенсії Позивача обчислено з урахуванням страхового стажу 40 років 10 місяців 19 днів, коефіцієнт стажу становить 0,40833.

Стаж враховано по 31.12.2024. Заробітна плата визначена за період з 01.07.2000 по 31.12.2024.

Осучаснена середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачені страхові внески, застосована в розмірі 8913,83 гривень. Індивідуальний коефіцієнт по заробітній платі становить - 1,24846. Середньомісячний заробіток для обчислення пенсії склав - 11128,56 грн (8913,83 х 1,24846).

Розмір пенсії Позивачу за віком з 01.03.2025 до виплати складає 4651,52 гривень.

За результатами розгляду звернення позивача від 13.03.2025 відповідач 1 рішенням від 19.03.2025 №40 визначив, що відповідно до ст.40 Закону №1058 при призначенні пенсій застосовується середня заробітна плата (дохід) Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Відповідно до ч.3 ст.45 Закону № 1058 якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати і набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення пенсії (попереднього перерахунку пенсії без урахування перерахунку, передбаченого абз.5 ч.4 ст.42 цього Закону) незалежно від перерв у роботі, під час переведення вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена (визначений) ч.2 ст. 40 цього Закону для призначення пенсії. Інших підстав для застосування нового показника середньої заробітної плати при перерахунках пенсії чинним законодавством не передбачено. За результатами розгляду електронної пенсійної справи встановлено, що позивачу, призначено пенсію за віком з 03.01.2025. Згідно поданої заяви від 13.03.2025 № 69 про перехід на пенсію за віком, підстави із застосуванням показника середньої заробітної плати в України, з якої сплачені страхові внески, за 2021-2023 рр. відсутні. Розмір пенсії обчислено відповідно до вимог чинного законодавства. На підставі вищевикладеного прийнято рішення відмовити позивачу в перерахунку пенсії відповідно до п. 1 ст. 40 Закону № 1058 до надання акту зустрічної перевірки відділом контрольно-перевірочної роботи.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно зі ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно ст. 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (надалі також - Закон №1788-ХІІ) пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

В силу вимог ст.52 Закону №1788-ХІІ право на пенсію за вислугу років мають, зокрема працівники освіти, охорони здоров`я, а також соціального забезпечення, які в будинках-інтернатах для престарілих та інвалідів і спеціальних службах безпосередньо зайняті обслуговуванням пенсіонерів та інвалідів, відповідно до п. "е" ст. 55.

Положеннями ст.9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (надалі також - Закон №1058-ІV) встановлено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до ст.10 Закону №1058-ІV, особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

У ч.1 ст.26 Закону №1058-ІV передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності відповідного страхового стажу, вказаного у цій статті.

При цьому, відповідно до ч.1, 2 ст.27 Закону №1058-ІV розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до ст.40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до ст. 25 цього Закону.

За бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

При цьому частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених законом для відповідних категорій пенсіонерів, та не може бути нижчою, ніж розмір трудової пенсії за віком з урахуванням цільової грошової допомоги на прожиття, що діяли на день набрання чинності цим Законом.

Розмір пенсії за віком, обчислений за раніше діючим законодавством, підвищується з дня набрання чинності цим Законом до дня її призначення в порядку, передбаченому ч.1 та 2 ст. 42 цього Закону.

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону № 1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв. У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.

У ч. 2 ст. 40 Закону №1058-IV визначено, що заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn ); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

У разі відсутності на день призначення пенсії даних про заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, для визначення середньої заробітної плати (доходу) враховується наявна заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, з наступним перерахунком заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії після отримання даних про заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії.

Відповідно до приписів ч.3 ст.45 Закону №1058-ІV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 31.10.2018 у справі №577/2576/17 дійшла такого висновку … З аналізу зазначених вище норм законодавства вбачається, що ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-IV установлюється порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV. Однак у випадку із заявою позивача мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а тому має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії (пенсії за віком).

Велика Палата Верховного Суду звертає увагу, що 01.01.2008 позивачу було призначено пенсію за вислугу відповідно до п. а ст. 55 Закону № 1788-XII, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії.

Для призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-ІV позивач звернувся вперше 18.05.2017 після досягнення 60-річного віку.

Таким чином, позивач має право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у галузі економіки України за три календарні роки, що передують року звернення.

Отже, Верховний Суд України у постанові від 29.11.2016 у справі №133/476/15-а (№ 21-6331а15) обґрунтовано зазначив, що у випадку призначення особі пенсії за вислугу років відповідно до Закону № 1788-XII, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а в подальшому при виявленні такою особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV, має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення згідно ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-IV.

Верховний Суд України при ухвалені цієї постанови також врахував і положення Законів № 1058-IV та № 1788-XII.

Підсумовуючи зазначене вище, Велика Палата Верховного Суду не вбачає підстав для відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в постанові Верховного Суду України від 29.11.2016 у справі №133/476/15-а (№ 21-6331а15).

Зазначений висновок Великої Палати Верховного Суду в подальшому підтриманий Верховним Судом в постановах від 31.07.2019 в справі №720/208/17, від 16.06.2020 в справі №127/7522/17, від 18.08.2020 в справі №263/6611/17, від 28.09.2022 в справі №184/886/17, від 29.03.2023 в справі №240/4170/19, від 08.02.2024 в справі №500/1216/23, від 27.11.2024 в справі №560/11681/23, від 25.03.2025 в справі № 380/3740/24.

Таким чином, наведений підхід Верховного Суду до правозастосування у вказаних правовідносинах є сталим.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як слідує із матеріалів справи, позивач з 18.12.2014 отримувала пенсію за вислугу років, що призначена відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».

З 03.01.2025 переведено з пенсії за вислугу років, призначеної за нормами Закону України Про пенсійне забезпечення, на пенсію за віком, призначену за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

При цьому, показник середньої заробітної плати в Україні за 2022-2024 роки складає 15057,09 грн.

Враховуючи вказані вище висновки Верховного Суду, в спірному випадку відбулось переведення на інший вид пенсії за іншим законом. Призначення позивачу пенсії за віком з 03.01.2025 відповідно до приписів Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування відбулось вперше.

Відтак, висновки відповідача 1 про відсутність підстав для перерахунку позивачу призначеної за віком пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (2022-2024 роки), на переконання суду, є хибними. А тому рішення підлягає скасуванню.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд також зазначає, що у межах спірних правовідносин заява позивача про перерахунок пенсії від 13.03.2025 розглянута за принципом екстериторіальності Головним управлінням в Донецькій області та за результатом її розгляду прийнято спірне рішення.

Суд зауважує, що відповідачем у справах, в яких оспорюються, зокрема, рішення, ухвалені в результаті розгляду заяви про призначення пенсії, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, який прийняв відповідне рішення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 08.02.2024 у справі № 500/1216/23.

Відтак, належним відповідачем у частині позовних вимог зобов`язального характеру є саме відповідач 1, структурний підрозділ якого, визначений за принципом екстериторіальності, розглянув заяву позивача від 13.03.2025 про перерахунок пенсії та прийняв рішення про відмову.

Натомість, Головне управління у Київській області не здійснювало розгляд заяви позивача по суті, не приймало рішення про відмову у перерахунку пенсії, а тому відсутні правові та фактичні обставини для покладання на нього обов`язку щодо прийняття рішення за заявою позивача.

Отже, позовні вимоги до Головного управління у Київській області заявлені безпідставно.

Таким чином, суд вважає, що ефективним способом захисту порушеного права позивача є скасування рішення відповідача 1 та зобов`язання відповідача 1 повторно розглянути заяву позивача від 13.03.2025 №69 із врахування висновків суду.

При цьому, задоволення позову у такий спосіб не є втручанням у дискреційні повноваження відповідача.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог та вважає, що порушені права позивача підлягають захисту шляхом часткового задоволення позову.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Пунктом 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру фізичною особою справляється судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що наразі складає 1211,20 грн.

Таким чином, суд, на підставі ч. 8 ст. 139 КАС України, стягує на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-1 судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн, відтак підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача (який прийняв протиправне рішення) сплачений судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 241-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Відповідач 1: Головне Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Відповідача 2: Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії, - частково задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 19.03.205 №40 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 13.03.2025 №69 про перерахунок пенсії за віком відповідно до п. 1 ст. 40 Закон України №1058 з врахуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (2022, 2023, 2024 роки), у розмірі 15057,09 грн, та із врахуванням висновків суду у цьому рішенні.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Рішення складене у повному обсязі та підписане 17.07.2025.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.В. Шинкарьова