Справа № 520/28505/24
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2025-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2025 р. Справа № 520/28505/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Жигилія С.П. , П`янової Я.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Київської митниці на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.02.2025, головуючий суддя І інстанції: Горшкова О.О., м. Харків, повний текст складено 18.02.25 по справі № 520/28505/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОУШЕН ФУДЗ»»

до Київської митниці

про визнання протиправними та скасування рішення, картки відмови,

ВСТАНОВИВ

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОУШЕН ФУДЗ» (далі ТОВ «ОУШЕН ФУДЗ», Товариство, позивач) звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Київської митниці (далі відповідач, митний орган), у якому просило суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA100060/2024/000048/2 від 25.07.2024 Київської митниці Державної митної служби України;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА100060/2024/000560 від 25.07.2024 Київської митниці Державної митної служби України;

- розподілити судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог зазначено про протиправність оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів № UA100060/2024/000048/2 від 25.07.2024 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА100060/2024/000560 від 25.07.2024, оскільки при здійсненні митного оформлення товару за митною декларацією №24UA02U0 від 24.07.2024 відповідачу було надано повний пакет документів на підтвердження заявленої митної вартості за основним методом, які не містили жодних розбіжностей, що могли вплинути на числові значення складових митної вартості.

Разом з цим, митний орган проігнорувавши наданий позивачем розрахунок митної вартості за основним методом та додатково надані пояснення, протиправно витребував у Товариства додаткові документи, що не передбачені статтею 53 Митного кодексу України (далі МК України), та не можуть бути підтвердженням митної вартості товару, скоригував митну вартість за резервним методом з посиланням на наявну в ЄАІС Держмитслужби інформацію щодо товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не здійснивши при цьому порівняння умов контрактів, умов поставки, оплати, вартості фрахту, складових митної вартості товарів, методу визначення митної вартості, що свідчить про необґрунтованість та незаконність спірного рішення.

Пояснив, що розбіжності, виявлені відповідачем у поданих позивачем до митного оформлення документах, жодним чином не впливають на числові значення складових митної вартості товару, оскільки правильність оформлення митних документів продавцем-експортером не може впливати на право покупця визначити митну вартість товарів при імпорті за ціною контракту і не може слугувати підставою для сумнівів у заявленій митній вартості. Експортна митна декларація не є тим документом, яким підтверджується митна вартість товарів, проте, такий документ надавався відповідачу та містив достатньо відомостей, які дозволяють її ідентифікувати як товаросупровідний документ щодо конкретної поставки товару з огляду на наявність посилань на контракт «Договір № 2-SF від 14.08.2023» та відсутність розбіжностей з іншими документами щодо опису та кількості товару, ціни та умов поставки, що залишилось поза увагою відповідача.

Переконував у безпідставності вимоги митного органу надати висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені експертними організаціями, та/або інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини, оскільки у розумінні приписів частини 3 статті 53 МК України такі документи надаються лише за умови наявності розбіжностей, ознак підробки, відсутності усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що фактично сплачена або підлягає сплаті за товар у документах, передбачених частиною 2 статті 53 МК України. Разом з цим, митний орган не довів наявності перелічених умов для додаткового витребування вказаних вище висновків, що виключає обов`язок декларанта подати їх у якості додаткових документів.

Зауважив, що до митного оформлення надавались такі копії документів як додаток № 3 від 22.03.2024 (специфікації) до контракту купівлі продажу № 2-SF від 14.08.2023, комерційний інвойс № 24176.02 від 20.05.2024, у яких вказаний опис якості товару: в`єтнамський рис «Японіка» (ботанічна назва рослини - Oryza sativa) з 5% битого зерна, у 25-кг поліпропіленовому мішку, а митним органом було проведено огляд товару, щодо якого здійснюється митне оформлення за МД № 24UA02U0 від 24.07.2024, і не виявлено невідповідності фактичної якості товару даним, вказаним у митній декларації та супровідних документах на товар, а відтак вимога відповідача надати паспорт якості товару, яким підтверджується відповідність якості товару умовам контракту, є безпідставною та такою, що не ґрунтується на вимогах статті 53 МК України, приписи якої не містять документу, що має надаватися для визначення митної вартості, з назвою «паспорт якості» або «сертифікат якості».

Переконував, що розмір транспортних витрат, понесених Товариством за межами території України, підтверджений у повному обсязі належними документами, які не були належним чином досліджені відповідачем, що слугувало підставою для необґрунтованого коригування визначеної позивачем митної вартості товарів.

Враховуючи вищевикладене, наполягав на хибності висновків відповідача про те, що заявлена декларантом митна вартість товарів не ґрунтується на дійсній вартості імпортованих товарів, як таких, що сформовані лише на припущеннях та не умотивованих належним чином.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18.02.2025 у справі № 520/28505/24 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ОУШЕН ФУДЗ" (пр-т Науки, буд. 13-А-5, м. Харків, 61145, ) до Київської митниці (бульв. Гавела Вацлава, буд. 8А, м. Київ, 03124, ) про визнання протиправним та скасування рішення, картки відмови - задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів №UA100060/2024/000048/2 від 25.07.2024 Київської митниці Державної митної служби України.

Визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА100060/2024/000560 від 25.07.2024 Київської митниці Державної митної служби України.

Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОУШЕН ФУДЗ" (пр-т Науки, буд. 13-А-5, м. Харків, 61145, ) судовий збір в розмірі 7228 (сім тисяч двісті двадцять вісім) грн. 99 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці (бульв. Гавела Вацлава, буд. 8А, м. Київ, 03124, ).

Відповідач, не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність, необґрунтованість, неповне з`ясування обставин справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції у повному обсязі та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ОУШЕН ФУДЗ».

Апеляційна скарга мотивована твердженнями про правомірність оскаржуваних рішення про коригування митної вартості товарів № UA100060/2024/000048/2 від 25.07.2024 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА100060/2024/000560 від 25.07.2024, як таких, що прийняті з урахуванням всіх обставин у справі, внаслідок не надання позивачем під час митного оформлення, всупереч вимог частини 2 статті 53 МК України, документів, що містять всі відомості, які підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Стверджував, що під час здійснення митного оформлення товарів за результатами проведених з декларантом консультацій залишились не підтвердженими такі складові митної вартості, як транспортування та обробка оцінюваних товарів, пов`язана з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, що призвело до виникнення сумнівів у правильності визначення декларантом митної вартості товару, у зв`язку з наявністю підстав у митного органу вважати, що заявлена декларантом митна вартість не ґрунтується на «дійсній вартості» імпортованих товарів, враховуючи положення статті VII ГАТТ. Оскільки за результатами контролю митної вартості відповідно до частини 2 статті 54 МК України у наданих до митного оформлення документах відсутні обґрунтовані, документально підтверджені відомості щодо числових значень складових митної вартості, необхідних при її обчисленні, перелік яких встановлений положеннями частини 10 статті 58 МК України, митну вартість було скориговано за резервним методом спираючись на вартість операції зі схожими за описом товарами, умовами поставки та країною походження, приблизно в тій же кількості, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього. Джерелом такої інформації використано митну декларацію від 16.02.2024 №UA403070/2024/1532, товар - JAPONICA RICE /Японський Рис/, повністю обрушений, білий, не пропарений, короткозерний, вага нетто 270000 кг, країна виробництва В`єтнам, країна відправлення В`єтнам. Комерційні умови: контракт укладено з виробником, виробник - SUNRISE FOODSTUFF JSC; згідно з джерелом інформації 1,02 дол. США/кг) та митну декларацію від 13.06.2024 № UA100060/2024/216858 товар - Рис повністю обрушений, сорту Oryza Sativa, не пропарений, шлифований, короткозерний, вага нетто 270000 кг, країна виробництва В`єтнам, країна відправлення В`єтнам. Комерційні умови: контракт укладено з виробником; згідно джерела інформації 1,02 дол. США/кг

Обґрунтовуючи позицію митного органу щодо не підтвердження декларантом вартості транспортних витрат до митного кордону України, зауважив, що відповідно до коносаменту від 27.06.2024 № APU033681 товар доставлено з В`єтнаму в порт Гданськ (Польща). В той же час, згідно із залізничними накладними залізничне перевезення здійснювалось з порту Глівіце (Польща) до м. Вишневе, а відповідальним за залізничне перевезення, що здійснює оплату залізничних послуг у накладній зазначено компанію ПЦЦ Інтермодаль А.О., від якої не надано ані договорів, ані документів, які містять відомості про вартість залізничного перевезення (рахунки, накладні тощо). Також не надано розрахунок вартості транспортних витрат між портом Гданськ та портом Глівіце, який вказано у залізничних накладних, та документів на підтвердженням витрат експедитора (рахунки, накладні тощо), виданих суб`єктами господарювання, що залучалися до виконання договору транспортного експедирування, або органами влади.

Посилаючись на приписи статті 13 Закону України від 01.07.2004 № 1955-IV «Про транспортно-експедиторську діяльність» (далі Закон № 1955-IV), зазначив, що експедитор здійснює страхування вантажу та своєї відповідальності згідно із законом та договором про транспортне експедирування, а відтак, посилання позивача на те, що спірний вантаж під час переміщення морським транспортом та наземним не підлягав страхуванню є необґрунтованим.

Крім того, відповідно до наданих до митного оформлення накладних УМВС товар було перевантажено на інші вагони; відправником товару по колії вказано ПЦЦ Интермодаль А. О., що свідчить про додатково понесені витрати на перевантаження, зберігання товару в порту призначення та порту відправлення, на складі третьої особи, оплата інших можливих послуг третіх осіб, однак, такі витрати не зазначені у відповідних графах ДМВ та не відображені в жодному транспортному документі.

Наданий позивачем висновок ДП «Укрпромзовнішекспертиза» від 23.07.2024 №1420, на переконання митного органу, підготовлений з порушенням положень Національного стандарту № 1, оскільки експертом проведений аналіз лише контрактної ціни товару, та не здійснено аналізу цін на світовому ринку на ідентичні та подібні товари, що не може засвідчувати обґрунтованість числового розрахунку вартості імпортованих товарів, які у ньому наведені у зв`язку з відсутністю документально підтверджених даних.

Враховуючи вищевикладене, вважав, що судом першої інстанції не надано належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам та доводам митного органу, що мало наслідком прийняття помилкового рішення про задоволення позовних вимог ТОВ «ОУШЕН ФУДЗ».

У надісланому до суду апеляційної інстанції відзиві на апеляційну скаргу, позивач просив залишити рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.02.2025 у справі № 520/28505/24 без змін, як законне та обґрунтоване, а апеляційну скаргу Київської митниці без задоволення.

Вважає, що у відповідності до вимог частини 2 статті 53 МК України позивачем надано відповідачу належний та достатній обсяг документів, які дозволяють ідентифікувати товар та підтвердити задекларовану позивачем митну вартість товару та розмір її складових. З огляду на відсутність у наданих документах будь-яких розбіжностей щодо інформації про розмір витрат позивача, не наведення митницею у рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, які подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, унеможливлює правомірність витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, та свідчить про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Переконував, що відповідачем не доведено того, що застосована ним митна вартість товару відповідає критеріям відповідності «дійсній вартості» у розумінні Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ГАТТ СОТ 1994), оскільки згідно з митними деклараціями, які є джерелом коригування митної вартості, митна вартість товарів була визначена за резервним методом, а не за ціною договору, тобто не за ціною, за якою товар продається, при цьому, застосовуючи резервний метод, у спірному рішенні відповідач не здійснив порівняння умов контрактів (умов поставки, оплати, вартості фрахту тощо), складових митної вартості товарів та методу визначення митної вартості.

Необґрунтованими, на думку позивача, є і доводи відповідача про те, що експедитор - ТОВ «ТАНІТ ГРУП», яке надало документи на підтвердження транспортних витрат, не ідентифікується із ПЦЦ Інтермодаль А. О., що здійснило перевезення оцінюваного товару, оскільки останнє було залучено ТОВ «ТАНІТ ГРУП» саме для здійснення перевезення контейнерів залізницею з порту Гданськ (Польща) до залізничних терміналів порту Глівіце (Польща) Глівіце, що підтверджується копіями залізничних накладних, які надавалися митного органу та містяться в матеріалах справи.

Враховуючи, що за змістом приписів МК України та Правил заповнення декларації митної вартості для підтвердження витрат на транспортування декларантом подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, а не від третіх осіб, залучених виконавцем до перевезення товару, достатнім для цілей підтвердження витрат на транспортування як складової митної вартості товару, є надання документів лише виконавцем договору про надання транспортно-експедиційних послуг, тобто, ТОВ «ТАНІТ ГРУП».

При цьому, необхідність надання до митного оформлення на підтвердження митної вартості товарів документів, які підтверджують витрати експедитора (договорів, рахунків, накладних тощо), наданих залученими експедитором третіми особами, зокрема, перевізниками, не передбачено жодним нормативноправовим актом.

Переконував, що оскільки за умовами заявки № 28 від 13.05.2024 про надання послуг по організації перевезення товару, щодо якого здійснювалося митне оформлення, не було передбачено обов`язок експедитора зі страхування вантажу та своєї відповідальності, що підтверджується довідкою експедитора ТОВ «ТАНІТ ГРУП» про транспортні витрати № 15315 від 12.07.2024, про що було повідомлено відповідача листом № 25/07/2024-1 від 25.07.2024, доводи митного органу про обов`язковість надання декларантом документів щодо здійснення страхування вантажу та своєї відповідальності експедитором є безпідставними.

В іншій частині, зміст відзиву на апеляційну скаргу є аналогічним змісту позовної заяви.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що між ТОВ «ОУШЕН ФУДЗ», як покупцем, та компанією «SUNRISE FOODSTUFF., JSC» (В`єтнам), як продавцем, укладено зовнішньоекономічний контракт купівлі - продажу 2-SF від 14.08.2023.

На виконання вимог пункту 1.1. контракту продавець зобов`язався продати покупцю товар згідно зі специфікацією.

Відповідно до пункту 2.1. контракту, поставка товару здійснюється партіями на умовах, погоджених сторонами у специфікаціях. Найменування, асортимент, показники якості, загальна кількість, ціна, вартість партії, строк поставки, умови поставки згідно Інкотермс-2010 тощо сторони узгоджують шляхом підписання специфікації до контракту, яка є його невід`ємною частиною.

Згідно з пунктом 2.3. контракту в ціну товару включена вартість експортної морської упаковки, тари, маркування. Митне очищення та інші платежі на території країни покупця сплачуються покупцем.

В силу вимог пункту 5.3. контракту продавець зобов`язаний за свій рахунок упакувати товар згідно з умовами транспортування та умовами країни продавця. Упаковка повинна містити відповідне маркування. Вартість упаковки та тари включена у вартість товару.

За визначенням, наведеним у пункті 5.4. контракту, упаковка товару - поліпропіленові мішки.

Згідно з пунктами 1.2. та 1.3. контракту виробником та вантажовідправником товару є: SUNRISE FOODSTUFF., JSC», тобто продавець.

Відповідно до пункту 4.1. контракту валюта контракту та платежу - долари США.

Пунктом 4.2. контракту передбачено, що покупець зобов`язаний перерахувати не менше 30% (тридцять відсотків) від загальної вартості партії товару, вказаної у специфікації, на банківський рахунок продавця протягом 25 (двадцяти п`яти) робочих днів після підписання специфікації. Решта суми вартості партії товару, вказаної у специфікації, повинна бути оплачена покупцем на банківський рахунок продавця до прибуття контейнера з товаром у порт розвантаження. Дозволяється оплата частинами. Дозволяється повна 100% (сто відсотків) передоплата.

Відповідно до останнього абзацу пункту 4.2. контракту, інший строк та порядок оплати товару може бути визначений сторонами в узгодженій між ними специфікації щодо поставки партії товару. У такому випадку умови, зазначені у специфікації, мають пріоритет.

Згідно зі специфікацією - додатком № 3 від 22.03.2024 до контракту купівлі - продажу 2-SF від 14.08.2023, передбачена поставка наступного товару: в`єтнамський рис «Японіка» з 5% битого зерна (25 кг у кожному мішку). Вага/нетто - 286 тон. Ціна за одиницю - 672,00 доларів США за 1 тону. Всього на суму - 192192,00 доларів США.

Ботанічна назва рослини - Oryza sativa (згідно з фіто-санітарним сертифікатом №101986/24/0201 від 19.05.2024р.).

З урахуванням положень пункту 4.2. контракту, специфікацією - додатком № 3 від 22.03.2024 до контракту купівлі - продажу 2-SF від 14.08.2023 було передбачено інший строк та порядок оплати товару, а саме встановлено, що: покупець зобов`язаний перерахувати 100% (сто відсотків) передоплату до заходу контейнера у порт вивантаження.

Відповідно до вищевказаної специфікації - додатку № 3 від 22.03.2024 до контракту купівлі - продажу 2-SF від 14.08.2023: умови поставки товару - FOB Хошимін, В`єтнам / FOB Hochiminh, Vietnam.

Згідно з коносаментом APU033681 від 27.06.2024, продавець - компанія «SUNRISE FOODSTUFF., JSC» 20.05.2024 відвантажив на морське судно товар, поставку якого передбачено специфікацією - додатком № 3 від 22.03.2024 до вищевказаного контракту, у кількості нетто - 286 тон, у 11440 мішках. Товар був завантажений на морське судно у 11-ти контейнерах, у кожному з яких по 1040 мішків з товаром, у кожному мішку по 25 кг товару. Вага брутто (вага з тарою або упаковкою) у кожному контейнері - 26,0936 т, загальна вага брутто - 287,0296 т.

Номери контейнерів: MRKU7348579, SUDU7415651, MSKU4201122, TEMU0822477, TRHU2188745, MRSU0305032, MRKU9800440, MRSU0029382, MRKU8077337, MRKU7470015, MSKU5524095.

У коносаменті APU033681 від 27.06.2024 вказаний порт відвантаження - Ho Chi Minh, City (місто Хошимін) та порт розвантаження - Gdansk (Гданськ).

Продавець - компанія «SUNRISE FOODSTUFF., JSC» надав позивачеві комерційний інвойс № 24176.02 від 20.05.2024 на вищевказаний товар.

У комерційному інвойсі зазначена партія рису «Японіка» з 5% битого зерна, пакуванням по 25 кг у поліпропіленовому мішку, загальною кількістю 286 тон, загальною вартістю у розмірі 192192,00 доларів США, із розрахунку 672,00 доларів США за 1 тону. Дані умови було передбачено специфікацією - додатком № 3 від 22.03.2024 до контракту.

У комерційному інвойсі також вказано, що ціна визначена на умовах поставки - FOB Хошимін, В`єтнам; порт завантаження - Хошимін, В`єтнам.

Відповідно до доданих документів, ТОВ «ОУШЕН ФУДЗ» здійснило повну оплату за товар за контрактом купівлі - продажу 2-SF від 14.08.2023 та специфікацією - додатком №3 від 22.03.2024 шляхом перерахування коштів на рахунок продавця - компанії «SUNRISE FOODSTUFF., JSC», що підтверджується:

- платіжною інструкцією № 311 від 03.06.2024 на суму 57657,60 доларів США з призначенням платежу: «Передоплата за в`єтнамський рис «Японіка» згідно контракту 2-SF від 14.08.2023, додатку № 3 від 22.03.2024»;

- платіжною інструкцією № 339 від 26.06.2024 на суму 134534,40 доларів США;

Як вбачається з матеріалів справи, організація перевезення товару від порту призначення у місті Гданськ у Польщі до Києва в Україні здійснювалась позивачем - ТОВ «ОУШЕН ФУДЗ» шляхом залучення ним експедитора - Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАНІТ ГРУП", відповідно до договору транспортного експедирування №19.08.2023/1202-1 ОД від 19.08.2023.

Відповідно до пункту 1.3. розділу 1 вищевказаного договору, умови надання послуг за цим договором при здійсненні конкретного перевезення вантажу погоджуються сторонами у відповідній заявці на надання транспортно-експедиторських послуг. Заявка є невід`ємною частиною договору. Сторони можуть укладати заявки у спрощений спосіб шляхом обміну сканованими копіями підписаних заявок за допомогою електронної пошти.

Відповідно до заявки № 28 від 13.05.2024 про надання транспортно-експедиторських послуг - додатку до договору транспортного експедирування № 19.08.2023/1202-1 ОД від 19.08.2023, ТОВ «ТАНІТ ГРУП» та ТОВ «ОУШЕН ФУДЗ» погодили предмет та умови надання транспортно- експедиторських послуг щодо перевезення вищевказаного вантажу, а саме: в`єтнамського рису «Японіка» вагою брутто 287029,60 кг, поставленого у 11-ти контейнерах, на умовах - FOB Хошимін, В`єтнам. У заявці вказаний номер букінга (коносамента) - APU033681.

У заявці № 28 від 13.05.2024 вказано: порт завантаження - Хошимін, В`єтнам; порт розвантаження - Гданськ, Польща; пункт доставки - м. Київ; місце митного оформлення - ст. Вишневе. Також у заявці вказана тарифна ставка за маршрутом: 3400 USD/20 фрахт; 300 USD/20 ВРР; 300 USD/20 ТЕО в Польщі +Т1; 2800 USD/20 залізничне перевезення (ст. Вишневе).

Також заявкою № 28 від 13.05.2024 передбачено, що клієнт зобов`язується відшкодувати експедитору додаткові витрати, у тому числі, але не виключно, витрати з демереджу, детеншну, понаднормового простою, зберігання, зважування, навантаження, розвантаження, які виникли в експедитора при виконанні цього договору, якщо такі витрати не виникли з вини експедитора.

При цьому заявкою визначено, що:

- вартість зберігання контейнера в порту - 7 днів - безкоштовно, далі - згідно з тарифами порту;

- кількість днів вільних від демереджу - 14 днів - безкоштовно, далі - згідно з тарифами лінії MAERSK.

Згідно з договором транспортного експедирування № 19.08.2023/1202-1 ОД від 19.08.2023 між ТОВ «ТАНІТ ГРУП» та ТОВ «ОУШЕН ФУДЗ» компанія ТОВ "ТАНІТ ГРУП" може залучати до виконання своїх обов`язків за договором інші організації та особи, в даному випадку морську судноплавну лінію «MAERSK», що обумовлено у заявці № 28 від 13.05.2024.

Поряд із тим, як вказано представником ТОВ «ОУШЕН ФУДЗ» у позовній заяві, позивачем не укладався договір з компанією «MAERSK».

Так, експедитор - ТОВ «ТАНІТ ГРУП» надав позивачеві рахунки на оплату своїх послуг:

- рахунок TG270624004 від 27.06.2024 на загальну суму 1519188,00 грн, яка включає вартість наступних транспортно-експедиторських послуг: морський фрахт за межами території України - 1222868,54 грн без ПДВ; транспортно-експедиторське обслуговування (надбавки до фрахту) за межами території України - 296319,46 грн без ПДВ.

- рахунок TG120724008 від 12.07.2024 на загальну суму 1535270,00 грн, у т.ч. ПДВ - 8250,00 грн, що включає вартість наступних транспортно-експедиторських послуг: транспортно-експедиторське обслуговування за межами території України (вантажно- розвантажувальні роботи, документальне оформлення за межами території України) - 496418,34 грн без ПДВ; відшкодування витрат на міжнародне транспортно-експедиторське обслуговування вантажу за маршрутом: Гданськ, Польща - м/п Мостиська-Пшемисль - 544143,41 грн без ПДВ; відшкодування витрат на міжнародне транспортно-експедиторське обслуговування вантажу за маршрутом: м/п Мостиська-Пшемисль - ст. Вишневе, Україна - 445208,25 грн без ПДВ; експедиторська винагорода на території України - 49 500,00 грн, у т.ч. ПДВ-20% - 8250,00 грн.

Вказані рахунки були оплачені позивачем, що підтверджуються наявними в матеріалах справи платіжними інструкціями № 3352 від 04.07.2024 на суму 1519188,00 грн, № 3555 від 19.07.2024 на суму 1535270,00 грн.

Про виконання робіт (надання послуг) ТОВ «ТАНІТ ГРУП» за вищевказаним договором та заявкою складено два акти про надання транспортно - експедиційних послуг, які додатково підтверджують суми транспортних витрат, зазначені у вищевказаних рахунках експедитора, а саме: акт про надання транспортно - експедиційних послуг TG270624004 від 12.09.2024 - щодо послуг за рахунком TG270624004 від 27.06.2024; акт про надання транспортно - експедиційних послуг TG120724008 від 12.09.2024 - щодо послуг за рахунком TG120724008 від 12.07.2024.

На залізничне перевезення вищевказаного вантажу територією Польщі до станції Вишневе у Київській області (прикордонна станція переходу Мостиська) складені залізничні накладні СМГС: 31508623, 31508646, 31508622, 31508650, 31508624, 31508618, 31508627, 31508628, 31508644, 31508617, 31508616 від 10.07.2024.

Разом із митною декларацією № UA02U0 від 24.07.2024 позивачем було надано копії:

- зовнішньоекономічного контракту купівлі-продажу 2-SF від 14.08.2023 між ТОВ «ОУШЕН ФУДЗ» та компанією «SUNRISE FOODSTUFF., JSC» (В`єтнам) (код 4104);

- додатку № 3 від 22.03.2024 (специфікації) до контракту 2-SF від 14.08.2023 (код 4103);

- прайс-листа від 20.05.2024 (код 3014);

- комерційного інвойсу № 24176.02 від 20.05.2024 (код 0380);

- платіжних інструкцій № 311 від 03.06.2024, № 339 від 26.06.2024 про повну оплату позивачем товару за контрактом купівлі-продажу 2-SF від 14.08.2023,

- специфікації - додатку № 3 від 22.03.2024 (код 3001);

- пакувального листа б/н від 20.05.2024 (код 0271);

- коносаменту APU033681 від 27.06.2024 (код 0705);

- сертифікату про походження товару з В`єтнаму № від 23.05.2024 (код 0861);

- сертифікату про відсутність ГМО від 20.05.2024 (код 5141);

- декларації виробника №1 від 20.05.2024 (код 9000);

- фіто-санітарного сертифікату № 101986/24/0201 від 19.05.2024 (код 0851);

- експортної митної декларації № 60 від 17.05.2024 з перекладом на українську мову (код 9610);

- висновку про вартісні характеристики товару, підготовленого спеціалізованою експертною організацією - Державним підприємством «УКРПРОМЗОВНІШЕКСПЕРТИЗА» () № 1420 від 23.07.2024 (код 3016);

- інформації про позитивні результати державних видів контролю (огляд товару) при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами та підприємствами за принципом «єдиного вікна» з використанням електронних засобів передачі інформації (в якості відомостей про документ зазначається ідентифікатор справи, зґенерований інформаційною системою та переданий декларанту в автоматичному режимі) № 11671052 (код 5509);

- договору транспортного експедирування № 19.08.2023/1202-1 ОД від 19.08.2023 між експедитором - ТОВ «ТАНІТ ГРУП» та клієнтом - ТОВ «ОУШЕН ФУДЗ» (код 4301);

- заявки № 28 від 13.05.2024 за договором транспортного експедирування №19.08.2023/1202-1 ОД від 19.08.2023 між експедитором - ТОВ «ТАНІТ ГРУП» та клієнтом - ТОВ «ОУШЕН ФУДЗ» (код 4301);

- рахунку на оплату № TG270624004 від 27.06.2024 експедитора - ТОВ «ТАНІТ ГРУП» за договором транспортного експедирування № 19.08.2023/1202-1ОД від 19.08.2023 (код 3004);

- рахунку на оплату № TG120724008 від 12.07.2024 експедитора - ТОВ «ТАНІТ ГРУП» за договором транспортного експедирування № 19.08.2023/1202-1 ОД від 19.08.2023 (код 3004);

- платіжної інструкції №3352 від 04.07.2024 про оплату рахунку № TG270624004 від 27.06.2024 експедитора - ТОВ «ТАНІТ ГРУП» (код 3005);

- платіжної інструкції № 3555 від 19.07.2024 про оплату рахунку № TG120724008 від 12.07.2024 експедитора - ТОВ «ТАНІТ ГРУП» (код 3005);

- довідки про транспортні витрати № 15315 від 12.07.2024, наданої експедитором - ТОВ «ТАНІТ ГРУП» (код 3007);

- листа № 15315 від 23.07.2024 експедитора - ТОВ «ТАНІТ ГРУП» з поясненнями щодо залізничних перевезень на території Польщі (код 9000);

- залізничних накладних СМГС: №№ 31508623, 31508646, 31508622, 31508650, 31508624, 31508618, 31508627, 31508628, 31508644, 31508617, 31508616 від 10.07.2024 (код 0722);

- транзитних митних декларацій Т1, оформлених на території Польщі від 04.07.2024 (код 0821);

- договору - доручення № ОФСТ 14/09/23 від 14.09.2023 про надання послуг з декларування та митного оформлення товарів між ТОВ «ОУШЕН ФУДЗ» та ФО-П Степанюк Л.В.

Відповідач 25.07.2024 скерував позивачу повідомлення № 229312, в якому запропонував надати додаткові документи.

Листом № 25/07/2024-1 від 25.07.2024 ТОВ «ОУШЕН ФУДЗ» надало відповідачу письмові пояснення та додатковий документ - лист експедитора - ТОВ «ТАНІТ ГРУП» № 15315 від 23.07.2024 щодо залізничних перевезень.

Однак, відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів № UA100060/2024/000048/2 від 25.07.2024 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА100060/2024/000560 від 25.07.2024.

Вважаючи спірне рішення про коригування митної вартості товарів та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення протиправними та безпідставними, позивач звернувся до суду із позовом про їх скасування.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості та протиправності оскаржуваних рішення про коригування митної вартості товарів № UA100060/2024/000048/2 від 25.07.2024 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА100060/2024/000560 від 25.07.2024, оскільки надані позивачем до митного органу документи на підтвердження митної вартості товару відповідно до частини 2 статті 53 МК України у повній мірі підтверджували заявлену митну вартість товару за основним методом, підлягали обчисленню та містили всі реквізити, які дозволяли ідентифікували ввезений товар, однак, залишені відповідачем поза увагою. При цьому, митним органом не зазначено які саме розбіжності містили надані декларантом документи, що мали б вплив на правильність визначення митної вартості, не встановлено ознак підробки, які б унеможливлювали підтвердження наведених позивачем числових значень складових митної вартості товарів, не доведено, що вказані у документах відомості не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, або не дозволяють визначити ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, справляння митних платежів регулюються положеннями МК України.

Статтею 246 МК України встановлено, що метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію (стаття 248 МК України).

Згідно з частиною 8 статті 257 МК України, митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється органами доходів і зборів на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться, окрім іншого, відомості щодо митної вартості товарів та методу її визначення.

На виконання статті 52 МК України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Статтею 49 МК України передбачено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

При цьому ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (частина п`ята статті 58 МК України).

Відповідно до частини першої статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Таким чином, методи визначення митної вартості товарів можуть бути підрозділені на: а) основний; б) другорядні. Крім того, митним законодавством передбачена система другорядних методів. Під час визначення митної вартості товарів учасник митних відносин може застосувати тільки один із різновидів методів - основний метод або ж конкретний другорядний метод. Застосування методу визначення вартості товарів повинно бути обґрунтованим.

Колегія суддів зауважує, що пріоритетним до застосування є саме основний метод. Це, відповідно, обумовлює необхідність, у випадку наявності достатніх підстав, застосовувати в першочерговому порядку основний метод визначення митної вартості товару. Тільки у випадку відсутності необхідних умов для застосування основного методу повинні використовуватися методи, закріплені приписами пункту другого частини першої статті 57 МК України, які застосовуються у субсидіарному порядку - учасник митних відносин обирає один із системи другорядних методів. Про субсидіарний характер застосування другорядних методів свідчить зміст положень частини третьої статті 58 МК України.

Згідно з частиною другою статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

З метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, орган доходів і зборів має право, зокрема, у встановлених випадках, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені форми митного контролю (ч. 5 ст. 54 МК України).

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості ( ч. 6 ст. 54 МК України).

Згідно з частиною 1 статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

За правилами частини третьої статті 58 МК України у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Таким чином, документальне підтвердження в аспекті відповідних митних процедур має своїм завданням підтвердити: а) заявлену митну вартість товарів; б) обраний суб`єктом господарювання метод визначення такої вартості.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина друга статті 53 Митного кодексу України).

За правилами частини п`ятої статті 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Зі змісту статті 53 МК України випливає, що законом визначений вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Дана норма кореспондує й положенням частини третьої статті 318 МК України, якою встановлено, що митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Водночас частиною третьою статті 53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Зміст наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом. Зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки саме з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

При цьому, витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.08.2019 по справі № 810/2784/18, від 06.09.2019 по справі № 815/2501/18, від 26.11.2019 по справі № 821/107/16, від 21.06.2022 по справі № 820/6811/16, від 20.03.2024 по справі № 826/5959/17.

Також, колегія суддів зазначає, що сумніви є обґрунтованими, якщо документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У митниці є обов`язок зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, орган митної служби повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 02 червня 2015 року (справа № 21-498а15) та у постанові Верховного Суду від 30.04.2024 по справі № 826/15125/17.

Дослідивши наявний в матеріалах справи контракт купівлі - продажу 2-SF від 14.08.2023, колегія суддів встановила, що документом, на підставі якого повинна бути визначена вартість товару при здійсненні митного оформлення ввезених на митну територію України товарів за митною декларацією № 24UA02U0 від 24.07.2024, є відповідна специфікація. Умови поставки згідно Інкотермс-2010 сторони узгоджують також шляхом підписання специфікації до контракту, яка є його невід`ємною частиною.

Так, згідно зі специфікацією - додатком № 3 від 22.03.2024 до контракту купівлі продажу № 2-SF від 14.08.2023 передбачена поставка позивачу наступного товару: в`єтнамський рис «Японіка» з 5% битого зерна (25 кг у кожному мішку). Вага/нетто 286 тон. Ціна за одиницю 672,00 доларів США за 1 тону. Всього на суму - 192192,00 доларів США.

Відповідно до вищевказаної специфікації - додатку № 3 від 22.03.2024 до контракту купівлі продажу № 2-SF від 14.08.2023: умови поставки товару FOB Хошимін, В`єтнам / FOB Hochiminh, Vietnam.

Колегією суддів встановлено, що сумнів у правильності визначення митної вартості, який митний орган вважає обґрунтованим, відповідач пов`язує з твердженням про наявність у наданих позивачем документах розбіжностей з огляду на не зазначення всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а також зі встановленням митним органом розбіжностей між заявленою позивачем митною вартістю імпортованого товару та ціновою інформацією в ЄАІС Держмитслужби України щодо подібних/аналогічних товарів митне оформлення яких вже здійснено. Зазначені обставини, на переконання митного органу, виключали можливість перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості у відповідності до умов частини 1 статі 54 МК України та обумовили необхідність запитати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 МК України додаткові документи та відомості.

Однак, враховуючи ненадання позивачем додаткових документів на письмовий запит митного органу, на підставі проведених з позивачем консультацій щодо вибору методу визначення митної вартості товару, таку вартість визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України відповідно до рівня на подібні/ідентичні товари інформація про які міститься в ЄАІС Держмитслужби.

Зі змісту рішення Київської митниці Державної митної служби України №UA100060/2024/000048/2 від 25.07.2024 вбачається, що фактичною підставою для коригування митної вартості слугував висновок митного органу про відсутність документального підтвердження заявленої ТОВ «ОУШЕН ФУДЗ» до декларування митної вартості товару, оскільки подані декларантом документи не містили відомостей, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, а заявлена митна вартість ввезених позивачем товарів, є нижчою, ніж вартість товарів за МД від 16.02.2024 №UA403070/2024/1532, та МД від 13.06.2024 № UA100060/2024/216858, які були взяті відповідачем за основу при коригуванні митної вартості оцінюваного товару.

Обґрунтовуючи вказані висновки митний орган послався на не підтвердження позивачем включення до митної вартості імпортованих товарів у повному обсязі транспортних витрат на їх доставку до митного кордону України на умовах поставки FOB HO CHI MIN з огляду на не надання декларантом до митного оформлення документів на підтвердження витрат експедитора - ТОВ «ТАНІТ ГРУП» (рахунків, накладних тощо), що були понесені внаслідок залучення до виконання договору транспортного експедирування третьої особи - ПЦЦ Інтермодаль А. О. На переконання відповідача, не надання таких документів унеможливлює ідентифікацію наявних у розпорядженні митного органу транспортних документів з поставкою товарів за митною декларацією позивача.

Крім того, відповідачем вказано про не підтвердження таких складових митної вартості, як транспортування та обробка оцінюваних товарів, пов`язаних з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, оскільки заявка на надання транспортно-експедиційних послуг від 13.05.2024 № 28 не містить маршруту перевезення, а зазначені у ній ставки не піддаються обчисленню. Згідно з наданим до митного оформлення коносаментом від 27.06.2024 № APU033681 вантаж прибув в порт Гданськ, разом з тим, відправка до України здійснювалася залізничним транспортом з Глівіце. За даними залізничного відправника відбулося перевантаження на інші вагони. При цьому, відсутні відомості щодо включення до митної вартості витрат, понесених за межами митного кордону України та пов`язаних з перевантаженням, зберіганням та витратами на транспортуванням товарів від Гданська до Глівіце.

Також, митним органом зауважено про відсутність можливості встановити, на підставі якого комерційного документу оформлено експортну декларацію країни відправлення № 60, оскільки її датовано 17.05.2024, при цьому, у зазначеній декларації є посилання на інвойс № 24176.02, який складено 20.05.2024, тобто після оформлення експортної декларації.

На переконання відповідача, висновок ДП «Укрпромзовнішекспертиза» від 23.07.2024 № 1420 підготовлений з порушенням положень Національного стандарту № 1 та не може засвідчувати обґрунтованість числового розрахунку вартості імпортованих товарів, які у ньому наведені у зв`язку з відсутністю документально підтверджених даних, оскільки експертом проведений аналіз лише контрактної ціни товару, та не здійснено аналізу цін на світовому ринку на ідентичні та подібні товари. Експертом у використаних методичних та інформаційних виданнях вказано інформацію з мереж інтернет, а саме: сайти vietnam.tradekey.com, commodity3.com, ycharts.com, fao.org, однак вищевказану інформацію, а саме інтернет пропозиції не відображено у звіті та у додатках до нього.

Оскільки відповідно до умов пункту 4.4 зовнішньоекономічного контракту від 14.08.2023 № 2-SF, продавець передає покупцю документи, у тому числі сертифікати якості, а відповідно до пункту 5.2 контракту відповідність якості товару умовам контракту повинні підтверджуватися паспортом якості, митний орган вважав, що зазначені документи, які не надані до митного оформлення, можуть містити характеристики товару, які мають вплив на їх митну вартість (якість, сорт, клас та інше).

Крім того, у рішенні зазначено, що фітосанітарний сертифікат № 101986/24/0201, який складено 19.05.2024, у графі 6 містить посилання на коносамент № APU033681, який складено 27.06.2024, що унеможливлює ідентифікацію партії товару на яку оформлено зазначений фітосанітарний сертифікат країни відправлення та на підставі якого транспортного документу.

Оскільки у строк, встановлений частиною 3 статті 53, пунктом 2 частини 2 статті 255 МК України, декларантом не надано додаткові документи на підтвердження числових складових митної вартості, які було витребувано у процедурі проведених консультацій відповідно до вимог частин 2, 3, 4 статті 53 та статті 57 МК України, Київська митниця дійшла висновку про неможливість підтвердження заявленого позивачем методу визначення митної вартості товарів.

Надаючи оцінку правомірності рішення про коригування митної вартості товарів №UA100060/2024/000048/2 від 25.07.2024 колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 64 МК України, якою урегульовано питання визначення митної вартості за шостим (резервним) методом, у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).

Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

Порядок коригування митної вартості товарів встановлено статтею 55 МК України. Відповідно до частини другої цієї статті письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

За Правилами заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затвердженими наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року № 598, графа 33 рішення про коригування митної вартості товарів "Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості" має містити окрім зазначення номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, пояснення щодо зроблених коригувань, зважаючи на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умови поставки, комерційні умови та докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості.

Верховний Суд у постанові від 29.09.2020 по справі № 520/7041/19 звернув увагу на те, що рішення про коригування митної вартості товарів є обґрунтованим та вмотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України, якщо містить не лише дату та номер митної декларації, на підставі якої здійснено коригування митної вартості, а й порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервним методом.

Однак, як вбачається зі змісту спірного рішення про коригування митної вартості, відповідач, обґрунтовуючи застосування резервного методу для визначення митної вартості задекларованого позивачем товару, в порушення вказаних вимог, зазначаючи номер та дату митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, не відобразив пояснень щодо зроблених коригувань з наведенням порівняння обсягів партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов за митною декларацією позивача та декларацією, яка використана митним органом при визначенні митної вартості, порівняльних характеристик імпортованого товару та товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом. Не провів детальне дослідження цих митних декларацій з доданими до них документами, не навів вартісні та якісні характеристики товару, що має суттєве значення, оскільки ціна товару за контрактом встановлюється виходячи в першу чергу з його характеристик.

З наданих до матеріалів справи митних декларацій від 16.02.2024 №UA403070/2024/1532, та МД від 13.06.2024 № UA100060/2024/216858, які брались відповідачем за основу при коригуванні митної вартості товарів, вбачається, що кількісні та якісні характеристики імпортованих товарів за вказаними документами є відмінними від тих, що декларувались позивачем.

Так, відповідно до наданої відповідачем до матеріалів справи порівняльної ЕМД від 16.02.2024 № UA403070/2024/1532 декларувались товари:

товар - JAPONICA RICE / Японський Рис/, повністю обрушений, білий, не пропарений, короткозерний , вага нетто 270000 кг, країна виробництва В`єтнам, країна відправлення В`єтнам, виробник - SUNRISE FOODSTUFF JSC.

Згідно з порівняльною ЕМД від 13.06.2024 № UA100060/2024/216858 декларувався наступний товар:

- Рис повністю обрушений, сорту Oryza Sativa, не пропарений, шлифований, короткозерний, вага нетто 270000 кг, країна виробництва В`єтнам, країна відправлення В`єтнам.

Разом з цим, відповідно до поданої до митного оформлення ТОВ «ОУШЕН ФУДЗ» ЕМД № 24UA02U0 від 24.07.2024, позивачем імпортувався такий товар:

Рис повністю обрушений, сорту Oryza Sativa, не пропарений, шлифований, короткозерний, не генетично модифікований, придатний для споживання людиною, не в первинній упаковці, розфасований у поліпропіленові мішки, вагою нетто 286000,00 кг у 11440 мішках. Виробник SUNRISE FOODSTUFF JSC, країна виробництва: VN.

Дослідивши вищенаведену ЕМД позивача, колегією суддів встановлено, що незважаючи на те, що порівнювані товари схожі за назвою, країною походження та виробником, їх якісні та кількісні характеристики, зокрема, щодо генетичної модифікації, придатності до споживання людиною та обсягом партії є відмінними з порівняльними деклараціями, що могло мати істотний вплив на визначення ціни за одиницю товару.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до змісту порівняльної митної декларації від 16.02.2024 № UA403070/2024/1532 митне оформлення товару здійснювалось також ТОВ «ОУШЕН ФУДЗ», однак поставлений він був іншим виробником DNT FOODS TRADE IM EX CO., LTD (графа 2) та на інших умовах поставки CFR Гданськ, Польща (графа 20). При цьому, митна вартість товару за даною МД була визначена декларантом не за ціною договору (основним методом 1), а за другорядним (резервним методом 6), про що вказано у графі 43 даної МД. При цьому, слід зазначити, що попереднє декларування позивачем партії товару за резервним методом не покладає на позивача обов`язок здійснювати митне оформлення інших партій товару, поставлених іншим постачальником (виробником), за такою ж митною вартістю.

Згідно з порівняльною митною декларацією від 13.06.2024 № UA100060/2024/216858 було здійснено митне оформлення товару, поставленого на інших умовах поставки CIF Констанца, Румунія, що відрізняється від умов постави за ЕМД, поданою позивачем - FOB HO CHI MIN, а вартість товару також визначена декларантом не за ціною договору (основним методом 1), а за другорядним резервним методом 6, про що вказано у графі 43 вказаної порівняльної МД.

Колегія суддів зазначає, що згідно з Інкотермс 2010 умови поставки CIF та CFR суттєво відрізняються від умов поставки FOB (за яким здійснювалось транспортування імпортованої позивачем партії товару). Так, на умовах CIF та CFR договір з морським перевізником укладає продавець та оплачує вартість морського фрахту, відповідно ці витрати враховуються у контрактній вартості товару. На умовах CIF продавець зобов`язаний застрахувати товар, що також враховується у контрактній вартості товару. Водночас, на умовах FOB відсутні зобов`язання зі страхування товару, а покупець самостійно організує доставку товару, укладає договір з морським перевізником (експедитором) та здійснює розрахунки. Крім того, за порівняльною МД від 13.06.2024 № UA100060/2024/216858 визначена інша країна доставки товару морським фрахтом Румунія, в той час як у випадку позивача товар доставлявся морським фрахтом у Польщу, отже, умови поставки не є співставними, відповідно і витрати на транспортування товару є різними.

Крім того, митна вартість товарів за митними деклараціями, які враховувались в якості джерела коригування, була також відкоригована, тобто визначена за другорядним (резервним) методом, а не за ціною договору, тобто не за ціною, за якою товар продається, що свідчить про необґрунтованість здійснених коригувань.

Колегія суддів зазначає, що згідно з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постановах від 21.08.2018 у справі №804/1755/17, від 25.05.2021 у справі №520/10386/2020 та від 13.01.2022 у справі № 520/11061/2020, не доведення ознак подібності товарів та умов імпорту не дозволяє прирівнювати показники митної вартості таких товарів.

Наведене у сукупності дає підстави для висновку, що зазначені у порівняльних деклараціях товари не є подібними (аналогічними) товарам, вказаним у ЕМД № 24UA02U0 від 24.07.2024, а тому у митного органу були відсутні підстави здійснювати коригування на підставі вказаних відомостей.

З приводу доводів митного органу про не підтвердження декларантом належними документами витрат по доставці товару до кордону України, колегія суддів зазначає наступне.

Колегією суддів встановлено, що до розрахунку митної вартості товарів за першим методом її визначення декларантом було додано вартість транспортування товару до місця ввезення в Україну - пункту пропуску Вишневе, яка загалом становить 3054458 грн та складається з наступних транспортних послуг, наданих Товариству експедитором ТОВ «ТАНІТ ГРУП»:

- морський фрахт за межами території України - 1222868,54 грн без ПДВ;

- транспортно-експедиторське обслуговування (надбавки до фрахту) за межами території України- 296319,46 грн. без ПДВ;

- транспортно-експедиторське обслуговування за межами території України (вантажно-розвантажувальні роботи, документальне оформлення за межами території України)- 496 418,34 грн. без ПДВ;

- відшкодування витрат на міжнародне транспортно-експедиторське обслуговування вантажу за маршрутом: Гданськ, Польща - м/п Мостиська-Пшемисль - 544143,41 грн. без ПДВ;

- відшкодування витрат на міжнародне транспортно-експедиторське обслуговування вантажу за маршрутом: м/п Мостиська-Пшемисль - ст. Вишневе, Україна - 445208,25 грн без ПДВ;

- експедиторська винагорода на території України - 49500,00 грн, у т.ч. ПДВ-20% - 8250,00 грн.

Статтею 12 Закону України Про транспортно-експедиторську діяльність № 1955-IV від 01.07.2004 (далі Закон № 1955-IV) визначено, що факт надання послуги експедитора при перевезенні підтверджується єдиним транспортним документом або комплектом документів (залізничних, автомобільних, авіаційних накладних, коносаментів тощо), які відображають шлях прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення.

Відповідно до частин 8, 9, 10 статті 9 Закону № 1955-IV платою експедитору вважаються кошти, сплачені клієнтом експедитору за належне виконання договору транспортного експедирування. У плату експедитору не включаються витрати експедитора на оплату послуг (робіт) інших осіб, залучених до виконання договору транспортного експедирування, на оплату зборів (обов`язкових платежів), що сплачуються при виконанні договору транспортного експедирування. Підтвердженням витрат експедитора є документи (рахунки, накладні тощо), видані суб`єктами господарювання, що залучалися до виконання договору транспортного експедирування, або органами влади.

Тобто, відповідно до чинного законодавства експедитор має право вчиняти усі необхідні дії щодо забезпечення перевезення товару з пункту відправки до пункту призначення від імені клієнта, укладає з перевізниками відповідні договори, після складання яких має встановлену ціну щодо наданих послуг з перевезення, яка обговорюється та узгоджується з клієнтом.

Колегією суддів встановлено, що між ТОВ «ОУШЕН ФУДЗ», як клієнтом, та ТОВ «ТАНІТ ГРУП», як експедитором, укладений договір транспортного експедирування №19.08.2023/1202-1 ОД від 19.08.2023 (далі Договір №19.08.2023/1202-1 ОД).

Згідно з пунктом 1.1. розділу 1 Договору №19.08.2023/1202-1 ОД, експедитор зобов`язується за дорученням клієнта та за його рахунок надати або організувати надання транспортно-експедиторських послуг, пов`язаних з організацією та забезпеченням перевезень експортно-імпортних та транзитних вантажів клієнта, організацію виконання митних формальностей, здійснення операцій, пов`язаних з пред`явленням митному органу до митного оформлення товарів, транспортних засобів та інших вантажів клієнта та документів на них, а також додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу.

Відповідно до пункту 1.3. розділу 1 Договору № 19.08.2023/1202-1ОД, умови надання послуг за цим договором при здійсненні конкретного перевезення вантажу погоджуються сторонами у відповідній заявці на надання транспортно-експедиторських послуг. Заявка є невід`ємною частиною договору. Сторони можуть укладати заявки у спрощений спосіб шляхом обміну сканованими копіями підписаних заявок за допомогою електронної пошти.

Згідно з підпунктами 2.1.1., 2.1.2. 2.1.3. пункту 2.1. розділу 2 Договору №19.08.2023/1202-1 ОД експедитор має право: укладати договори з перевізниками, портами, складами, судноплавними компаніями / її агентами, експедиторськими та іншими організаціями, які є резидентами та нерезидентами України, для виконання своїх обов`язків за цим договором; представляти інтереси клієнта у взаємовідносинах з перевізниками, портами та іншими організаціями; залучати до виконання своїх обов`язків за договором інші організації та особи.

Також підпунктом 2.4.13. пункту 2.4. розділу 2 Договору № 19.08.2023/1202-1 ОД визначено, що клієнт зобов`язаний оплатити послуги експедитора, а також відшкодувати додаткові витрати, у тому числі, але не виключно витрати з демереджу, детеншну, понаднормового простою, зберігання, зважування, навантаження, розвантаження, які виникли у експедитора при виконання цього договору, якщо такі витрати не виникли з вини експедитора.

Аналіз змісту вищевикладених положень Договору № 19.08.2023/1202-1 ОД дозволяє дійти висновку, що документом, який підтверджує як основні так і додаткові витрати експедитора, що пов`язані з виконанням умов договору, є відповідна заявка на надання транспортно-експедиторських послуг.

Відповідно до заявки № 28 від 13.05.2024 про надання транспортно-експедиторських послуг додатку до договору транспортного експедирування № 19.08.2023/1202-1 ОД від 19.08.2023 ТОВ «ТАНІТ ГРУП» та ТОВ «ОУШЕН ФУДЗ» погодили предмет та умови надання транспортно-експедиторських послуг щодо перевезення імпортованого позивачем за МД № 24UA02U0 від 24.07.2024 вантажу, а саме: в`єтнамського рису «Японіка» вагою брутто 287029,60 кг, поставленого у 11-ти контейнерах, на умовах - FOB Хошимін, В`єтнаміз зазначенням номеру коносамента - APU033681.

Також, у заявці № 28 від 13.05.2024 вказано: порт завантаження - Хошимін, В`єтнам; порт розвантаження Гданськ, Польща; пункт доставки м. Київ; місце митного оформлення ст. Вишневе та вказана тарифна ставка за маршрутом: «3400 USD/20 фрахт; 300 USD/20 ВРР; 300 USD/20 ТЕО в Польщі +Т1; 2800 USD/20 залізничне перевезення (ст. Вишневе). Курс погоджений сторонами. Експедиторську винагороду включено в ставку.». Тобто, ставка включає: вартість морського фрахту, витрати на вантажно-розвантажувальні роботи з судна в порту призначення, транспортно-експедиторське обслуговування на території Польщі, відкриття транзитної декларації Т1 та залізничний тариф по маршруту Gdansk, Poland - ст. Вишневе, Україна.

Заявкою № 28 від 13.05.2024 передбачено, що клієнт зобов`язується відшкодувати експедитору додаткові витрати, у тому числі, але не виключно, витрати з демереджу, детеншну, понаднормового простою, зберігання, зважування, навантаження, розвантаження, які виникли в експедитора при виконанні цього договору, якщо такі витрати не виникли з вини експедитора. При цьому заявкою визначено, що: вартість зберігання контейнера в порту 7 днів безкоштовно, далі згідно з тарифами порту; кількість днів вільних від демереджу 14 днів безкоштовно, далі згідно з тарифами лінії MAERSK.

Згідно з договором транспортного експедирування № 19.08.2023/1202-1 ОД від 19.08.2023 між ТОВ «ТАНІТ ГРУП» та ТОВ «ОУШЕН ФУДЗ» компанія ТОВ "ТАНІТ ГРУП" може залучати до виконання своїх обов`язків за договором інші організації та особи, в даному випадку морську судноплавну лінію «MAERSK», що обумовлено у заявці № 28 від 13.05.2024.

Експедитор ТОВ «ТАНІТ ГРУП» надав позивачу два рахунка на оплату своїх послуг, а саме: рахунок № TG270624004 від 27.06.2024 на загальну суму 1519188,00 грн та рахунок №TG120724008 від 12.07.2024 на загальну суму 1535270,00 грн, у т.ч. ПДВ - 8250,00 грн.

У даних рахунках, окрім вартості окремих складових транспортно- експедиційних послуг, що викладені вище у цій постанові, також вказано, що вони стосуються 11-ти контейнерів з вантажем: MRKU7348579, SUDU7415651, MSKU4201122, TEMU0822477, TRHU2188745, MRSU0305032, MRKU9800440, MRSU0029382, MRKU8077337, MRKU7470015, MSKU5524095. За номерами контейнерів ідентифікується товар, поставлений згідно з комерційним інвойсом № 24176.02 від 20.05.2024 та коносаментом №APU033681 від 27.06.2024, що підтверджує належність рахунків до товару.

Позивач повністю оплатив вищевказані рахунки експедитора ТОВ «ТАНІТ ГРУП» платіжною інструкцією № 3352 від 04.07.2024 на суму 1519188,00 грн за рахунком №TG270624004 від 27.06.2024 та платіжною інструкцією № 3555 від 19.07.2024 на суму 1535270,00 грн за рахунком № TG120724008 від 12.07.2024.

Про виконання робіт (надання послуг) ТОВ «ТАНІТ ГРУП» за вищевказаним договором та заявкою складено два акти про надання транспортно експедиційних послуг, які додатково підтверджують суми транспортних витрат, які зазначені у вищевказаних рахунках експедитора, а саме, акт про надання транспортно експедиційних послуг №TG270624004 від 12.09.2024 щодо послуг за рахунком № TG270624004 від 27.06.2024 та акт про надання транспортно експедиційних послуг № TG120724008 від 12.09.2024 щодо послуг за рахунком № TG120724008 від 12.07.2024.

Також, на підтвердження розміру транспортних витрат, ТОВ «ТАНІТ ГРУП» надало позивачу довідку про транспортні витрати за межами митної території України № 15315 від 12.07.2024, яка надавалась митному органу при здійсненні митного оформлення імпортованого товару.

Згідно з вказаною довідкою, для вантажу (в`єтнамський рис Японіка з 5% битого зерна) по коносаменту APU033681, в контейнерах: MRKU7348579, SUDU7415651, MSKU4201122, TEMU0822477, TRHU2188745, MRSU0305032, MRKU9800440, MRSU0029382, MRKU8077337, MRKU7470015, MSKU5524095 11*20DV, вага брутто загалом 287 029,60 кг загальна вартість перевезення за межами території України на умовах FOB HO CHI MINH, VIETNAM складає 2 559 749,75 грн (два мільйони п`ятсот п`ятдесят дев`ять тисяч сімсот сорок дев`ять гривень 75 копійок), з них:

- на умовах FOB HO CHI MINH, VIETNAM до порту GDANSK, POLAND вартість морського перевезення складає 1222868,54 грн (один мільйон двісті двадцять дві тисячі вісімсот шістдесят вісім гривень 54 копійки);

- транспортно-експедиторське обслуговування (надбавки до фрахту) за межами території України складає 296 319,46 грн (двісті дев`яносто шість тисяч триста дев`ятнадцять гривень 46 копійок);

- транспортно-експедиторське обслуговування за межами території України (вантажно-розвантажувальні роботи, документальне оформлення за межами території України ) складає 496418,34 грн (чотириста дев`яносто шість тисяч чотириста вісімнадцять гривень 34 копійки);

- відшкодування витрат на міжнародне транспортно-експедиторське обслуговування вантажу за маршрутом: Гданськ, Польща пункт переходу України Мостиська Пшемисль, складає 544143,41 грн (п`ятсот сорок чотири тисячі сто сорок три гривні 41 копійка).

Також, відповідно до довідки про транспортні витрати за межами митної території України № 15315 від 12.07.2024, страхування вантажу не здійснювалось.

На залізничне перевезення вантажу територією Польщі до станції Вишневе у Київській області (прикордонна станція переходу Мостиська) складені залізничні накладні СМГС: 31508623, 31508646, 31508622, 31508650, 31508624, 31508618, 31508627, 31508628, 31508644, 31508617, 31508616 від 10.07.2024.

У митній декларації № 24UA02U0 від 24.07.2024 ТОВ «ОУШЕН ФУДЗ» зазначило розраховану ним митну вартість товару в розмірі 254274,23 доларів США, тобто, 0,89 доларів США за 1 кг (254274,23 $ : 286000 кг = 0,89 $), що за офіційним валютним курсом гривні до долара США, встановленим НБУ на 24.07.2024 у розмірі 41,2316 грн за 1 долар США, складає 10484133,42 грн. (графа 45 МД).

Митна вартість, розрахована позивачем за основним методом ціною (договору) контракту у розмірі 10484133,42 грн, включає:

- ціну товару (на умовах FOB Хошимін, В`єтнам), встановлену згідно з контрактом купівліпродажу № 2-SF від 14.08.2023, специфікації - додатку № 3 від 22.03.2024 до контракту, комерційного інвойсу № 24176.02 від 20.05.2024 в розмірі 192192,00 доларів США (графа 42 МД), що складає 7924383,6672 грн.

- транспортні витрати за межами України (до пункту пропуску на кордоні України "Мостиська Пшемисль") у розмірі 2559749,75 грн за договором транспортного експедирування № 19.08.2023/1202-1 ОД від 19.08.2023 між позивачем та експедитором ТОВ «ТАНІТ ГРУП» та заявкою № 28 від 13.05.2024 на надання транспортно-експедиторських послуг за даним договором (рахунок на оплату № TG270624004 від 27.06.2024, рахунок на оплату № TG120724008 від 12.07.2024);

Зазначене узгоджується з розрахунком митної вартості, відображеному у декларації митної вартості №UA100060/2024/220902 від 24.07.2024, доданій до вищевказаної митної декларації № 24UA02U0 від 24.07.2024 (7924383,6672 грн + 2559749,75 грн. = 10484133,42 грн).

Отже, вартість витрат на доставку імпортованого товару поза митною територією України (фрахту) за маршрутом - порт HO CHI MINH (В`єтнам) - порт Гданськ (Польща) - пункт пропуску "Мостиська Пшемисль" у розмірі 2559749,75 грн, які понесені позивачем на підставі договору транспортного експедирування № 19.08.2023/1202-1 ОД від 19.08.2023, повністю включена ТОВ «ОУШЕН ФУДЗ» до митної вартості товару, який було заявлено до розмитнення за першим методом. Розбіжностей у відомостях або неповноту даних про вказані витрати надані позивачем документи не містять.

Як зазначалось вище, у заявці № 28 від 13.05.2024 визначено ставку за маршрутом: «3400 USD / 20 фрахт; 300 USD / 20 ВРР; 300 USD / 20 ТЕО в Польщі + Т1; 2800 USD / 20 залізничне перевезення (ст. Вишневе). Курс погоджений сторонами. Експедиторську винагороду включено в ставку». Ставка включає: вартість морського фрахту, витрати на вантажно-розвантажувальні роботи з судна в порту призначення, транспортно-експедиторське обслуговування на території Польщі, відкриття транзитної декларації Т1 та залізничний тариф по маршруту Гданськ, Польща - ст. Вишневе, Україна.

До залізничного перевезення експедитором залучались треті особи - MAERSK A/S та ПЦЦ ОСОБА_1 , залізничний склад формувався в Глівіце, вартість оформлення транзитної декларації Т1, вартість доставки контейнерів з Гданська до Глівіце (місця формування залізничного складу), послуги компанії MAERSK A/S та ПЦЦ Интермодаль А.С. (залізничного перевізника) при організації залізничного перевезення включені у залізничний тариф, що підтверджується листом експедитора № 15315 від 23.07.2024.

Отже, витрати на залізничне перевезення були включені експедитором ТОВ «ТАНІТ ГРУП» до загальної вартості витрат, понесених при виконання заявки № 28 від 13.05.2024, та відповідно у подальшому включені ТОВ «ОУШЕН ФУДЗ» до митної вартості товару. А відтак, доводи митного органу про не включення до митної вартості витрат, понесених за межами митного кордону України та пов`язаних з перевантаженням, зберіганням та витратами на транспортування товарів від Гданська до Глівіце, є такими, що спростовані під час апеляційного перегляду справи.

Щодо посилання митниці на відсутність інформації про витрати на завантаження, вивантаження, страхування, транспортування до місця перетинання митного кордону України, колегія суддів зазначає таке.

Згідно з укладеним контрактом поставка товарів здійснювалась на умовах FOB HO CHI MINH (В`єтнам), Інкотермс 2010.

Відповідно до Інкотермс (редакція 2010 року), за умовами постачання FOB: товар, за рахунок продавця, що пройшов експортне митне оформлення, перевозиться в порт відвантаження та завантажується на борт судна зафрахтованого покупцем. Продавець зобов`язаний: виконати експортне митне оформлення та розмістити товар у порту відвантаження та завантажити на борт судна зазначеного покупцем. Покупець зобов`язаний: доставити товар порт розвантаження, і виконати імпортне митне оформлення. Ризики переходять у порту з моменту повного навантаження на борт судна.

Тобто поставка товару на умовах FOB зобов`язує продавця нести витрати на навантаження та обробку Товару.

Отже, додаткові витрати на навантаження та обробку товару до моменту розміщення у порту відправлення ТОВ «ОУШЕН ФУДЗ» не понесено, а дослідженими вище документами підтверджено повну оплату позивачем експедитору послуг з навантаження, вивантаження та обробки товару на протязі усього маршруту від порту Хошимін до пункту пропуску "Мостиська Пшемисль", які були включені у повному обсязі до митної вартості імпортованих позивачем товарів, чому не було надано належної оцінки відповідачем, що призвело до необґрунтованих сумнівів про не включення позивачем витрат на залізничне транспортування, навантаження, вивантаження та обробку контейнерів з Гданська до Глівіце.

Також слід зазначити, що на умовах FOB зобов`язання зі страхування товару не покладаються ні на продавця, ні на покупця, отже страхування імпортованого товару не є обов`язковим.

Крім того, згідно з підпунктом 2.2.5. пункту 2.2. розділу 2 договору транспортного експедирування № 19.08.2023/1202-1 ОД від 19.08.2023 між експедитором - ТОВ «ТАНІТ ГРУП» та клієнтом - ТОВ «ОУШЕН ФУДЗ», експедитор, зобов`язаний за дорученням клієнта здійснювати, зокрема, страхування вантажів.

При цьому, відповідно до пункту 1.3. розділу 1 вищевказаного договору, умови надання послуг за цим договором при здійсненні конкретного перевезення вантажу погоджуються сторонами у відповідній заявці на надання транспортно-експедиторських послуг. Заявка є невід`ємною частиною договору.

З наведеного вбачається, що страхування вантажу має здійснюватися лише за дорученням клієнта, при цьому факт необхідності здійснення такого страхування має бути зазначений у відповідній заявці на надання транспортно-експедиторських послуг, яка є невід`ємною частиною договору.

Так, заявка № 28 від 13.05.2024, якою передбачені умови надання послуг по організації перевезення товару, щодо якого здійснювалося митне оформлення, не містить обов`язку експедитора зі страхування вантажу, а відповідно до наданої митному органу довідки експедитора ТОВ «ТАНІТ ГРУП» про транспортні витрати №15315 від 12.07.2024 таке страхування не здійснювалось, що узгоджується з умовами договору.

Таким чином, твердження відповідача про те, що позивач не надав документів, які підтверджують вартість страхування, та не включив вартість страхування до митної вартості товару, є необґрунтованими.

З огляду на вищевикладене, відповідно до умов поставки за контрактом та враховуючи наявні товаросупровідні документи, всі витрати вже були включені в заявлену митну вартість товару, відображену у документах, наданих митному органу для митного оформлення. Тому обов`язок з надання додаткових документів, як і необхідність окремого відображення в таких документах вартості витрат зі навантаження, вивантаження, страхування, транспортування, у позивача не виник.

Відповідно, вказані митницею обставини не можуть бути підставою для коригування митної вартості придбаного позивачем товару.

Слід зауважити, що відповідач, наполягаючи на наданні додаткових документів щодо понесених витрат саме експедитором ТОВ «ТАНІТ ГРУП» під час здійснення перевезення вантажу позивача, не надав жодних доказів неправильності обчислення позивачем розміру витрат на транспортування товару з порту Хошимін (В`єтнам) до пункту пропуску "Мостиська Пшемисль", Україна, що свідчить про невмотивованість висновків митного органу, покладених в основу спірного рішення про коригування митної вартості товару.

Враховуючи, що у спірних правовідносинах експедитором ТОВ «ТАНІТ ГРУП», було визначено загальну вартість такого обслуговування вантажу у розмірі 2559749,75 грн, яку позивач мав сплатити, ненадання до митного оформлення інформації щодо вартості кожної окремої складової транспортно-експедиційного обслуговування вантажу (перевалка в порту, перевезення, вантажно-розвантажувальні роботи та інші пов`язані послуги) на вказану суму, з огляду на включення останньої до загальної митної вартості товару, не мало впливу на правильність визначення позивачем заявленої митної вартості.

Колегія суддів зауважує, що якщо законом не визначено доказ (докази), виключно яким(-ми) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. МК України не визначено вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказано, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому договір транспортного експедирування № 19.08.2023/1202-1 ОД від 19.08.2023, заявка № 28 від 13.05.2024 про надання транспортно-експедиторських послуг, рахунки № TG270624004 від 27.06.2024, №TG270624004 від 27.06.2024 та довідка про транспортні витрати № 15315 від 12.07.2024, відомості яких свідчать про узгодження позивачем та експедитором вартості доставки імпортованої партії товару, зокрема, до державного кордону України, є допустимими доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.

Аналогічний правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 31.05.2019 у справі № 804/16553/14.

Відповідно до частини третьої статті 318 МК України митний контроль має передбачати виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Ця норма також відповідає стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15.02.2011 року № 3018-VI Про внесення змін до Закону України Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, якими запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Крім того, це узгоджується з проголошеними у статті 8 МК України принципами здійснення державної митної справи на засадах законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі, заохочення доброчесності та інших.

Колегія суддів звертає увагу, що за приписами наведених вище правових норм у випадку виникнення обґрунтованих сумнівів митний орган повинен витребувати, а декларант - надавати лише ті докази, які можуть підтвердити або спростувати такі сумніви. Тобто, необхідність подачі додаткових документів має бути обумовлена тим, які факти в аспекті митної вартості товару мав на меті встановити (спростувати) митний орган.

Саме по собі припущення митного органу про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або беззаперечною підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості.

Враховуючи, що до митної вартості товару підлягають включенню витрати, понесені декларантом, а не іншими суб`єктами господарювання, що залучалися до виконання договору транспортного експедирування за ініціативою експедитора, вимога митного органу про надання таких додаткових відомостей у даному випадку є безпідставною.

Зважаючи на викладене висновки митного органу, наведені в оскаржуваному рішенні є такими, що не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи, а тому не беруться колегією суддів до уваги.

З приводу доводів митного органу про відсутність можливості ідентифікувати партію товару на яку оформлено фіто-санітарний сертифікат № 101986/24/0201 від 19.05.2024 оскільки останній містить посилання на коносамент № APU033681, який складено пізніше - 27.06.2024, колегія суддів зазначає наступне.

Так, у коносаменті № APU033681 вказана дата завантаження товару на борт морського судна, при цьому, номер коносамента, за сталою практикою, вантажовідправнику стає відомий раніше - на дату, коли морський перевізник підтверджує наявність місця на судні та приймає замовлення, а сам коносамент складається в момент, коли перевізник приймає вантаж на борт для морського перевезення. Тобто, складаючи фіто-санітарний сертифікат № 101986/24/0201 від 19.05.2024 продавець вже знав номер коносаменту № APU033681, а зазначена у ньому дата - 27.06.2024 є датою завантаження товару на борт судна, тобто безпосередньої передачі вантажу перевізнику, що пояснює відмінність дат, зазначених у фіто-санітарному сертифікаті № 101986/24/0201 та коносаменті № APU033681.

З огляду на те, що фіто-санітарний сертифікат № 101986/24/0201 від 19.05.2024 містить відомості щодо продавця, покупця, країни походження товару, опису та кількості товару, номерів контейнерів, за якими ідентифікується товар, задекларований позивачем, колегія суддів не вбачає підстав для сумнівів митного органу у відповідності вказаного документу імпортованій партії товару.

Крім того, у розумінні приписів статті 53 МК України, фіто-санітарні сертифікати не є документами, якими підтверджується митна вартість товарів, а отже коригування митної вартості з зазначених вище підстав є необґрунтованим.

Щодо твердження митного органу про не надання до митного оформлення паспорту якості товару, передбаченого пунктом 4.4. зовнішньо-економічного контракту від 14.08.2023 №2-SF, яким підтверджується відповідність якості товару умовам контракту, колегія суддів зазначає наступне.

Так, згідно з пунктом 4.4. контракту продавець передає покупцю наступні документи: сертифікат якості, інвойс, пакувальний лист, сертифікат походження, коносамент, сертифікат про відсутність ГМО, декларацію виробника, а також інші документи на вимогу покупця.

До митного оформлення ТОВ «ОУШЕН ФУДЗ» надані копії документів (зокрема, додатку № 3 від 22.03.2024 (специфікації) до контракту купівлі продажу №2-SF від 14.08.2023 та комерційного інвойсу № 24176.02 від 20.05.2024), у яких вказаний опис якості товару: в`єтнамський рис «Японіка» (ботанічна назва рослини - Oryza sativa) з 5% битого зерна, у 25-кг поліпропіленовому мішку.

За твердженнями позивача, які не спростовуються відповідачем ані у відзиві на позов, ані у апеляційній скарзі, Київська митниця провела огляд товару, щодо якого здійснюється митне оформлення за МД № 24UA02U0 від 24.07.2024 і не виявила невідповідності фактичної якості товару даним, вказаним у митній декларації та супровідних документах на товар.

Тобто, додатком № 3 від 22.03.2024 (специфікацією) до контракту купівлі продажу №2-SF від 14.08.2023 та комерційним інвойсом № 24176.02 від 20.05.2024 (основними товаросупровідними документами у розумінні приписів статті 53 МК України та контракту купівлі продажу №2-SF від 14.08.2023, які надавались митному органу при декларуванні товарів), підтверджено кількість товару та його якісні характеристики, а тому не надання позивачем паспорту якості товару, який не є первинним документом, що містить в собі інформацію про вартість товару, не має жодного значення для числових значень митної вартості. Крім того, положеннями статті 53 МК України взагалі не передбачено надання до митного оформлення такого документу.

Разом з тим, вказуючи в оскаржуваному рішенні про не надання до митного органу паспорт якості товару, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не зазначив яким саме чином вказані обставини вплинули на достовірність визначення декларантом задекларованої митної вартості. Відсутність такого документу як паспорту якості товару, з огляду на наявність обов`язкового документу специфікації із зазначенням усіх необхідних відомостей про імпортований товар, на переконання колегії суддів жодним чином не свідчить про наявність розбіжностей чи відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Щодо невідповідності наданого позивачем висновку ДП «Укрпромзовнішекспертиза» № 1420 від 23.07.2024 вимогам Національного стандарту № 1, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 № 1440, та про необхідність надання позивачем у якості додаткового документа, висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлених спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформації біржових організацій про вартість товару або сировини, колегія суддів наголошує, що відомості щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за імпортовані позивачем товари, встановлено не у висновках експерта, а безпосередньо в додатку № 3 від 22.03.2024 (специфікації) до контракту купівлі продажу № 2-SF від 14.08.2023 та комерційному інвойсі № 24176.02 від 20.05.2024. При цьому, висновок експерта ДП «Укрпромзовнішекспертиза» № 1420 від 23.07.2024 наданий додатково на підтвердження відсутності заниження митної вартості товару.

У постанові Верховного Суду від 23.02.2021 у справі №805/5039/16-а, зокрема, вказано: «Виходячи з вищевикладеного висновок ДП «Укрпромзовнішекспертиза» № 706 від 24.02.2016 не є обов`язковим документом, який підтверджує митну вартість товару, а відтак, в разі надання митному органу повного переліку документів, передбачених статтею 53 Митного кодексу України, посилання на невідповідність, висновку ДП «Укрпромзовнішекспертиза» № 706 від 24.02.2016 вимогам нормативно- правових актів з оцінки майна і в зв`язку з цим винесення оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товару і застосування другорядного методу визначення митної вартості товарі є неправомірним.».

Пунктом 8 частини 3 статті 53 МК України встановлено, що митний орган виключно у встановлених цією частиною випадках може витребувати такі додаткові документи як висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини, лише у разі наявності такого документа.

Крім того, за висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 12 квітня 2023 року у справі № 826/7411/15, який підлягає врахуванню в силу приписів частини 5 статті 242 КАС України, висновки про якісні і вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини є додатковим документом, який подається для підтвердження заявленої митної вартості товарів та повинні оцінюватися у комплексі з іншими документами, поданими позивачем, а інформація, що міститься в таких висновках має виключно інформаційний характер і не може бути визначальною при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів.

Доводи відповідача про неможливість встановити, на підставі якого комерційного документу оформлено експортну декларацію країни відправлення, оскільки експортна митна декларація № 60 від 17.05.2024 має посилання на інвойс № 24176.02, який складено 20.05.2024, тобто після її оформлення, не є підставою для коригування митної вартості, оскільки експортна декларація країни формується безпосередньо продавцем товару та згідно з частиною 2 статті 53 МК України не є тим документом, яким підтверджується митна вартість товарів.

Крім того, експортна митна декларація № 60 від 17.05.2024 містить достатньо відомостей, які дозволяють її ідентифікувати як товаросупровідний документ конкретної поставки товару, зокрема, у ній вказані реквізити контракту «Договір № 2-SF від 14.08.23». Опис та кількість товару, ціни, умов поставки, зазначені у експортній митній декларації не містить розбіжностей з іншими документами, що дозволяє ідентифікувати її з конкретною партією товару. При цьому, правильність оформлення митних документів продавцем-експортером не може впливати на право покупця визначити митну вартість товарів при імпорті за ціною контракту і не може слугувати підставою для сумнівів у заявленій митній вартості.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 20 вересня 2023 року у справі № 815/6805/17, копія митної декларації країни відправлення не належить до документів, які підтверджують митну вартість товару відповідно до частини 2 статті 53 МК України, а може лише додатково надаватися митному органу виключно у випадку, передбаченому частиною 3 статті 53 МК України за її наявності, при цьому відсутність такого документу не впливає на митну вартість, оскільки він не містить відомостей, необхідних для перевірки митної декларації, колегія суддів вважає, що наявність розбіжностей у датах оформлення такої декларації та зазначеного у ній інвойсу, жодним чином не впливає на митну вартість товару, відтак і не може слугувати підставою для її коригування.

Таким чином, проаналізувавши у сукупності документи, що подавались позивачем під час митного оформлення оцінюваного товару, колегія суддів дійшла висновку про недоведеність відповідачем наявності у поданих до митного оформлення документах розбіжностей, що свідчить про відсутність підстав для відмови у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю.

Колегія суддів звертає увагу, що декларант не зобов`язаний (звільнений від обов`язку) доводити правильність заявленої ним митної вартості: його твердження про розмір митної вартості вважається правомірним, поки протилежне не буде доведено контролюючим органом. Водночас, неподання декларантом документів, перелічених у частині другій статті 53 Митного кодексу України, саме по собі не тягне для нього негативних правових наслідків та не є безумовною підставою для відмови у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю та, як наслідок, коригування митної вартості товарів лише з посиланням на те, що таке неподання зумовило неповноту та/або недостовірність відомостей про митну вартість.

Така позиція відповідає правовій позиції Верховного Суду, висловленій, зокрема, у постанові від 08 жовтня 2019 року у справі № 803/776/17.

Підсумовуючи викладене вище, колегія суддів, оцінивши під час розгляду справи документи, які подавались позивачем під час митного оформлення товару, вважає, що подані позивачем документи кореспондуються між собою та містять чітку, недвозначну і зрозумілу інформацію про товар та його ціну, а отже у сукупності ті відомості, які підтверджують числові значення митної вартості (її складових), не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом.

В той же час відповідачем не надано доказів на спростування визначеної позивачем вартості товару, а зазначені митним органом у спірному рішенні твердження про ненадання до митного оформлення достатніх документів для перевірки визначеної позивачем митної вартості товарів за першим методом, наявність розбіжностей у поданих документах, що викликало відповідні сумніви у митного органу, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товарів та рівнем митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, спростовані під час апеляційного розгляду справи.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що у відповідача були відсутні фактичні підстави для витребування додаткових документів та для коригування заявленої декларантом митної вартості.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Разом з тим відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірності коригування митної вартості ввезеного позивачем товару за резервним методом визначення митної вартості згідно з оскаржуваним рішенням про коригування митної вартості товарів № UA100060/2024/000048/2 від 25.07.2024.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення Київської митниці про коригування митної вартості товарів № UA100060/2024/000048/2 від 25.07.2024, винесене відповідачем необґрунтовано, без урахування всіх обставин, які мали значення для його прийняття, не на підставі та не у спосіб, що передбачені Митним кодексом України, тобто всупереч ст. 19 Конституції України, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

З огляду на вказане, картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА100060/2024/000560 від 25.07.2024, яка винесена відповідачем у зв`язку з прийняттям спірного рішення про коригування митної вартості, яке визнано судом протиправним, підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ч. 4 ст. 229, ч. 4 ст. 241, ст. ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Київської митниці - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.02.2025 по справі № 520/28505/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Т.С. Перцова
Судді С.П. Жигилій Я.В. П`янова