Справа № 480/744/25
Суддя: О.О. Осіпова
Дата ухвалення: 2025-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 липня 2025 року Справа № 480/744/25
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Осіпової О.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/744/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій просить:
- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 21.10.2024 року про надання відстрочки від призову під час мобілізації.
Свої вимоги мотивує тим, що з 01 вересня 2024 року він здобуває ступінь - початковий рівень вищої освіти - молодший бакалавр у відокремленому структурному підрозділі Путивльський фаховий коледж Сумського національного аграрного університету за спеціальністю 081 Право.
Зважаючи на викладене, вважає, що він відповідно до пункту 1 частини 3 статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію має право на отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.
Проте з моменту отримання відповідачем заяви позивача від 22.10.2024р. про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 1 частини 3 статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізації минуло три місяці, станом на дату подання цієї позовної заяви відповідачем не повідомлено його про ухвалене рішення.
Позивач звертає увагу, що ні Закон України Про військовий обов`язок і військову службу, ні Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, ні Порядок № 560 не зобов`язують військовозобов`язаного особисто прибувати до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для реалізації права на відстрочення від призову під час мобілізації з підстав, передбачених статтею 23 Закону № 3543-ХІІ.
Зазначає, що наявність в особи військово-облікового документа в електронній формі, зокрема, у відповідному застосунку мобільного телефону, або у вигляді роздрукованого військово-облікового документу з QR кодом, є рівнозначним військово-обліковому документу у паперовій формі, оскільки усі вони мають однакову юридичну силу, а тому доданий до заяви ВОД сформований позивачем в електронному вигляді є достатнім документом та не вимагає отримання паперового військового документа.
Ухвалою від 31.01.2025р. провадження у справі відкрито, розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Представником відповідача подано відзив на позовну заяву (а.с.32), в якому у задоволенні позову просить відмовити, оскільки заява про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 на розгляд комісії до ІНФОРМАЦІЯ_2 не подавалася, тому позивачу було законно відмовлено у видачі довідки, що відповідає пунктам 58-60 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560 (далі - Порядок № 560).
Представником позивача подано відповідь на відзив (а.с.36-37), згідно з якою особистим поданням заяви про відстрочку до ТЦК військовозобов`язаним вважається також направлення її засобами поштового зв`язку. Обов`язок «особисто повідомити» не означає «особисто прибути».
Отримавши заяву позивача з додатками, відповідач, до компетенції якого належить вирішення питання щодо надання відстрочки, після отримання цієї заяви, повинен був прийняти відповідне рішення за наслідком її розгляду по суті щодо надання відстрочки або відмови у наданні відстрочки.
У спірному випадку заява позивача комісією при ТЦК щодо перевірки законності надання відстрочок по суті не розглядалася.
У цих правовідносинах суб`єкт владних повноважень не може утриматись від прийняття рішення, що входить до його виключної компетенції.
Відсутність належним чином оформленого рішення про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації або мотивованої відмови в наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації свідчить про протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що з 01 вересня 2024 року ОСОБА_1 (далі - позивач) здобуває ступінь - початковий рівень вищої освіти - молодший бакалавр у відокремленому структурному підрозділі Путивльський фаховий коледж Сумського національного аграрного університету за спеціальністю 081 Право.
22 жовтня 2024 року за допомогою засобів поштового зв`язку позивачем на адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - відповідач та/або ІНФОРМАЦІЯ_3 ) була надіслана заява до голови комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 стосовно отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 1 частини 3 статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізації, а також додано документи, що підтверджують наявність підстав для отримання відстрочки.
Листом від ІНФОРМАЦІЯ_5 від 18 листопада 2024 року № 3/4473 та від 02 січня 2025 року № 3/10 позивача повідомлено, що заява на отримання відстрочки від ОСОБА_1 не надходила.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі статтею 106 Конституції України Президент України, зокрема, приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.
У зв`язку з військовою агресією Російською Федерації проти України, Указом Президента України від 24.02.2022 №64/202 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та діє станом на сьогоднішній день.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби здійснює Закон України «Про військовий обов`язок військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII) яким передбачено:
- від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом (частина 5 статті 1 Закону № 2232-XII);
- призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законами України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію (абзац перший частини першої статті 39 Закону № 2232-ХІІ).
Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів встановлено Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII (далі - Закон № 3543-XII, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), яким передбачено, зокрема,
- мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано. (стаття 1 Закону № 3543-XII);
- призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, забезпечують місцеві органи виконавчої влади та здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки або командири військових частин. ( частина 5 статті 22 Закону № 3543-XII);
- не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: визнані в установленому порядку особами з інвалідністю або відповідно до висновку військово-лікарської комісії тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я на термін 6-12 місяців (з наступним проходженням військово-лікарської комісії); ( пункт 2 частини 3 статті 23 Закону №3543-ХІІ);
- відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації може оформлюватися за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів на підставі даних, отриманих з інших державних реєстрів або баз даних, які підтверджують, що військовозобов`язаний має право на одну з вищезазначених відстрочок. Порядок оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації за допомогою цього реєстру визначається Кабінетом Міністрів України., не підлягають призову на військову службу під час мобілізації. (частина 8 статті 23 Закону №3543-ХІІ).
Відповідно до частини п`ятої статті 33 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» Кабінет Міністрів України прийняв Постанову від 30 грудня 2022 р. № 1487 про Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі Порядок №1487, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Додатком Додатку № 2 до цього Порядку передбачено Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, підпунктом 8 пункту 1 яких призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні: особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у статті 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», а також надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
16.05.2024 Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову №560 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» ( далі - Порядок №560), якою передбачено, зокрема,
- відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (пункт 56 Порядку № 560);
- для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії у такому складі: голова комісії - керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відокремленого відділу); члени комісії - представники апарату, структурних підрозділів (освіти та науки, охорони здоров`я, соціального захисту населення, служби у справах дітей, центру надання адміністративних послуг) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації). (абзаци 1-3 пункту 57 Порядку № 560);
- за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу заяву за формою, визначеною у додатку 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5. Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації. (абзац перший пункту 58 Порядку № 560);
- відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації може оформлятися за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів на підставі даних, отриманих з інших державних реєстрів або баз даних, які підтверджують, що військовозобов`язаний має право на відстрочку з підстав, визначених статтею 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію. ( пункт 59 Порядку № 560);
- комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів. Комісія зобов`язана розглянути отримані на розгляд заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади. На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом. Про прийняте комісією рішення повідомляється засобами телефонного, електронного зв`язку або поштою заявнику не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення. У разі позитивного рішення військовозобов`язаному надається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою, визначеною у додатку 6. У разі відмови у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляють письмово із зазначенням причин відмови за формою, визначеною у додатку 7. Таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку. До ухвалення комісією рішення військовозобов`язаний не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період. ( абзаци 1-7 пункту 60 Порядку № 560).
Постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року № 154 затверджено «Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки» (далі - Положення № 154), пунктом 1 якого визначено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі, інших містах, районах, районах у містах.
Залежно від обсягів облікової, призовної та мобілізаційної роботи утворюються районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (далі - районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).
Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються, ліквідовуються, реорганізовуються Міноборони.
Згідно з абз. 9 п. 11 Положення № 154 районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення, оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації, які надаються в установленому порядку, та проводять перевірку підстав їх надання, ведуть спеціальний облік військовозобов`язаних.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що розгляд питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період здійснюється комісіями, створеними при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах), які за результатами розгляду заяви та підтвердних документів ухвалюють рішення про надання або відмову у наданні відстрочки
Спірність питання у цій справі полягає у дотриманні відповідачем вимог чинного законодавства у зв`язку із реалізацією позивачем права на отримання відстрочки відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період згідно зі статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, позивач є військовозобов`язаним та перебуває на військовому обліку, а також з 01 вересня 2024 року з добуває ступінь - початковий рівень вищої освіти - молодший бакалавр.
За позицією позивача протиправність вказаних дій відповідача він пов`язує з листами відповідями від ІНФОРМАЦІЯ_5 від 18 листопада 2024 року №3/4473 та від 02 січня 2025 року № 3/10 та від 2 січня 2025 року №31/10, якими відповідач, встановивши не недотримання ОСОБА_1 процедури особистого звернення з такою заявою, грубо порушив його законні права, які передбачені Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (надалі - Закон № 3543-ХІІ), «Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560 (далі - Порядок №560).
Як зазначалось вище, за положеннями пунктів 56,58, 59 Порядку № 560 для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії. За наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу заяву за формою, визначеною у додатку 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку.
Зі змісту заяви про надання відстрочки від 22.10.2024р. (а.с.12) встановлено, що позивач звертався до Голови комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 (Буринь).
Разом з тим, суд зауважує, що лист-відповідь від 02.01.2025р., підписаний начальником ІНФОРМАЦІЯ_6 , містить висновок про відсутність у відповідної комісії обов`язку розглянути звернення позивача по суті через недотримання процедури особистою звернення із заявою про отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.
Тобто, вказаною відповіддю відповідач підтверджує, що повноваженнями щодо розгляду заяви позивача про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації наділена саме відповідна комісія ІНФОРМАЦІЯ_4 (Буринь).
Однак у матеріалах справи відсутня копія відповіді саме комісії на заяву позивача про надання йому відстрочки.
Щодо покликання відповідача у відзиві на неподання ОСОБА_1 на розгляд комісії заяви про відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації суд вважає необхідним відмітити, що підпунктом 8 пункту 1 додатку № 5 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, викладених у додатку 2 до Порядку № 1487, не визначено обов`язку позивача особисто прибути до комісії для подання заяви та документів на відстрочку.
Натомість, вказаними Правилами визначено обов`язок військовозобов`язаного особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у статті 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», що узгоджується з нормами частини одинадцятої статті 38 Закону №2232-ХІІ, якою визначено обов`язок, зокрема, військовозобов`язаних особисто повідомити у разі змін сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання або перебування, освіти, місця роботи, посади органи, де вони перебувають на військовому обліку.
Крім того, суд звертає увагу, що Порядком № 560 не передбачено обов`язку особистого відвідування територіального центру комплектування та соціальної підтримки для подання заяви та документів на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.
Суд наголошує, що протиправна бездіяльність суб`єкта владних повноважень, зокрема відповідача у справі, може мати зовнішню форму поведінки (діяння), що полягає у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.
Тобто, бездіяльність суб`єкта владних повноважень є такою, що порушує права і свободи особи в тому разі, якщо певні дії повинні, але не вчиняються суб`єктом владних повноважень на реалізацію покладеної на нього компетенції (постанова Великої Палати Верховного Суду від 01.09.2022 у справі № 990/46/22).
Згідно із частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).
Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.
Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Враховуючи, що факт отримання комісією ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_1 ) заяви від 22.10.2024р. (а.с.12,14) з доданими до неї документами, переліченими в описі вкладення до цінного листа (а.с.16), підтверджується трекінгом поштового відправлення, згідно з яким листа було вручено відповідній посадовій особі відповідача за довіреністю 28.10.2024р. (а.с.17), відповідачем не висловлена позиція щодо викладеного у заяві ОСОБА_1 спірного питання, а матеріали справи не містять доказів розгляду відповідачем вказаної заяви позивача, то суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо розгляду заяви від 21.10.2024 року про надання відстрочки від призову під час мобілізації.
Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи вказане положення, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суму судового збору в розмірі 968грн.96коп., сплаченого ним за подання позовної заяви згідно з квитанцією 7944-2045-1832-4960 від 28.01.2025р. (а.с.11).
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною задовольнити в повному обсязі.
Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 21.10.2024 року про надання відстрочки від призову під час мобілізації.
Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) суму сплаченого судового збору у розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн. 96 коп.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.О. Осіпова