Справа № 560/15494/24
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2025-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/15494/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Блонський В.К.

Суддя-доповідач - Сапальова Т.В.

17 липня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Шидловського В.Б. Капустинського М.М. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Пращерук М. О.,

представника відповідача: Варави В.В.

представника відповідача: Семенюк Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 лютого 2025 року у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що висновки відповідача, зазначені в акті документальної позапланової виїзної перевірки від 22.08.2024 № 19076/22-01-24-05/ про заниження податкових зобов`язань з ПДВ, є хибними та не відповідають дійсності. Адже позивачем було надано перевіряючим посадовим особам відповідача всі первинні бухгалтерські документи на підтвердження здійснення господарських операцій та підтвердження їх реальності за весь період перевірки, а саме: підтверджуючі документи про здійснення міжнародних пасажирських перевезень (договори, акти приймання-передачі, виписки з банківських установ про рух коштів, запити на перетин кордону, договори зобов`язань та інше). Однак контролюючий орган безпідставно не взяв їх уваги. Враховуючи викладене, вважає прийняті Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області рішення за результатами проведення документальної позапланової виїзної перевірки протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 лютого 2025 року адміністративний позов задоволено частково:

-визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення- рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області форми «В1» від 17.09.2024 №, яким визначено завищення бюджетного відшкодування в сумі 9 510 019,00 грн та застосовано штрафну (фінансову) санкцію в сумі 951 002,00 грн.

-визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області форми «В4» від 17.09.2024 № на суму завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду в сумі 2 723 205,00 грн.

-визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області форми «Р» від 17.09.2024 № за податковими зобов`язаннями з податку на додану вартість на суму 584 668,70 грн.

-зобов`язано Головне управління ДПС у Хмельницькій області здійснити коригування в інформаційній системі органів ДПС даних інтегрованої картки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 шляхом виключення зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за червень 2024 року в сумі 9 510 019,00 грн.

-зобов`язано Головне управління ДПС у Хмельницькій області здійснити коригування в інформаційній системі органів ДПС даних інтегрованої картки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 шляхом виключення зменшення суми від`ємного значення з податку на додану вартість за червень 2024 року в сумі 2 723 205,00 грн.

-зобов`язано Головне управління ДПС у Хмельницькій області здійснити коригування в інформаційній системі органів ДПС даних інтегрованої картки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 шляхом зменшення суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість за червень 2024 року в сумі 531 517,00 грн.

-визнано протиправною та скасовано податкову вимогу Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 09.10.2024 р №0-2201 про наявність у фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 боргу на суму 9 510 019,00 грн.

-визнано протиправним та скасовано Рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області про опис майна фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 у податкову заставу №2317/6/22-01-13-06-09 від 09.10.2024 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд задовольнити її.

Представник позивача просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи відповідно до наказу Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 06.08.2024 року №3220-П про проведення виїзної перевірки, ГДІ відділу планових перевірок оподаткування фізичних осіб управління оподаткування фізичних осіб ГУ ДПС у Хмельницькій області Володимиром Волкотрубом, ГДІ відділу планових перевірок оподаткування фізичних осіб управління оподаткування фізичних осіб ГУ ДПС у Хмельницькій області Наталією Семенюк та ГДІ відділу планових перевірок оподаткування фізичних осіб управління оподаткування фізичних осіб ГУ ДПС у Хмельницькій області Вадимом Кирилюком проведено документальну позапланову виїзну перевірку з питань дотримання податкового законодавства при декларуванні за червень 2024 року у податковій декларації з податку на додану вартість від 18.07.2024 № від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 .

За результатами перевірки складено акт документальної позапланової виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 від 22.08.2024 № 19076/22-01-24-05/ НОМЕР_1 щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за червень 2024 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету.

Перевіркою встановлено порушення вимог:

-щодо заявленої до відшкодування з бюджету в сумі 9 510 019 грн встановлено порушення пункту абз.«е» п.185.1 ст.185, п.188.1 ст.188, абз. «б» п.200.4, п.200.1, п.200.7 ст.200 Податкового кодексу України та Наказу Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21 «Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 січня 2016 за №159/28289 із змінами і доповненнями ФОП ОСОБА_1 завищено бюджетне відшкодування на рахунок платника у банку (рядок 20.2.1 декларації) задекларованого у декларації з ПДВ за червень 2024 року в сумі 9 510 019 грн;

-абз.«е» п.185.1 ст.185, п.188.1 ст.188, п.201.10 ст.201, п.200.1, ст. 200 Податкового кодексу України, Наказу Міністерства фінансів України від 28.01.2016 року №21 «Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість» (із змінами та доповненнями) ФОП ОСОБА_1 завищено від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р.21 декларації) за червень 2024 року на суму 2 723 205 грн;

-п.188.1 ст.188, абз. «е» п.185.1 ст.185 Податкового кодексу України встановлено заниження ФОП ОСОБА_1 суми позитивного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (позитивне значення), яке сплачується до державного бюджету (показник рядка 18 Декларації) на 2 889 214 грн, в т.ч. за грудень 2022 року в сумі 3 338 грн, за лютий 2024 року в сумі 32 745 грн, за березень 2023 року в сумі 89 709 грн, за квітень 2023 року в сумі 29 482 грн, за травень 2023 року в сумі 120256 грн, за червень 2023 року в сумі 65261 грн, за січень 2024 року в сумі 578614 грн, за лютий 2024 року в сумі 486084 грн, за травень 2024 року в сумі 952208 грн, за червень 2024 року в сумі 531517 грн;

-п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, п.5, п.11, п.12, п.18 наказу Міністерства фінансів України від 31.12.2015, №1307 ФОП ОСОБА_1 не складено та не зареєстровано в ЄРПН податкові накладні на загальну суму ПДВ 15 148 091 грн;

-п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України, п.5, п.12, п.18 наказу Міністерства фінансів України від 31.12.2015, №1307 ФОП ОСОБА_1 не складено та не зареєстровано в ЄРПН податкові накладні на суму 1 028 500 грн в т.ч. ПДВ 0 грн з надання послуг з перевезень пасажирів автомобільним транспортом з міжнародних перевезень.

За результатами проведеної перевірки ГУ ДПС у Хмельницькій області 17.09.2024 винесені податкові повідомлення-рішення:

- форми «Р» від 17.09.2024 № на суму 584 668,70 грн;

-форми «В1» від 17.09.2024 №, яким визначено завищення бюджетного відшкодування в сумі 9 510 019,00 грн та застосовано штрафну (фінансову) санкцію в сумі 951 002,00 грн;

- форми «В4» від 17.09.2024 № на суму завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду в сумі 2 723 205,00 грн.

Підставою для винесення вказаних податкових повідомлень-рішень стало встановлене в ході проведення документальної перевірки заниження податкових зобов`язань по ПДВ за період з 01.12.2022 по 30.06.2024 в сумі 15 148 091 грн., в т.ч. за грудень 2022 року в сумі 38000 грн, лютий 2023 року в сумі 40 300 грн, березень 2023 року в сумі 95 400 грн, квітень 2023 року в сумі 32 000 грн, травень 2023 року в сумі 123 200 грн, червень 2023 року в сумі 115 200 грн, липень 2023 року в сумі 10 800 грн, січень 2024 року в сумі 650 000 грн, лютий 2024 року в сумі 1 190 370 грн, березень 2024 року в сумі 602 022 грн, квітень 2024 року в сумі 2 030 614 грн, травень 2024 року в сумі 3 220 185 грн, червень 2024 року в сумі 7 000 000 грн.

Внаслідок прийняття оскаржуваних податкових-повідомлень у позивача виник податковий борг. Тому 09.10.2024 Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області сформовано податкову вимогу №0-2201, яку разом із рішенням про опис майна у податкову заставу №2317/6/22-01-13-06-09 направлено на адресу ОСОБА_1 рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Позивач не погоджується із прийнятими відповідачем рішеннями, вважає їх протиправним, тому звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості вимог позивача, відтак і наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору та, відповідно до ч.1 ст.308 КАС України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідача.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює ПК України.

Згідно з підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно з п.п. 14.1.18 п.14.1 ст.14 ПК України, бюджетне відшкодування - відшкодування від`ємного значення ПДВ на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування ПДВ за результатами перевірки платника.

За змістом п.200.10 ст.200 ПК України, платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування в разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, а у випадках, визначених пунктом 200.11 цієї статті, - за результатами перевірки, зазначеної у такому пункті, що проводяться відповідно до цього Кодексу.

Пунктами 201.1, 201.8 статті 201 ПК України визначено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти ПН в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в ЄРПН у встановлений цим Кодексом термін. Право на нарахування податку та складання ПН надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Відповідно до абз.1, 2 п.201.10 ст.201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти ПН, зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою. ПН, складена та зареєстрована в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до абзаців першого та другого пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з пунктом 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка (підпункт 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України).

Підпункт 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України визначає, зокрема, що здійснення документальної перевірки проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Положеннями статті 78 ПК України визначено, зокрема, наступне.

78.1. Документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: 78.1.8. платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Документальна позапланова перевірка з підстав, визначених у цьому підпункті, проводиться виключно щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Відповідно до вимог частини першої пункту 85.2 статті 85 ПК України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Згідно з пунктом 85.4 статті 85 ПК України при проведенні перевірок посадові особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

Норми п.85.2 ст.85 ПК України приписують, що платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Відповідно до п.85.6 ст.85 ПК України у разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис.

Відповідний запит на отримання копій документів повинен бути поданий посадовою (службовою) особою контролюючого органу не пізніше ніж за п`ять робочих днів до дати закінчення перевірки.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-ХІV визначено, що первинний документ документ, який містить відомості про господарську операцію.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, видаткові накладні, податкові накладні, акти приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством. З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Необхідною умовою для цього є факт придбання товарів (послуг) із метою їх використання в господарській діяльності. За відсутності факту придбання товарів (послуг) відповідні суми не можуть включатися до складу податкового кредиту навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів. Визначальною має бути подія, підтверджена документально. При цьому, документи мають бути складені особою, діяльність якої, безумовно, здійснюється в межах правової відповідальності, яку можливо ідентифікувати, відповідальною за здійснення господарської операції та під час здійснення господарської операції.

Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об`єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (надалі - підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету (надалі - установи) врегульовано Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 року за № 168/704.

Згідно з пп.пп.2.1-2.2 п.2 Положення первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (далі первинні документи).

Оцінюючи доводи апеляційної скарги, що ФОП ОСОБА_1 не надавались документи на виконання запиту відповідача від 12.08.2024 щодо підтвердження надання послуг по міжнародному перевезенню пасажирів, відсутності доказів здійснення міжнародних перевезень та в результаті винесення відповідачем податкових повідомлень-рішень від 17.09.2024 року №, № та №, колегія суддів зазначає наступне.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком контролюючого органу про факт ненадання позивачем до перевірки усіх документів, що вимагались в ході її проведення.

Проте, в ході судового розгляду судом досліджено надані позивачем документи, які свідчать про дійсність виконання господарської операції.

Зі змісту акту про результати документальної позапланової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 встановлено, що на підтвердження реальності господарських операцій за вказаним договором позивачем надано та відповідачем під час проведення перевірки досліджувались укладені агентський договір від 01.01.2022 №1 з ТОВ "Елайн-тур", договір про здійснення нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом на міжнародних маршрутах від 01.01.2024 №1 з ПП "Елайн-Тур", довгостроковий договір на перевезення туристів від 20.03.2024 №831118161 з ТОВ "Акорд тур", акти приймання передачі робіт (послуг) за період від 31.12.2022 по 15.06.2024, банківські виписки за період від 30.01.2023 по 28.06.2024 рр.(а.с.113, том 1)

Однак, відповідачем визначено шляхові листи як єдиний документ, який підтверджує здійснення саме міжнародних перевезень.

Для підтвердження факту здійснення господарської операції, та як наслідок, формування витрат для цілей визначення податкового кредиту з ПДВ, необхідним є підтвердженням первинними документами руху активів у процесі здійснення господарської операції та понесенням, у зв`язку з цим, відповідних витрат.

Таким чином, матеріали справи містять всі необхідні документи на підтвердження здійснення фінансово-господарських відносин позивача, які відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та містять у собі відомості щодо змісту та обсягу проведених операцій.

Колегія суддів зазначає, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому, в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

В той же час, сама собою наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій та відмови у формуванні податкового кредиту, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, у власному капіталі підприємства у зв`язку з його господарською діяльністю.

Колегія суддів зазначає, що відповідач не надав доказів, які б спростовували зафіксовані в первинних документах господарські операції, фактично його висновки ґрунтуються на припущеннях, а не на фактах, встановлених допустимими доказами, відповідачем не було доведено та надано належних доказів, які б свідчили, що позивач не надавав послуги з міжнародного перевезення пасажирів і багажу автомобільним транспортом.

Таким чином, висновок контролюючого органу про допущення ФОП ОСОБА_1 , безпідставного формування податкового кредиту з ПДВ, що мало наслідком завищення суми цього податку, який підлягає бюджетному відшкодуванню та завищення від`ємного значення ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, є такими, що суперечать долученим до матеріалів справи письмовим доказам.

Отже, в обсязі встановлених у цій справі фактичних обставин, описаних вище, зважаючи на їхній зміст та юридичну природу, колегія суддів приходить до висновку про протиправність оспорюваних ППР та наявності підстав для їх скасування.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними та скасування податкової вимоги Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 09.10.2024 р №0-2201 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на суму 9510019 грн та Рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області про опис майна фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 у податкову заставу №2317/6/22-01-13-06-09 від 09.10.2024 р, суд зазначає наступне.

При розгляді позовної заяви в частині оскарження винесення податкової вимоги та рішення про опис майна стосовно неузгодженої суми податкових зобов`язань, суд першої інстанції під час розгляду цієї справи дійшов висновку про протиправність вищевказаних податкових повідомлень-рішень.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, у зв`язку з чим також вважає, що у позивача відсутнє узгоджене податкове зобов`язання (борг), не сплачене у встановлений строк, що виключає можливість стягнення боргу згідно податкової вимоги Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 09.10.2024 р №0-2201.

Як наслідок, Рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області про опис майна фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 у податкову заставу №2317/6/22-01-13-06-09 від 09.10.2024 також підлягає скасуванню.

Надаючи оцінку вимогам про зобов`язання Головного управління ДПС у Хмельницькій області здійснити коригування в інформаційній системі органів ДПС даних інтегрованої картки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , колегія суддів бере до уваги позицію Верховного Суду у постанові від 23.04. 19 р. у справі № 825/3211/15-а, відповідно до якої зазначено, що Міністерством фінансів України був виданий наказ № 5, яким затверджений Порядок ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - Порядок № 5).

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 розділу II Порядку № 5, з метою обліку нарахованих і сплачених, повернутих та відшкодованих сум платежів територіальними органами ДПС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які мають сплачуватися такими платниками на рахунки, відкриті в розрізі адміністративно-територіальних одиниць. ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та фондами загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування за відповідним видом платежу та відповідною адміністративно-територіальною одиницею. Податковому органу, в якому перебуває платник за основним місцем обліку, надається доступ до ІКП, відкритих за основним місцем обліку, для внесення відповідної інформації, а за неосновним місцем обліку - в режимі перегляду.

Для забезпечення повноти та своєчасності відображення в підсистемах інформаційної системи резолютивної частини рішень судів, прийнятих по суті, що набрали законної сили, не пов`язаних з контрольно-перевірочною роботою, структурним підрозділом судового оскарження щодекадно проводиться попередній контроль. В інформаційній системі в автоматичному режимі формується реєстр контролю виконання рішень судів, прийнятих по суті, що набрали законної сили, не пов`язаних з контрольно-перевірочною роботою (далі - реєстр контролю виконання рішень судів), щодекадно та станом на 01 число місяця, наступного за звітним. Відпрацювання наявних записів у реєстрі контролю виконання рішень судів здійснюється підрозділом судового оскарження спільно зі структурними підрозділами за напрямами роботи у період з дня, наступного за днем формування такого реєстру, до третього робочого дня місяця, наступного за звітним, включно. Фактом проходження попереднього контролю є відсутність записів у реєстрі контролю виконання рішень судів. Моніторинг повноти та своєчасності відпрацювання наявних записів у реєстрі контролю виконання рішень судів забезпечується керівником підрозділу, що здійснює судове оскарження (підпункт 2 пункту 3 розділу VІІ Порядку №5).

Аналізуючи наведені норми, суд зазначає, що відображення контролюючим органом в інтегрованій картці платника податків відомостей щодо своєчасного нарахування та сплати податкових зобов`язань створює певні наслідки для платника податків та наявність у останнього матеріально-правового інтересу, щоб дані інтегрованих карток правильно відображали фактичний стан розрахунків з бюджетом.

Наявність в інтегрованій картці платника неправомірно обліковуваного податкового боргу, дає право контролюючим органам застосовувати положення статті 87 Податкового кодексу України відповідно до якої поточна сплата платником податків його самостійно нарахованих податкових зобов`язань зараховується в рахунок сплати податкового боргу.

Отже, в інтегрованій картці платника одночасно погашається податковий борг, який обліковується протиправно, а також виникає новий борг за самостійно нарахованими платником податковими зобов`язаннями, що в подальшому може призвести до застосування штрафних санкцій за їх несвоєчасну сплату та нарахування пені. Отже, неправомірне відображення в інтегрованій картці платника сум грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, має безпосередній вплив на господарську діяльність платника у зв`язку із потенційним понесенням ним додаткових витрат.

Згідно із правовим висновком Верховного Суду зазначеному у постанові від 19.02.2019 р у справі № 825/999/17, належним способом захисту, що відновить порушені права підприємства, є коригування в інформаційній системі органів ДПС даних інтегрованої картки. Фактично, визнається порушення прав платника податків безпідставними записами в інтегрованій картці платника, а також право платника податків на поновлення відповідних прав шляхом коригування відповідних даних, за умови відсутності правових підстав у контролюючого органу для здійснення відповідних донарахувань та внесення відповідних даних до інформаційних систем.

Судом першої інстанції встановлено протиправність нарахування позивачу грошових зобов`язань зі сплати податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг).

Протиправне відображення грошових зобов`язань в інтегрованій картці платника без належних правових підстав вказує на порушення прав платника податків та необхідність проведення коригування даних ІКП в цілях поновлення порушених прав.

Інформація, яка відображена у рішенні суду про оскарження частини суми податкового повідомлення-рішення / рішення / вимоги та/або рішення щодо єдиного внеску, заноситься юристом до інформаційної системи, яка забезпечує відображення результатів судового оскарження.

Аналіз наведених положень свідчить про те, що відображення контролюючим органом в інтегрованій картці платника податків відомостей щодо своєчасного нарахування та сплати єдиного внеску створює певні наслідки для платника податків та наявність у останнього матеріально-правового інтересу, щоб дані інтегрованих карток правильно відображали фактичний стан розрахунків з бюджетом. Відповідно, у разі скасування вимоги про сплату недоїмки, контролюючий орган повинен вчинити дії щодо відображення/коригування у особовій картці позивача дійсного стану зобов`язань перед бюджетом.

Подібна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 19.02.2019 (справа №825/999/17), від 26.02.2019 (справа №805/4374/15-а), 30.11.2021 (справа №300/3157/20).

Отже, у випадку скасування податкових повідомлень-рішень відповідач зобов`язаний відобразити інформацію в обліковій картці платника.

Таким чином, податковим органом не надано належних та достатніх доказів на підтвердження обставини відсутності підстав для корегування відомостей відображених в інтегрованій картці платника.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції зазначає, що такі були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції та їм була надана належна правова оцінка. Доводами апеляційної скарги не спростовуються висновки, викладені судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що слід зобов`язати відповідача здійснити коригування в інформаційній системі органів ДПС даних інтегрованої картки фізичної особи підприємця ОСОБА_1 шляхом виключення зменшення суми від`ємного значення з податку на додану вартість в розмірі 2723205 грн, зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на рахунок платника у банку її задекларованого у декларації з ПДВ за червень 2024 року в розмірі 9510019 грн та зменшення суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість за червень в розмірі 531547 грн.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів апеляційного суду вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції з наведених вище мотивів, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 лютого 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Шидловський В.Б. Капустинський М.М.