Справа № 644/8770/15-а
Суддя: Паляничко Д. Г.
Дата ухвалення: 2025-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя Паляничко Д. Г.
Справа № 644/8770/15-а
Провадження № 6-а/644/4/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2025 року м. Харків

Індустріальний районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді - Паляничко Д.Г.,

за участю секретаря судового засідання - Костильова О.В.,

одноособово, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань № 4 приміщення Індустріального районного суду м. Харкова заяву Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (40003, м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, б. 28, ) про зміну способу і порядку виконання судового рішення за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Орджонікідзевського району м. Харкова щодо нарахування та здійснення соціальних виплат про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

1.Стислий виклад:

1.1. позиції позивача

25 червня 2025 року Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (надалі за текстом - Східне міжрегіональне управління МЮ/заявник), в особі представника Баранової Яни Олександрівни, яка діє на підставі довіреності у порядку передоручення від 07.09.2023, звернулося до Індустріального районного суду м. Харкова з заявою про зміну способу та порядку виконання постанови Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 19.11.2015 по справі № 644/8770/15-а шляхом його зміни на стягнення з Управління соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради на користь ОСОБА_1 , нараховану, але недоплачену суму допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до ст. 43 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законодавством про Державний бюджет України на відповідний рік, на одну працездатну особу, за період надання ОСОБА_1 допомоги та дії цього Закону до 01 січня 2015 року та згідно зі ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» за період з 01 січня 2015 року, у сумі 8 235 (вісім тисяч двісті тридцять п`ять) грн 34 коп.

В обґрунтування поданої заяви представником Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зазначено, що на виконанні у відділі перебуває виконавче провадження № НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа № 644/8770/15-а виданого 20.01.2016 Орджонікідзевським районним судом м. Харкова про зобов`язання Управління праці та соціального захисту населення Орджонікідзевського району м. Харкова нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену суму допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до статті 43 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законодавством про Державний бюджет України на відповідний рік, на одну працездатну особу, за період надання ОСОБА_1 допомоги та дії цього Закону до 01 січня 2015 року та згідно до ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» за період з 01 січня 2015 року

Крім того, листом від 22.05.2025 Управління соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради повідомило про те, що загальна сума заборгованості по виконавчому листу № 644/8770/15-а становить 8235,34 грн, видатки на забезпечення виконання судових рішень у 2015-2025 роках не передбачені, а додаткові кошти на проведення виплат за вищезазначеним рішенням суду не виділені, виплати по зазначеному рішенню ОСОБА_2 управлінням не проводились. При вирішенні питання виділення відповідних коштів та при їх надходженні на рахунок Управління, вони будуть негайно спрямовані на виконання рішення суду.

Отже, станом на сьогоднішній день,вбачається факт невиконання боржником постанови Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 19.11.2015 по справі № 644/8770/15-а у повному обсязі та наявності обставин, що істотно ускладнюють своєчасне виконання рішення або роблять його неможливим відповідно до ч. 3 ст. 378 КАС України.

1.2.заперечень відповідача

30 червня та 04 липня 2025 року через канцелярію Індустріального районного суду м. Харкова від представників Управління соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради Андренки С. та Сушкової О.М., які діють на підставі витягу з Єдиного держаного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, надійшли заперечення на заяву про зміну способу і порядку виконання судового рішення, в яких вони просять відмовити Східному міжрегіональному управлінню Міністерства юстиції у задоволенні заяви.

Обгрунтовуючи заперечення представники відповідача (боржником) зазначили, що на виконання постанови Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 19.11.2015 по справі № 644/8770/15-а зроблено перерахунок ОСОБА_1 допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», з урахуванням вимог ст. 43 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законодавством про Державний бюджет на відповідний рік, на одну працездатну особу, за період надання ОСОБА_1 допомоги та дії цього Закону до 01.01.2015 на суму 8235,34 грн.: з 04.09.2013 по 30.11.2013 у сумі 1147,00 грн щомісячно та з 01.12.2013 по 30.06.2014 у сумі 1218,00 грн щомісячно.

Для отримання фінансування на проведення виплат за рішенням суду управління надіслано заяву до Департаменту соціального захисту Харківської облдержадміністрації щодо виділення додаткових коштів на зазначені цілі, згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 26.08.2021 № 902, якою затверджено Порядок для використання коштів, передбачених у державному бюджеті забезпечення виконання рішень суду). Заразом, оскільки, кошторисні призначення на забезпечення виконання судових рішень даної категорії у 2015-2025 роках не передбачені, виплати по вказаному рішенню ОСОБА_1 управлінням не проводилося

Враховуючи зазначене, а також що зміст заяви про зміну способу і порядку виконання судового рішення свідчить про фактичну зміну резолютивної частини постанови Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 19.11.2015, зокрема на стягнення з управління на користь ОСОБА_1 нарахованих, але не виплачених коштів у розмірі 8235,34 грн, представники відповідача просять відмовити заявнику.

Крім цього, представники Управління соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради звернули увагу суду, що у 2018 році державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Харківській області вже звертався до суду з аналогічною заявою, у задоволенні якої відмовлено, а у 2025 році аналогічне клопотання Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в особі старшого державного виконавця Баранової Я.О. про зміну способу і порядку виконання судового рішення, в межах виконавчого провадження (ВП № НОМЕР_2) вже розглянуто судом, за результатами розгляду ухвалою Індустріального районного суду м. Харкова від 19.06.2025 по справі 644/8770/15-а (провадження 6-а/644/3/25) в задоволенні клопотання відмовлено.

2. заяви, клопотання

Представник Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Баранова Яна Олександрівна, яка діє на підставі довіреності у порядку передоручення від 07.09.2023, у заяві просила суд провести розгляд справи без участі представника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції за наявними у справі матеріалами.

30 червня 2025 року через канцелярію Індустріального районного суду м. Харкова від представника УПСЗН адміністрації Індустріального району Харківської міської ради - Андренка С., який діє на підставі витягу з Єдиного держаного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, надійшли заперечення.

04 липня 2025 року через систему «Електронний суд» до Індустріального районного суду м. Харкова від начальниці Управління соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради Сушкової О.М., яка діє на підставі виписки з Єдиного держаного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, надійшли заперечення на заяву Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

08 липня 2025 року через канцелярію Індустріального районного суду м. Харкова від представника позивача ОСОБА_1 - Соколової Н.Є., яка діє на підставі довіреності від 24.02.2025 року за номером у реєстрі 499, надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи та видачу відзивів на заяву відповідачем від 30.06. та 04.07.2025 , цього ж дня представник ознайомлена з матеріалами справи та отримала запитувані документи.

Інших заяв та клопотань, пов`язаних з розглядом справи, від учасників справи до суду не надходило.

3.інші процесуальні дії у справі

Відповідно до протоколу автоматичного розподілу справ між суддями від 25.06.2025 справа № 644/8770/15-а визначена на розгляд судді Паляничко Д.Г.

Представник Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлений належним чином та своєчасно, матеріали справи містять клопотання, у якому вона просить суд здійснити розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник Управління соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином та своєчасно, матеріали справи містять клопотання, у якому він просить суд здійснити розгляд справи за їх відсутності, у заявлених вимогах заявника просить відмовити у повному обсязі з підстав викладених у запереченнях.

Представник ОСОБА_1 - Соколова Н.Є. у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлений належним чином та своєчасно.

Відповідно до ч. 2 ст. 378 КАС України заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За приписами ч. 9 ст. 205 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для розгляду заяви про встановлення способу виконання рішення в порядку письмового провадження за наявними в матеріалах справи доказами.

4. Обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин та докази.

Суд установив, що постановою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 19.11.2015 по справі № 644/8770/15-а задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Орджонікідзевського району м. Харкова та зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену суму допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до статті 43 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законодавством про Державний бюджет України на відповідний рік, на одну працездатну особу, за період надання ОСОБА_1 допомоги та дії цього Закону до 01 січня 2015 року та згідно до ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» за період з 01 січня 2015 року.

У зв`язку з набранням законної сили судовим рішенням по справі № 644/8770/15-а Орджонікідзевським районним судом м. Харкова 20.01.2016 видано виконавчий лист від 19.11.2015, за яким зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення Орджонікідзевського району м. Харкова нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену суму допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до статті 43 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законодавством про Державний бюджет України на відповідний рік, на одну працездатну особу, за період надання ОСОБА_1 допомоги та дії цього Закону до 01 січня 2015 року та згідно до ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» за період з 01 січня 2015 року.

Постановою про відкриття виконавчого провадження від 09.02.2016 відкрито виконавче провадження № НОМЕР_2 з виконання виконавчого листа № 644/8770/15-а виданого 20.01.2016 Орджонікідзевським районним судом м. Харкова.

З вимоги державного виконавця від 16.10.2018 у виконавчому провадженні № НОМЕР_2 від 09.02.2016 з примусового виконання виконавчого листа № 644/8770/15-а виданого 20.01.2016 вбачається, що останній вимагає Управління праці та соціального захисту населення Орджонікідзевського району м. Харкова надати вичерпну інформацію, з наданням належним чином завірених копій підтверджуючих документів, щодо стану виконання рішення суду по справі № 644/8770/15-а, та повідомляє, що у разі невиконання або неналежного виконання рішення суду на боржника буде накладено штраф.

Постановою про накладення штрафу від 23.10.2018 за невиконання рішення суду у встановлений державним виконавцем строк накладено на Управління праці та соціального захисту населення Орджонікідзевського району м. Харкова штраф у сумі 5 100 грн.

З вимоги державного виконавця від 06.11.2018 у виконавчому провадженні № НОМЕР_2 від 09.02.2016 з примусового виконання виконавчого листа № 644/8770/15-а виданого 20.01.2016 вбачається, що останній вимагає Управління праці та соціального захисту населення Орджонікідзевського району м. Харкова надати розрахунок недоплачених сум ОСОБА_1 до досягнення дитиною ОСОБА_3 трирічного віку, тобто з липня 2014 року до 28.06.2016.

Постановою про накладення штрафу від 06.03.2019 за невиконання рішення суду у встановлений державним виконавцем строк накладено на Управління праці та соціального захисту населення Орджонікідзевського району м. Харкова штраф у розмірі 10 200 грн.

Постановою про закінчення виконавчого провадження від 06.03.2019 постановлено закінчити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 644/8770/15-а виданого 20.01.2016.

Постановою про закінчення виконавчого провадження від 12.11.2021 постановлено закінчити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 644/8770/15-а виданого 20.01.2016.

Постановою про результати перевірки законності виконавчого провадження від 09.05.2025 скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_2 винесену 12.11.2021 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Барановою Яною Олександрівною та зобов`язати старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Баранову Яну Олександрівну, або особу, яка виконує її обов`язки, провести виконавчі дії в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

З листа УПСЗН адміністрації Індустріального району Харківської міської ради № 10-29/2294/4-01/25 від 12.05.2025 вбачається, що для отримання фінансування на проведення виплат за рішенням суду управління надіслано заявку до Департаменту соціального захисту Харківської облдержадміністрації, щодо виділення додаткових коштів на зазначені цілі. Оскільки, видатки на забезпечення виконання судових рішень у 2015-2025 роках не передбачені, виплати по вказаному рішенню ОСОБА_1 управлінням не проводилося.

З вимоги державного виконавця від 20.05.2025 у виконавчому провадженні № НОМЕР_2 від 09.02.2016 з примусового виконання виконавчого листа № 644/8770/15-а виданого 20.01.2016 вбачається, що останній вимагає УПСЗН Індустріального району Харківського області надати загальну суму заборгованості по виконавчому листу №644/8770/15-а виданого 20.01.2016 Орджонікідзевським районним судом м. Харкова, з метою звернення до суду з заявою про зміну способу і порядку виконання судового рішення (надати відповідні копії документів).

Згідно запиту державного виконавця № НОМЕР_2 від 26.05.2025 до Індустріального ВП ГУНП в Харківській області, вбачається, що терміново прохає повідомити про результати розгляду подання (повідомлення) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності від 06.03.2019 року та наслідки досудового розслідування у кримінальному провадженні№0000105 за ч. 1 ст. 382 КК України.

З заяви представника ОСОБА_1 - Скоколової Н.В. від 22.05.2025 вбачається, що остання звернулася в.н. начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо надання інформації по виконавчому провадженню № НОМЕР_2.

З листа УПСЗН адміністрації Індустріального району Харківської міської ради № 10-29/2581/4-01/25 від 22.05.2025 вбачається, що загальна сума заборгованості по виконавчому листу № 644/8770/15-а складає 8235,34 грн, видатки на забезпечення виконання судових рішень у 2015-2025 роках не передбачені, а додаткові кошти на проведення виплат за вищезазначеним рішенням суду не виділені, виплати по зазначеному рішенню ОСОБА_2 управлінням не проводились. При вирішенні питання виділення відповідних коштів та при їх надходженні на рахунок Управління, вони будуть негайно спрямовані на виконання рішення суду.

Тобто, постановою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 19.11.2015 по справі № 644/8770/15-а, яка набрала законної сили 04.12.2015, не виконується більше двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням, а боржником не надано доказів виплати вказаної суми недоплаченої.

5.Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Суд під час розгляду справи керується принципом верховенства права та розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно зі ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Положеннями ч.2 та 3 ст.14 КАС України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Аналогічні положення містяться у ст. 370 КАС України (обов`язковість судових рішень), згідно з якою встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Конституційний Суд України, розглядаючи справу № 1-7/2013 у рішенні від 26.06.2013, зазначав про те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Обов`язок виконати судове рішення виникає з моменту набрання ним законної сили.

Суд звертає увагу, що метою адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ст.2 КАС України).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський суд з прав людини у своїх численних рішеннях сформував сталу практику оцінки ефективності засобу юридичного захисту. Засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13, має бути «ефективним» як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що або запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося. Навіть якщо якийсь окремий засіб юридичного захисту сам по собі не задовольняє вимоги статті 13, задоволення її вимог може забезпечуватися за допомогою сукупності засобів юридичного захисту, передбачених національним законодавством (рішення від 15.10.2009 у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України», п.64).

Також, засіб юридичного захисту має бути «ефективним» в теорії права та на практиці, зокрема, в тому сенсі, що можливість його використання не може бути невиправдано ускладнена діями або бездіяльністю органів влади держави-відповідача (рішення від 18.12.1996 року у справі «Аксой проти Туреччини», п.95).

Отже, ефективність засобу захисту оцінюється не абстрактно, а з урахуванням обставин конкретної справи та ситуації, в якій опинився позивач після порушення.

Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Питання ефективності правового захисту аналізувалося у рішеннях національних судів. Зокрема, у рішенні від 16.09.2015 у справі № 21-1465а15 Верховний Суд України дійшов висновку, що рішення суду, у випадку задоволення позову, має бути таким, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечувало його виконання та унеможливлювало необхідність наступних звернень до суду. Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Верховний Суд у своїй практиці неодноразово посилався на те, що «ефективний засіб правового захисту» у розумінні ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації - не відповідає зазначеній нормі Конвенції.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 р. №3-рп/2003).

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Тобто, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року по справі № 840/3112/18, яка враховується судом при розгляді даної справи відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Згідно із ч. 2 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження», рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Відповідно до частини 3 статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Порядок виконання рішень судів про стягнення коштів з державних органів регулюється Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 р. № 845.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Приписами статті 7 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», встановлено, що виконання рішень суду про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження» з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

Заразом, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень» від 21.11.2024 № 4094-IX, який набрав чинності 19.12.2024, були внесені суттєві зміни до положень ст. 378 КАС України, зокрема й у частині зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

У разі якщо рішення суду, зазначені в частині першій цієї статті, не виконано протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, державний виконавець зобов`язаний звернутися до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення.

Отже, звернення до суду є обов`язком державного виконавця у зазначеній категорії справ та такий обов`язок виникає через два місяці з дня відкриття виконавчого провадження за умови, що рішення суду не виконане, а стягувач не чинить перешкоди провадженню виконавчих дій.

Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленими раніше порядку і способом. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Так, відповідно до змісту частин 1-3 статті 378 КАС України (у редакції Закону № 4094-IX, що діє з 19.12.2024), за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.

Отже, з 19.12.2024 ст. 378 КАС України доповнено самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання судового рішення, а саме: невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо, серед іншого, обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, протягом двох місяців з дня набрання таким рішенням законної сили; при чому зміна способу і порядку виконання такого судового рішення відбувається шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.

У цій категорії справ зміна способу і порядку виконання рішення можлива шляхом зміни «зобов`язання здійснити перерахунок та провести виплату за перерахованою пенсією» на «стягнення коштів із державного органу боржника».

Поняття «спосіб» і «порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке реалізується у виконавчому провадженні, та означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту. Під зміною способу виконання рішення суду необхідно розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у раніше встановлений спосіб.

Отже, з часу введення в дію абзацу другого частини 3 статті 378 КАС України, врегульовані саме процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень і вказаною нормою права визначено, що у випадку невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, що надало право на одержання пенсійних виплат, протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили, ця обставина є самостійною обов`язковою підставою для зміни способу і порядку виконання цього рішення на стягнення відповідних виплат.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). (ч. 1, 2, 3 ст.89 ЦПК України).

6.Висновки суду.

Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення заяви з таких підстав.

Аналізуючи чинну з 19 грудня 2024 року норму ст. 378 КАС України у системному зв`язку із нормами, які гарантують право на судовий захист і передбачають форми й способи його реалізації, суд визнає, що в контексті спірних правовідносин, обставини, якими обґрунтовується необхідність зміни способу виконання судового рішення, наявні підстави для такої зміни, оскільки обраний позивачем спосіб захисту свого порушеного права, що носить зобов`язальний характер, також може бути замінений передбачає з введенням в дію абз. 2 ч. 3 ст. 378 КАС України на стягнення коштів, що нараховані на виконання рішення суду поза межами судового розгляду позову ОСОБА_1 по суті вимог.

Суд зауважує, що зазначені вище приписи чинного законодавства свідчать, що судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.

Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права. Тобто, в будь-якому разі, судове рішення, ухвалене на користь позивача, має бути виконане.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд бере до уваги доводи заявника про наявність підстав для задоволення заяви про зміну способу та порядку виконання рішення у справі № 644/8770/15-а.

Згідно зі ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

При цьому, суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain), серія A, 303-A, п. 29).

Заперечення відповідача не містить належних та обґрунтованих доводів, які б спростовували наведені доводи заявника. У них також не зазначено інших міркувань чи не наведено мотивів відхилення аргументів заявника, які б давали підстави суду відмовити у задоволенні заяви, з урахуванням суттєвих змін до положень ст. 378 КАС України, зокрема й у частині зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Крім цього, судом критично оцінюються доводи відповідача, що стосуються обставин справи та містять посилання на загальні норми законодавства, які жодним чином не спростовують обґрунтування заявника, а також твердження відповідача щодо звернення заявника до суду у 2018 році та у 2025 році з аналогічними заявами, у задоволенні яких відмовлено, оскільки факт звернення заявника з заявами про зміну способу та порядку виконання судового рішення кожного разу обумовлений обставинами згідно відповідей Управління соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради, яке зазначає, що як тільки отримає фінансування на проведення виплат за рішенням суду, негайно здійснить відповідні виплати, що постійно тримає заявника та позивача у стані юридичної невизначеності, тому звернення заявника до суду з аналогічними заявами не спростовують права заявника на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження, злкрема й з урахуванням суттєвих змін до положень ст. 378 КАС України, у частині зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Враховуючи викладене, з огляду на положення ч. 3 ст. 378 КАС України, якими встановлено, що невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат, а також враховуючи те, що з моменту набрання законної сили постановою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 19.11.2015 по справі № 644/8770/15-а та по день подання до суду цієї заяви про зміну способу та порядку виконання рішення пройшов значний час, а рішення суду не є виконаним у повному обсязі, зокрема, щодо виплати позивачу нараховану, але недоплачену суму допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 01 січня 2015 року, у сумі 8 235 (вісім тисяч двісті тридцять п`ять) грн 34 коп, суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви заявника про зміну способу і порядку виконання постанови Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 19.11.2015 по справі № 644/8770/15-а, відповідно до ч. 3 ст. 378 КАС України шляхом стягнення з Управління соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради на користь ОСОБА_1 , нараховану, але недоплачену суму допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до ст. 43 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законодавством про Державний бюджет України на відповідний рік, на одну працездатну особу, за період надання ОСОБА_1 допомоги та дії цього Закону до 01 січня 2015 року та згідно зі ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» за період з 01 січня 2015 року, у сумі 8 235 (вісім тисяч двісті тридцять п`ять) грн 34 коп.

На підставі викладеного, керуючись положеннями ст. 241-243, 248, 256, 294, 295, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про заміну способу виконання рішення за адміністративним позовомОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради про зобов`язання вчинити певні діїз нарахування та виплати недоплаченої суми допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, задовольнити.

Змінити спосіб і порядок виконання постанови Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 19.11.2015 у справі № 644/8770/15-а та встановити спосіб виконання судового рішення, шляхом стягнення з Управління соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради на користь ОСОБА_1 нараховану, але недоплачену суму допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до статті 43 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законодавством про Державний бюджет України на відповідний рік, на одну працездатну особу, за період надання ОСОБА_1 допомоги та дії цього Закону до 01 січня 2015 року та згідно до ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» за період з 01 січня 2015 року, у сумі 8 235 (вісім тисяч двісті тридцять п`ять) грн 34 коп.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки: http://og.hr.court.gov.ua /sud2029/.

Повне ім`я сторін:

Заявник - Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції, юридична адреса: 40003, м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, б. 28, , ел. пошта тел. .

Позивач - ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач - Управління соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради, юридична адреса: 61007, Харківська обл., місто Харків, вулиця Біблика, б. 6, , ел. пошта .

Суддя Д.Г. Паляничко