Справа № 460/6966/25
Суддя: С.М. Дуляницька
Дата ухвалення: 2025-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

18 липня 2025 року м. Рівне №460/6966/25

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді С.М. Дуляницька, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доЦентральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України
про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України (далі відповідач), в якому просить суд:

- визнати відмову центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України від 27.02.2025 року №598/9/5068 розглянути його звернення протиправною;

- зобов`язати центральну військово-лікарську комісію Збройних Сил України переглянути постанову госпітальної ВЛК військової частини НОМЕР_1 з врахуванням даних обстеження МРТ головного мозку І.В. ДЕРКАЧА за 27.06.2023 року та 19.11.2024 року відповідно до вимог, викладених в Додатку 2 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (пункт 1.2 глави I розділу II) ПОЯСНЕННЯМИ щодо застосування статей Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби;

- зобов`язати центральну військово-лікарську комісію Збройних Сил України прийняти відповідне рішення щодо визначення ступені придатності до військової служби ОСОБА_1 у відповідності до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року №402, із врахуванням даних обстеження МРТ головного ОСОБА_2 за 27.06.2023 року та 19.11.2024 року відповідно до вимог викладених в Додатку 2 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (пункт 1.2 глави I розділу II) ПОЯСНЕННЯМИ щодо застосування статей Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби.

- зобов`язати центральну військово-лікарську комісію Збройних Сил України при перегляді постанови госпітальної ВЛК військової частини НОМЕР_1 розглянути питання замінити формулювання причинного зв`язку захворювання новоутворення головного мозку І.В. ДЕРКАЧА, з «Захворювання, НІ, не пов`язане з проходженням військової служби» на «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини», враховуючи, що вперше захворювання було виявлено під час проходження мною військової служби під час воєнного стану, в ході стаціонарного лікування в медичному закладі, після значного погіршення стану здоров`я позивача.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що у жовтні 2024 його було направлено для проходження військово-лікарської комісії до військової частини НОМЕР_1 . За результатами проходження ВЛК на підставі статей графи ІІІ Розкладу хвороб позивача визнано придатним до військової служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики. Не погодившись з висновком ВЛК, та з метою врегулювання питання в досудовому порядку, відповідно до п. 3.3 розділу І Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 № 402 позивач оскаржив висновок ВЛК до вищестоящого органу, а саме до військово-лікарської комісії Західного регіону. Не отримавши відповіді від військово-лікарської комісії Західного регіону, позивач направив заяву з проханням переглянути рішення про придатність до військової служби до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України. Листом від 27.02.2025 Центральна військово-лікарської комісії Збройних Сил України повідомила позивача про те, що у надісланій ним скарзі відсутня оскаржувана постанова ВЛК військової частини НОМЕР_1 , що унеможливлює ЦВЛК ЗС її переглянути, тому скарга підлягає поверненню. Запропоновано звернутись до військово-лікарської комісії Західного регіону. Позивач вважає вказану відмову необґрунтованою, оскільки ним було долучено оскаржену постанову до заяви та зазначено про те, що він звертався з до військово-лікарської комісії Західного регіону, але відповіді від них не отримав. Просив задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 17.04.2025 відкрито провадження в адміністративній справі та ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Встановлено строк для подання відповідачем відзиву.

Відповідач відзив на позов у строк встановлений судом (п`ятнадцять днів з дня вручення йому ухвали про відкриття провадження у справі) не подав, як і будь-які докази у спростування позовних вимог.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частина НОМЕР_2 .

В жовтні 2024 року ОСОБА_1 було направлено для проходження військово-лікарської комісії до військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії від 22.11.2024 №16034 полковника ОСОБА_1 , 1971 р.н, в/ч НОМЕР_2 на підставі статей графи ІІІ Розкладу хвороб: визнано придатним служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони.

Не погодившись з висновком ВЛК, позивач звернувся з заявою з проханням переглянути рішення про його придатність до військово-лікарської комісії Західного регіону.

Жодної відповіді не отримав.

05.02.2025 ОСОБА_3 звернувся з заявою до Центральної військово-лікарської комісії, в якій просив визнати неправомірним та скасувати висновок ВЛК від 22 листопада 2024 року №16034, щодо визнання придатним до військової служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВН3, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення ОСОБА_1 ; прийняти новий висновок ВЛК про визнання ОСОБА_1 , непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку у зв`язку з наявними захворюваннями та зазначити в постанові ВЛК, що виявлене в нього захворювання (новоутворення головного мозку) пов`язане з проходженням військової служби.

До вказаної заяви було долучено наступні додатки:

1. Копія Довідки ВЛК від 22 листопада 2024 року Nє16034.

2. Опис та заключення магнітно-резонансної томографії головного мозку від 19 листопада 2024 року.

3. Опис та заключення магнітно-резонансної томографії головного мозку від 27 червня 2023 року.

Листом від 27.02.2025 №598/9/5068 Центральна військово-лікарська комісія Збройних Сил України повідомила позивача про те, що відповідно до частини третьої статті 7 Закону України «Про звернення громадян» у разі якщо звернення не містить даних необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідним роз`ясненням. У надісланій скарзі відсутня оскаржувана постанова ВЛК військової частини НОМЕР_1 , що унеможливлює ЦВЛК ЗС її розгляд. Враховуючи вищезазначене скарга не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення та підлягає поверненню. Крім того, згідно пункту 3.3 глави 3 розділу І Положення №402 скарги на дії (бездіяльність) чи постанови позаштатних ВЛК подаються до штатних ВЛК згідно з адміністративно-територіальними зонами відповідальності, наведеними у додатку 2 до наказу Міністерства оборони України від 16 листопада 2016 року № 608 «Про затвердження адміністративно-територіальних зон відповідальності закладів охорони здоров`я Збройних Сил України за організацію медичного забезпечення». З урахуванням вищевикладеного, постанову ВЛК військової частини НОМЕР_1 про ступінь придатності до військової служби. пропонується оскаржувати до 16 регіональної ВЛК ( АДРЕСА_1 ) в межах строків та у порядку, встановленому главою 3 розділу І Положення та Законом України "Про звернення громадян".

Позивач, вважаючи протиправною відмову відповідача, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті, суд зазначає таке.

Відповідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначені Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року №2232-ХІІ з наступними змінами та доповненнями у редакції на час виникнення спірних правовідносин (далі Закон України №2232-XII).

Частинами 1, 2 статті 1 Закону України №2232-XII визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Відповідно до частини 1 статті 2 названого Закону військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно з частинами 1, 2 статті 70 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» від 19 листопада 1992 року №2801-ХІІ військово-лікарська експертиза визначає придатність до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, встановлює причинний зв`язок захворювань, поранень і травм з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Військово-лікарська експертиза здійснюється військово-лікарськими комісіями, які створюються при територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, а також при закладах охорони здоров`я Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, за потреби інших органів або військових формувань сектору безпеки і оборони, визначених частиною 2 статті 12 Закону України «Про національну безпеку України».

Процедура проведення військово-лікарської експертизи військово-лікарськими комісіями військовослужбовців Збройних Сил України, врегульована Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженим наказом Міністра оборони України № 402 від 14.08.2008, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за № 1109/15800. (Положення № 420)

Відповідно до пункту 1.2 розділу І Положення № 420, військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Військово-лікарська експертиза - це:

медичний огляд призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців, які проходять базову військову службу); військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти та закладах фахової передвищої військової освіти (далі - ВВНЗ), ліцеїстів військових (військово-морських, військово-спортивних) ліцеїв (далі - ліцеїсти); осіб, звільнених з військової служби;

визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ;

встановлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, осіб, звільнених з військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв), які призвели до смерті військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби.

Пунктом 1.3. розділу І Положення № 420 встановлено, що основними завданнями військово-лікарської експертизи є:

добір громадян України, придатних за станом здоров`я до військової служби, для укомплектування Збройних Сил України;

аналіз результатів медичного огляду та розробка заходів щодо комплектування Збройних Сил України особовим складом, придатним до військової служби за станом здоров`я;

контроль за організацією і станом лікувально-оздоровчої роботи серед призовників, аналіз результатів і розроблення пропозицій із удосконалення цієї роботи;

контроль за організацією, проведенням і результатами лікувально-діагностичної роботи у закладах охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України, закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності (далі - заклади охорони здоров`я (установи) та медичних підрозділах військових частин, що стосується військово-лікарської експертизи;

надання методичної та практичної допомоги з питань військово-лікарської експертизи військово-лікарським комісіям, закладам охорони здоров`я (установам);

визначення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва) у військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, які призвані на збори, у осіб, звільнених із військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, поранень, які заподіяли військовослужбовцям смерть;

розроблення спільно з головними медичними спеціалістами Міністерства охорони здоров`я України (далі - МОЗ України) і Міністерства оборони України вимог щодо стану здоров`я призовників, кандидатів на навчання у ВВНЗ, військовослужбовців, громадян, які приймаються на військову службу за контрактом, резервістів для найдоцільнішого використання їх на військовій службі;

визначення ступеня придатності військовослужбовців до військової служби у зв`язку з їх звільненням;

проведення наукової роботи з питань військово-лікарської експертизи;

підготовка кадрів для військово-лікарських комісій;

формування висновку про необхідність забезпечення особи з обмеженнями повсякденного функціонування допоміжними засобами реабілітації (технічними та іншими засобами реабілітації) за формою, наведеною в додатку до Порядку забезпечення допоміжними засобами реабілітації (технічними та іншими засобами реабілітації) або з інвалідністю, дітей з інвалідністю та інших окремих категорій населення і виплати грошової компенсації вартості за самостійно придбані такі засоби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05 квітня 2012 року № 321.

Пунктом 2.1 розділу І Положення № 420 передбачено, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК приймають постанови, які оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії.

Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання. Постанови ВЛК можуть бути відмінені або скасовані штатними ВЛК.

Згідно з пунктом 2.2 розділу І, штатні ВЛК є військово-медичними установами. Вони мають гербову печатку, кутовий штамп та утримуються за окремим штатом. До штатних ВЛК належать: Центральна військово-лікарська комісія (ЦВЛК) та ВЛК регіону.

Так, підпунктом 2.3.3 пункту 2.3 розділу І Положення № 420 встановлено, що на ЦВЛК покладається організація військово-лікарської експертизи у Збройних Силах України, а також:

розроблення та участь у розробленні проектів нормативно-правових актів, посібників, методичних рекомендацій з питань військово-лікарської експертизи;

розроблення спільно з головними медичними спеціалістами Міністерства оборони України та МОЗ України медичних показань для військово-професійного призначення призовників до видів Збройних Сил України, родів військ та за військовими спеціальностями;

розроблення спільно з головними медичними спеціалістами Міністерства оборони України науково обґрунтованих вимог до стану здоров`я військовослужбовців з метою максимального збереження їх на військовій службі, запобігання необґрунтованого їх звільнення із Збройних Сил України за станом здоров`я;

перевірка якості лікувально-профілактичної роботи у цілях військово-лікарської експертизи серед військовослужбовців у військових частинах і закладах охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України;

організація медичного огляду призовників, кандидатів на навчання у ВВНЗ, військовослужбовців, громадян, які приймаються на військову службу за контрактом, військовозобов`язаних та резервістів (кандидатів у резервісти);

розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи;

аналіз та узагальнення результатів і досвіду роботи підпорядкованих ВЛК, здійснення контролю за роботою підпорядкованих ВЛК та надання їм методичної і практичної допомоги;

проведення спільно з головними (провідними) медичними спеціалістами та іншими лікарями-спеціалістами аналізу й оцінки результатів медичного огляду військовослужбовців та інших контингентів, розробка пропозицій для покращення військово-лікарської експертизи;

організація та керівництво науковою роботою з питань військово-лікарської експертизи у підпорядкованих ВЛК;

підготовка та вдосконалення персоналу для ВЛК;

прийняття та перегляд постанов ВЛК про ступінь придатності осіб, звільнених з військової служби, на період їх фактичного звільнення із Збройних Сил України;

проведення спільно з МОЗ України аналізу та узагальнення результатів лікувально-оздоровчої роботи серед допризовників і призовників, медичного огляду призовників та розроблення пропозицій щодо покращення цієї роботи.

На виконання підпункту 2.3.4 пункту 2.3 розділу І Положення № 420, ЦВЛК має право: оглядати військовослужбовців та інших осіб, зазначених у пункті 1.2 розділу I цього Положення;

перевіряти роботу підпорядкованих ВЛК з питань військово-лікарської експертизи;

перевіряти організацію медичного огляду військовослужбовців та інших осіб у закладах охорони здоров`я (установах), військових частинах;

перевіряти організацію та стан лікувально-діагностичної роботи у закладах охорони здоров`я (установах), медичних підрозділах військових частин та ВВНЗ у цілях військово-лікарської експертизи;

запитувати документи в частині, що характеризують обставини отримання захворювання, поранення, травми, каліцтва, необхідні для прийняття постанови про їх причинний зв`язок, а саме:

виписки (витяги) з матеріалів службового (спеціального) розслідування, матеріалів дізнання, досудового розслідування, а також витяги з наказів, актів;

особові та пенсійні справи, медичні документи (у разі запиту оригіналів зазначених документів вони повертаються за належністю після складання протоколу);

архівні довідки, характеристики та інші документи, необхідні для прийняття постанови (у разі надання копій зазначених вище документів копії підшиваються до складеного протоколу та передаються до архіву зі строком зберігання 50 років);

залучати, у разі необхідності, головних медичних фахівців Збройних Сил України, лікарів-спеціалістів Національного військово-медичного клінічного центру та інших закладів охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України, спеціалістів інших спеціальностей, начальників медичної служби та представників командування (керівництва) військових частин, де проходить службу військовослужбовець, що оглядається, для вирішення питань військово-лікарської, лікарсько-льотної експертизи;

перевіряти у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (далі - ТЦК та СП) і закладах охорони здоров`я (установах) організацію, стан та результати лікувально-оздоровчої роботи серед допризовників та призовників, медичного огляду призовників, кандидатів на навчання у ВВНЗ, осіб, які приймаються на військову службу за контрактом, військовозобов`язаних, резервістів;

направляти у заклади охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України на контрольне обстеження, медичний огляд, повторний медичний огляд, військовослужбовців, членів їх сімей (крім членів сімей військовослужбовців, які проходять базову військову службу), військовозобов`язаних, резервістів;

запитувати від закладів охорони здоров`я (установ), військових частин, ТЦК та СП і ВВНЗ додаткові дані для аналізу, узагальнення та оцінки результатів військово-лікарської експертизи (за необхідності);

надавати до Генерального штабу Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, керівникам органів місцевої адміністрації результати медичного огляду військовослужбовців, членів їх сімей, призовників, кандидатів на навчання у ВВНЗ, громадян, які приймаються на військову службу за контрактом, військовозобов`язаних, резервістів та інших осіб;

розглядати, переглядати, скасовувати, відміняти, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК (лікарсько-льотної комісії (далі - ЛЛК)) Збройних Сил України;

надавати роз`яснення щодо формулювання постанов ВЛК (ЛЛК).

Підпунктом 2.3.5 пункту 2.3 розділу І Положення № 420 встановлено право оскарження в судовому порядку рішень, постанов ЦВЛК.

Відповідно до пункту 3.1 розділу І Положення № 420, вимоги до звернення військовослужбовців та інших осіб, указаних у пункті 1.2 глави 1 розділу I цього Положення, їх права, порядок та строки розгляду пропозицій, заяв та скарг, а також обов`язки штатних ВЛК щодо розгляду звернень регулюються Законом України «Про звернення громадян», Інструкцією про організацію розгляду звернень та проведення особистого прийому громадян у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України, затвердженою наказом Міністерства оборони України від 28 грудня 2016 року № 735, зареєстрованою у Міністерстві юстиції України 23 січня 2017 року за № 94/29962.

Скарги до штатних ВЛК подаються в строк, визначений Законом України «Про звернення громадян» (пункт 3.2 розділу І).

Згідно з пунктом 3.3 розділу І, скарги на дії (бездіяльність) чи постанови позаштатних ВЛК подаються до штатних ВЛК згідно з адміністративно-територіальними зонами відповідальності, наведеними у додатку 2 до наказу Міністерства оборони України № 608 від 16.11.2016 «Про затвердження адміністративно-територіальних зон відповідальності закладів охорони здоров`я Збройних Сил України за організацію медичного забезпечення».

Штатні ВЛК перевіряють відповідність прийнятих позаштатними ВЛК постанов встановленому діагнозу та вимогам цього Положення, на підставі доданих до звернення оригіналів медичних документів або належним чином завірених їх копій.

Скарги на дії (бездіяльність) чи постанови ВЛК районних (міських) ТЦК та СП подаються за підпорядкованістю до ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обласних ТЦК та СП, ТЦК та СП Автономної Республіки Крим. У разі незгоди громадянина з рішенням ВЛК при районному (міському) ТЦК та СП на підставі його заяви громадянин направляється для проходження ВЛК при обласному (Київському та Севастопольському міських) ТЦК та СП.

Дії (бездіяльність), рішення, постанови, прийняті ВЛК обласних (Київського міського, ІНФОРМАЦІЯ_2 , ТЦК та СП Автономної Республіки Крим, оскаржуються в штатних ВЛК або у судовому порядку.

Дії (бездіяльність), рішення, прийняті за результатами розгляду звернень ВЛК регіону, оскаржуються в ЦВЛК.

Пунктом 3.4 розділу І Положення № 402 встановлено, що у разі визнання штатною ВЛК заяви чи скарги щодо перегляду (відміни, скасування) постанови ВЛК обґрунтованою, ВЛК штатної ВЛК переглядає оскаржувану постанову ВЛК або приймає рішення про направлення на контрольне обстеження та медичний огляд ВЛК.

Таке рішення є обов`язковим до виконання та має бути реалізовано не пізніше ніж в місячний строк з дати прийняття.

У разі визнання штатною ВЛК звернення необґрунтованим, воно повертається заявнику (скаржнику) з відповідними роз`ясненнями, у строк, визначений Законом України «Про звернення громадян».

У разі прийняття рішення про направлення на контрольне обстеження та медичний огляд, військовослужбовці та інші особи, зазначені у пункті 1.2 глави 1 цього розділу, направляються для проходження медичного огляду до іншої ВЛК, ніж та, постанова якої оскаржується.

У разі якщо штатна ВЛК визнає постанову позаштатної ВЛК обґрунтованою або визначає відсутність підстав для направлення заявника на повторний (контрольний) медичний огляд ВЛК, штатна ВЛК надає заявнику відповідне роз`яснення, оформлене листом.

Як передбачається нормою ст.16 Закону України «Про звернення громадян», до скарги додаються рішення або копії рішень, які приймалися за його зверненням раніше та наявні у громадянина.

Згідно статті 19 Закону України «Про звернення громадян», органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, медіа, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень серед іншого зобов`язані: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги, письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення. Тобто при розгляді скарги установа має перевірити та надати оцінку викладеним в ній обставинам , відповідно, надати відповідь по суті скарги.

Суд зазначає, що предметом цього спору є дії відповідача щодо відмови у розгляді скарги позивача від 05.02.2025 року на постанову, оформлену довідкою військово-лікарської комісії від 22.11.2024 №16034.

При цьому відповідач посилається на той факт, що у скарзі від 05.02.2025 була відсутня постанова ВЛК військової частини НОМЕР_1 , що унеможливило її перегляд.

Суд відхиляє дані твердження відповідача оскільки, як встановлено з матеріалів справи до заяви від 05.02.2025 року було долучено довідку ВЛК військової частини НОМЕР_1 від 22.11.2024 №16034, яка зазначена як додаток №1. При цьому, відповідно до пп.2.1 пункту 2 розділу І Положення № 402, постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються, зокрема, довідкою військово-лікарської комісії.

Щодо пропозиції, наданої ЦВЛК позивачу оскаржити постанову ВЛК військової частини НОМЕР_1 про ступінь придатності до військової служби до 16 регіональної ВЛК, то суд зазначає таке. В заяві від 05.02.2025 позивач повідомляв відповідача про те, що "заяву з проханням переглянути рішення про придатність до військової служби направив до військово-лікарської комісії Західного регіону 18 грудня 2024 року. Станом на 05 лютого 2025 року жодної відповіді не отримав". В заяві від 05.02.2025 позивач також просив відповідача притягнути до відповідальності посадових осіб військової лікарської комісії Західного регіону, які порушили Закон України "Про звернення громадян" у питанні своєчасного розгляду заяви.

А відтак суд вважає необґрунтованим повернення відповідачем позивачу його заяви, оскільки в ході розгляду справи встановлено, що до заяви позивач надав постанову ВЛК, яка оформлена довідкою ВЛК від 22.11.2024 №16034, а до ЦВЛК звернувся лише після того, як у встановлені строки не отримав відповіді на своє звернення від штатної ВЛК, про що зазначив у заяві від 05.02.2025.

Центральна ВЛК в силу своїх дискреційних повноважень повинна була надати оцінку та обґрунтовану відповідь щодо правомірності постанови ВЛК з урахування обставин, викладених позивачем у заяві від 05.02.2025.

Системний аналіз вищенаведених приписів Положення №402 дає суду підстави прийти до висновку, що ЦВЛК при розгляді заяви/скарги на рішення ВЛК свій висновок повинна оформлювати не листом, а вмотивованою постановою з викладенням всіх обставин та аргументів.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача: - переглянути постанову госпітальної ВЛК військової частини НОМЕР_1 з врахуванням даних обстеження МРТ головного мозку І.В. ДЕРКАЧА за 27.06.2023 року та 19.11.2024 року відповідно до вимог викладених в Додатку 2 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (пункт 1.2 глави I розділу II) ПОЯСНЕННЯМИ щодо застосування статей Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби;

- прийняти відповідне рішення щодо визначення ступеня придатності до військової служби ОСОБА_1 у відповідності до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року №402, із врахуванням даних обстеження МРТ головного ОСОБА_2 за 27.06.2023 року та 19.11.2024 року відповідно до вимог викладених в Додатку 2 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (пункт 1.2 глави I розділу II) ПОЯСНЕННЯМИ щодо застосування статей Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби;

- при перегляді постанови госпітальної ВЛК військової частини НОМЕР_1 розглянути питання замінити формулювання причинного зв`язку захворювання новоутворення головного мозку І.В. ДЕРКАЧА, з «Захворювання, НІ, не пов`язане з проходженням військової служби» на «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини», враховуючи, що вперше захворювання було виявлено під час проходження мною військової служби під час воєнного стану, в ході стаціонарного лікування в медичному закладі, після значного погіршення стану здоров`я позивача, суд уважає за необхідне зазначити таке.

Статтею 5 Кодексу адміністративного судочинства України визначені способи захисту порушених прав, свобод та інтересів, та зазначено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до пунктів 4 та 10 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Відповідно до частини 4 названої правової норми, у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Дискреційні повноваження це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.

Отже, дискреційне право органу виконавчої влади обумовлене певною свободою (тобто вільним, або адміністративним розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.

Наділивши державні органи дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.

Такі рішення приймаються на підставі звернення зацікавленої особи та за результатами аналізу поданих нею документів.

За таких обставин справи суд вважає, що Центральна ВЛК повинна була розглянути скаргу позивача про перегляд постанови ВЛК та за результатами такого розгляду надати відповідь (висновок) про правомірність/неправомірність постанови ВЛК, а тому наявні підстави для задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у розгляді скарги позивача на постанову госпітальної ВЛК військової частини НОМЕР_1 та зобов`язання відповідача повторно розглянути скаргу позивача від 05.02.2025 на постанову госпітальної ВЛК військової частини НОМЕР_1 , оформлену довідкою військово-лікарської комісії від 22.11.2024 №16034, з урахуванням висновків суду у цій справі. При цьому в задоволенні решти позовних вимог суд відмовляє, оскільки питання щодо оцінки стану здоров`я позивача належить до дискреційних повноважень відповідача.

Згідно частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити частково.

Питання щодо розподілу судових витрат у порядку статті 139 КАС України не підлягає вирішенню, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України щодо відмови ОСОБА_1 у розгляді скарги на постанову ВЛК військової частини НОМЕР_1 , оформлену довідкою військово-лікарської комісії від 22.11.2024 №16034.

Зобов`язати Центральну військову-лікарську комісію Збройних Сил України повторно розглянути скаргу ОСОБА_1 від 05.02.2025 на постанову ВЛК військової частини НОМЕР_1 , оформлену довідкою військово-лікарської комісії від 22.11.2024 №16034, з урахуванням висновків суду у цій справі.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 18 липня 2025 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_3 )

Відповідач - Центральна військово-лікарська комісії Збройних Сил України (вул. Госпітальна, буд. 16,м. Київ,01133, ЄДРПОУ/РНОКПП 08356179)

Суддя С.М. Дуляницька