Справа № 160/31999/24
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2025-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 липня 2025 року м. Дніпросправа № 160/31999/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.

суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2025 року (суддя Рищенко А.Ю.) в справі №160/31999/24 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі - ГУ ДПС) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 26 листопада 2024 року про застосування суми штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені в розмірі 21 300,00 гривень.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2025 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення форми С № від 26.11.2024 про застосування до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 суми штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/ або пені в розмірі 21 300,00 гривень.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення з підстав неповного з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неправильного застосування норм матеріального права, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Вважає необґрунтованим висновок суду першої інстанції, що перевірка системи реєстратора розрахункових операцій за серпень 2024 (минулий період) носить характер документальної перевірки, а тому такі дії не можуть вчинятися в рамках фактичної перевірки та слугувати підставою для застосування штрафних санкцій, як й посилання на те, що отримання інформації з власних програм контролюючого органу за попередні періоди не є предметом фактичної перевірки, що здійснюється за місцем проведення господарської діяльності, адже відповідно до позиції, викладеної в постанові Верховного Суду від 21 лютого 2025 року у справі №280/2615/24, інформація з бази СОД РРО, а саме данні з електронних копій фіскальних чеків, є належним доказом, та може бути використана, як податкова інформація при перевірці без її додаткової перевірки шляхом порівняння з контрольною стрічкою. Проте, якщо платник має сумніви та заперечення щодо таких доказів, тоді саме він зобов`язаний надати свої чеки.

Позивач не підтвердив збій з роботі реєстратора розрахункових операцій жодними належними доказами. Суд першої інстанції, фактично не дослідивши фактичні обставини справи, оцінив твердження позивача як правдиві. Проте в базах даних податкового органу відсутні дані про спроби суб`єкта господарювання скасувати чек через реєстратор розрахункових операцій, що могло б слугувати доказом випадковості проведення операції з продажу алкогольного напою.

Тому апелянт вважає правомірним застосування до позивача штрафну податковим повідомленням-рішенням від 26.11.2024 №.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач, зареєстрований в якості фізичної особи-підприємця 30.03.2012. Основним видом діяльності є: 56.10 Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування.

Позивач є платником єдиного податку II групи, ставка 20% та здійснює господарську діяльність у кафе ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі наказу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 08.10.2024 №4773-П та направлень від 08.10.2024 № 8723, № 8724 проведено фактичну перевірку з 08.10.2024 по 17.10.2024 ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами якої складено акт фактичної перевірки від 3078/04-36-09-03/ НОМЕР_1 від 18.10.2024.

Перевіркою встановлено порушення позивачем п. 7 ст. 16 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального, а саме: роздрібна торгівля алкогольними напоями без наявності відповідної ліцензії, а саме: 08.08.2024 реалізовано алкогольний напій Amaro Montenergo (копія касового чека №UM4npvtbl_s)

Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області 26.11.2024 прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким до позивача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені, у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності за платежем штрафні санкції, що застосовуються відповідно до Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального в сумі 21300,00 грн.

Судом першої інстанції зазначено, що при проведенні фактичної перевірки позивача відповідачем перевірялись документи бухгалтерського обліку та дані системи реєстратора розрахункових операцій за серпень 2024 року, контрольної розрахункової операції на підтвердження продажу підакцизних товарів без наявних відповідних ліцензій відповідачем не здійснювалось.

При цьому перевірка системи реєстратора розрахункових операцій за серпень 2024 (минулий період), на думку суду першої інстанції, носить характер документальної перевірки, а тому такі дії не можуть вчинятися в рамках фактичної перевірки та слугувати підставою для застосування штрафних санкцій, як й отримання інформації з власних програм контролюючого органу за попередні періоди не є предметом фактичної перевірки, що здійснюється за місцем проведення господарської діяльності.

Також суд першої інстанції відхилив доводи відповідача щодо реалізації позивачем у серпні 2024 року алкогольного напою Amaro Montenergo на суму 130,00 грн та зазначено, що в ході проведення перевірки ФОП ОСОБА_1 посадовими особами Головного управління ДПС у Дніпропетровській області було досліджено 1 касовий чек, в якому була зазначена інформація щодо проданого товару, Amaro Montenergo 130,00 грн, проте, фактична наявність продажу підакцизних товарів без ліцензії посадовими особами Головного управління ДПС у Дніпропетровській області не встановлювалась і не перевірялась, а такі висновки ґрунтуються лише фіскальному чеку.

В свою чергу, позивачем як до ГУ ДПС у Дніпропетровській області так і до суду надано лист ФОП ОСОБА_2 №14/10-24 від 14.10.2024, яким повідомлено, що в роботі ПРРО позивача 08.08.2024 стався технічний збій у вигляді помилкового відображення у фіскальному чеку № безготівкового продажу підакцизного товару на суму 130,00 грн. Можливо під час передачі даних між програмним забезпеченням та програмним фіскальним реєстратором відбувся збій маршрутизації, через що дані передались невірно. Також збій обміну даних міг відбутись через неправильне проставлення ТМП (тип місця приготування), який проставляється відповідальною особою Замовника. З боку ПРРО та Syrve Виконавцем було налаштовано все вірно, наразі програмний продукт працює в нормальному режимі.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов висновку, що невірно вибитий чек не підтверджує сам по собі факту здійсненого продажу підакцизних товарів (алкогольних напоїв), а програмне забезпечення реєстратора розрахункових операцій в свою чергу, не дозволяє здійснювати скасування помилково проведеної операції після закриття фіскального чеку, що унеможливлює виправлення виявленої помилки будь-яким чином, тому дійшов до висновку, що спірне податкове повідомлення-рішення прийнято за результатами фактичної перевірки є протиправним та підлягає скасуванню.

Суд визнає приведені висновки обґрунтованими, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що на підставі наказу ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 08 жовтня 2024 року №4773-П та направлень від 08 жовтня 2024 року №№ 8723, 8724 з 08 жовтня по 17 жовтня 2024 року проведено фактичну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами якої складено акт від 18 жовтня 2024 року №3078/04-36-09-03/ НОМЕР_1 .

Перевіркою встановлено факт роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявності відповідної ліцензії, а реалізацію 08 серпня 2024 року алкогольного напою «Amaro Montenergo» (копія касового чека №UM4npvtbl_s), що є порушенням пункту 7 статті 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

В акті вказано, що при перевірці використано вибірково звіти ПРРО в електронному вигляді, контрольні стрічки ПРРО в електронному вигляді.

На підставі приведеного акту перевірки ГУ ДПС 26 листопада 2024 року прийнято податкове повідомлення-рішення № про застосування до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені в розмірі 21 300,00 грн.

Спірним в цій справі є питання правомірності застосування до позивача штрафних санкцій.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, ввезення на митну територію України, вивезення за межі митної території України, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, спиртовими дистилятами, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, тютюновою сировиною, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, а також посилення боротьби з їх незаконним виробництвом та обігом на території України, визначає Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 18 червня 2024 року № 3817-IX (далі - Закону № 3817-IX), який набрав чинності 27 липня 2024 року, крім пунктів 9, 10, 38, 39 частини другої ?статті 73 цього Закону, які набирають чинності та вводяться в дію з 1 січня 2026 року.

Частиною сьомою статті 16 Закону №3817-ІХ установлено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин), а для малих виробників виноробної продукції - алкогольними напоями без додавання спирту (вин виноградних, вин плодово-ягідних, напоїв медових), у тому числі через мережу Інтернет, може здійснюватися суб`єктами господарювання, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями.

Статтею 73 установлена відповідальність за порушення цього Закону, відповідно до частини першої якої за порушення цього Закону щодо виробництва, обігу та зберігання спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального суб`єкти господарювання притягаються до відповідальності згідно із законом.

Для обрахунку штрафних санкцій, передбачених цією статтею, використовується розмір мінімальної заробітної плати, встановлений законом на 1 січня звітного (податкового) року, в якому виявлено порушення.

Приписами пункту 13 частини другої статті 73 передбачено, що до суб`єктів господарювання за вчинені правопорушення застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу в таких розмірах: оптова або роздрібна торгівля алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без наявності відповідної ліцензії (крім випадків, передбачених цим Законом) - 200 відсотків вартості реалізованих товарів (продукції), але не менше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року.

За обставинами цієї справи підставою для застосування до позивача фінансових санкції є встановлення факту реалізації позивачем 08 серпня 2024 року алкогольного напою «Amaro Montenergo» (копія касового чека №UM4npvtbl_s) без наявності відповідної ліцензії.

При цьому реалізація алкогольних напоїв встановлена на підставі касового чеку №UM4npvtbl_s від 08 серпня 2024 року.

У спростування висновків акту перевірки позивач посилається на лист №14/10-24 від 14 жовтня 2024 року фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , який за договором з ФОП ОСОБА_1 про супровід програмного продукту №228 від 01.04.2024 надає послуги з супроводу програмного продукту SYRVE, яким повідомлено, що в роботі ПРРО фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 08.08.2024 стався технічний збій у вигляді помилкового відображення у фіскальному чеку № безготівкового продажу підакцизного товару на суму 130,00 грн. Можливо під час передачі даних між програмним забезпеченням та програмним фіскальним реєстратором відбувся збій маршрутизації, через що дані передались невірно. Також збій обміну даних міг відбутись через неправильне проставлення ТМП (тип місця приготування), який проставляється відповідальною особою замовника. З боку ПРРО та Syrve Виконавцем було налаштовано все вірно, наразі програмний продукт працює в нормальному режимі.

Цей лист надавався позивачем до ГУ ДПС.

Відповідачем не спростовано такої позиції позивача, не надано жодних доказів на підтвердження факту реалізації позивачем алкогольних напоїв.

Суд першої інстанції вірно зауважив, що контролюючим органом не встановлено власне факту продажу позивачем підакцизних товарів без ліцензії, а висновок відповідача ґрунтуються лише на наявності фіскального чеку.

В контексті спірних правовідносин суд визнає необґрунтованими доводи апелянта про те, що інформація з бази СОД РРО, а саме данні з електронних копій фіскальних чеків, є належним доказом та може бути використана, як податкова інформація при перевірці без її додаткової перевірки шляхом порівняння з контрольною стрічкою.

Дійсно, Верховним Судом у постанові від 21 лютого 2025 року у справі №280/2615/24 викладено наступний висновок:

«...використання податковим органом під час проведення фактичної перевірки отриманої податкової інформації, яка надходить від платників податків, через бази даних інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем, зокрема інформація: про фінансово-господарські операції платників податків; про застосування реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій, у тому числі щодо електронних копій розрахункових документів та фіскальних звітних чеків, поданих до контролюючих органів через інформаційну систему СОД РРО, у вигляді електронного розрахункового (фіскального) документа (чека, звіту), є такою, що може використовуватися контролюючими органами, як податкова інформація під час проведення фактичних перевірок платників податків.

При цьому використання такої інформації є належною реалізацією контролюючим органом податкового контролю, як необхідний комплекс заходів, що забезпечує формування та реалізацію державної фінансової політики, щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій та може бути самостійною підставою для висновків під час проведення фактичної перевірки.

Виходячи з наведеного колегія суддів уважає, що відповідач в межах цієї справи під час проведення фактичної перевірки, мав правову можливість використовувати податкову інформацію яка міститься в СОД РРО, зокрема щодо перевірки наявності (відсутності) цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої, інформація та дані якої є фактичним відображенням (дублюванням) розрахункових операцій проведених позивачем у відповідний перевіряємий період.».

Разом з тим, суд зазначає, що апелянтом не надано доказів, що під час фактичної перевірки позивача використовувались інформація з бази СОД РРО, принаймні акт фактичної перевірки не містить таких відомостей.

Як вказано вище, в акті перевірки вказано лише про використання під час перевірки вибірково звітів ПРРО в електронному вигляді, контрольних стрічок ПРРО в електронному вигляді, а реалізація алкогольного напою установлена тільки на підставі касового чеку.

Відтак, акт перевірки не містить відомостей про використання під час перевірки бази СОД РРО.

Враховуючи викладене, суд погоджує висновок суду першої інстанції, що відповідачем не спростовано позицію позивача щодо наявності збою у роботі РРО, внаслідок чого РРО сформовано чек на реалізацію алкогольного напою, як й не доведено належними доказами факт реалізації позивачем алкогольних напоїв без наявності відповідної ліцензії.

Суд визнає зайвим зазначення судом першої інстанції, що перевірка системи реєстратора розрахункових операцій за серпень 2024 (минулий період) носить характер документальної перевірки, а тому такі дії не можуть вчинятися в рамках фактичної перевірки та слугувати підставою для застосування штрафних санкцій, як й отримання інформації з власних програм контролюючого органу за попередні періоди не є предметом фактичної перевірки, проте ця обставина не спростовує висновку про недоведеність відповідачем факту реалізації позивачем алкогольних напоїв без наявності відповідної ліцензії.

Підсумовуючи викладене, суд визнає обґрунтованим висновок суд першої інстанції про протиправність застосування до позивача штрафу податковим повідомленням-рішенням № від 26 листопада 2024 року.

Оскільки предметом позову в цій справі є рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує: для юридичних осіб - ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; для фізичних осіб та фізичних осіб - підприємців - тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто ця справа є справою незначної складності у розумінні п. 6 ч. 6 ст. 12 КАС України, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2025 року в справі № 160/31999/24 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2025 року в справі № 160/31999/24 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати ухвалення 17 липня 2025 року та відповідно п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.

Повне судове рішення складено 17 липня 2025 року.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя С.М. Іванов

суддя В.Є. Чередниченко