Справа № 504/1110/24
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2025-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2025 р.м. ОдесаСправа № 504/1110/24
Головуючий в 1 інстанції: Добров П.В.

Дата і місце ухвалення 02.04.2025 р., м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бойка А.В.,

суддів: Федусика А.Г.,

Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 02 квітня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, за участю третьої особи - ОСОБА_2 , про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду першої інстанції з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, за участю третьої особи - ОСОБА_2 , в якому просила скасувати постанову від 09.07.2023 року серії ЗАВ № 02744895 про притягнення до адміністративної відповідальності про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та закрити відносно неї провадження по справі про адміністративне правопорушення.

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 02 квітня 2025 року позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Департамент патрульної поліції Національної поліції України подав апеляційну скаргу, в якій посилався на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин по справі.

В апеляційній скарзі апелянт вказував на те, що у примітці до ст. 122 КУпАП зазначено, що суб`єктом правопорушення в цій статті є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, а в разі вчинення передбачених частинами першою - четвертою цієї статті правопорушень у виді, зокрема, перевищення обмеження швидкості руху транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі, - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 142 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України.

У разі внесення змін до постанови про накладення адміністративного стягнення з підстав, встановлених абзацом третім частини першої статті 2793 цього Кодексу, суб`єктом цього правопорушення може бути особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису).

Апелянт вказує на те, що позивач не заперечує факт того, що автомобіль «DAEWOO LANOS» номерний знак НОМЕР_1 зареєстровано саме на фізичну особу гр. ОСОБА_1 , а тому відповідальною особою є ОСОБА_1 , за якою зареєстровано транспортний засіб. Також апелянт зазначив, що в Єдиному державному реєстру транспортних засобів не містилось відомостей про будь-якого належного користувача автомобіля «DAEWOO LANOS» номерний знак НОМЕР_1 , станом на 09.07.2023 року. Тому, тільки позивач, як власник транспортного засобу, має право визначати, як використовувати транспортний засіб: особисто або передавати право керування іншим особам.

Апелянт вважає, що під час складання оскаржуваної постанови, інспектором було вірно встановлено відповідальну особу відповідно до вимог ст. 142 КУпАП.

Додатково апелянт вказав на те, що 24.10.2023 року до Єдиного державного реєстру транспортних засобів були внесені відомості щодо належного користувача за транспортним засобом «DAEWOO LANOS» номерний знак НОМЕР_1 , яким є ОСОБА_2 .

Також апелянт зазначив, що постанова серії ЗАВ № 02744895 набрала законної сили 12.07.2023 після сплати штрафу, водночас заява про зміну суб`єкта правопорушення зареєстрована в управлінні патрульної поліції в Одеській області ДПП 30.10.2023. Тобто, заяву подано після 20 календарних днів з дня набрання постановою від 09.07.2023 серії ЗАВ № 02744895 законної сили. Ураховуючи викладене, підстави для зміни суб`єкта правопорушення в зазначеній постанові відсутні.

Апелянт вважає, що оскаржувана постанова ґрунтується на доказах, які відповідають статтям 283, 284 КУпАП і не були спростовані в ході розгляду справи, а тому висновок суду першої інстанції про протиправність рішення суб`єкта владних повноважень щодо притягнення до відповідальності ОСОБА_1 є необґрунтованим.

З огляду на викладене апелянт просить скасувати рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 02 квітня 2025 року та постановити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Справа розглянута в порядку письмового провадження згідно п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне:

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 09.07.2023 року інспектором Департаменту патрульної поліції Стібиш Світланою Володимирівною винесено постанову серії ЗАВ №02744895 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 09.07.2023 о 15 год. 12 хв., за адресою: м. Одеса, Миколаївська дорога, 287, особа, яка керувала транспортним засобом DAEWOO LANOS номерний знак НОМЕР_1 перевищила встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 24 км/год, чим порушила пункт 12.9. б) Правил дорожнього руху.

Постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі серії 3АВ №02744895 від 09.07.2023 винесена на підставі інформаційних файлів та метаданих до них за результатами автоматичної фіксації подій з ознаками адміністративного правопорушення, отриманих в електронному вигляді із системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі (далі - Система). Правопорушення було зафіксоване технічним засобом Каскад 158-1220.

Звертаючись з даним позовом до суду першої інстанції, ОСОБА_1 посилалась на те, що нею адміністративне правопорушення 09.07.2023 року не вчинялось, а на момент його вчинення вона перебувала за кордоном, тоді як відповідний автомобіль перебував у користуванні ОСОБА_2 .

Судом також встановлено, що штраф згідно оскаржуваної постанови сплачений ОСОБА_2 12.07.2023 року, який визнав факт вчинення ним порушення Правил дорожнього руху.

30.10.2023 року ОСОБА_2 письмово звернувся до Департаменту патрульної поліції із заявою, в якій він вказав на те, що адміністративне правопорушення, вчинення якого стало наслідком прийняття постанови серії ЗАВ №02744895, скоєно саме ним, а тому просив змінити суб`єкта правопорушення.

Листом від 08.11.2023 року № К-18442/41/47/03-2023 Департамент патрульної поліції повідомив заявника про відсутність підстав для зміни суб`єкта правопорушення постанови від 09.07.2023 року серії ЗАВ №02744895.

Не погоджуючись з постановою про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 оскаржила її до суду першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції посилався на те, що з наданих представником позивача документів вбачається, що автомобіль DAEWOO LANOS перебуває у користуванні третьої особи по справі ОСОБА_2 , яким визнається факт вчинення відповідного правопорушення 09.07.2023 року.

Суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, з огляду на те, що відповідне правопорушення 09.07.2023 року позивачем не вчинялось та остання на момент його вчинення перебувала за кордоном, що підтверджується наданими до суду копіями сторінок закордонного паспорту позивача з відмітками про перетин кордону, а відповідний автомобіль перебував у користуванні ОСОБА_2 , який визнав порушення ним Правил дорожнього руху сплатив штраф та звернувся до Департаменту патрульної поліції із заявою зміну суб`єкта правопорушення у постанові серіїї ЗАВ №02744895.

За таких обставин суд вважав оскаржувану постанову протиправною та не законною.

Також суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки правопорушення було зафіксовано в автоматичному режимі, а позивачка не перебувала на території України, правопорушення не вчиняла та не була обізнана про існування вказаної постанови, пропуск строку звернення до суду за захистом прав відбувся з поважних причин, а тому є підстави для поновлення судом строків, встановлених частиною другою статті 122 КАС України.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне:

Щодо строків звернення до суду.

З матеріалів справи встановлено, що оскаржувана постанова винесена 09.07.2023 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

З позовом до суду першої інстанції ОСОБА_1 звернулась через свого представника -08.03.2024 року. Тобто з пропуском встановленого ст. 286 КАС України десятиденного строку на звернення до суду.

В обґрунтування наявності поважних причин пропуску строку звернення до суду, позивач посилалась на те, що вона перебувала за кордоном та копію оскаржуваної постанови не отримувала.

04.04.2024 року Департамент патрульної поліції подав до суду першої інстанції клопотання про залишення позову без розгляду, посилаючись на те, що постанова від 09.07.2023 року серії ЗАВ №02744895 була виконана 12.07.2023 року (сплачено штраф за вказаною постановою), а відтак строк звернення до суду повинен обчислюватись саме з цієї дати та сплив 22.07.2023 року.

Слід зазначити, що ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03.07.2025 року ОСОБА_1 було запропоновано у п`ятиденний строк з дня отримання копії вказаної ухвали надати пояснення щодо дотримання строку звернення з даним позовом до суду та/або заяву про поновлення строку звернення до суду із наданням відповідних доказів, які б підтверджували наявність об`єктивних перешкод, які унеможливили своєчасне подання позову до суду.

У вказаній ухвалі суд звернув увагу на те, що судом першої інстанції не було надано правової оцінки доводам відповідача у справі про відсутність поважних причин пропуску строку звернення до суду, не встановлено часу перебування позивача за кордоном та момент, з якого їй стало відомо про існування оскаржуваної постанови, наявність поважних причин пропуску строку подання позовної заяви з моменту, коли їй стало відомо про оскаржувану постанову, та ухвалив судове рішення про задоволення позову.

Також суд встановив, що в матеріалах справи наявний лист від 07.12.2023 року, направлений ОСОБА_3 начальнику Управління патрульної поліції в Одеській області, в якому позивач вказувала на факт фіксації 09.07.2023 року правопорушення відносно себе та просила направити на її адресу постанову від 09.07.2023 року серії ЗАВ № 02744895.

На виконання вимог зазначеної ухвали представниця ОСОБА_1 надав до суду апеляційної інстанції письмові пояснення та докази у підтвердження викладених у них доводів, в яких зазначила, що ОСОБА_1 з початку повномасштабного вторгнення рф на територію України перебуває за кордоном, а транспортний засіб DAEWOO LANOS НОМЕР_1 передала в користування ОСОБА_2 .

У підтвердження вказаних обставин представниця позивачки надала копію паспорта громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_2 , згідно з яким 04.07.2023 року ОСОБА_1 перетнула кордон Республіки Молдова у пункті пропуску Леушени (стр. 30), 12.07.2023 року перетнула кордон Болгарії у пункті пропуску Маказа (стр. 3), 13.07.2023 року перетнула кордон Румунії у пункті пропуску Оancea (стр. 8).

Також представниця Мігалатьєвої А.С. вказувала на те, що позивачка оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі 3АВ №02744895 від 09.07.2023 року в день її прийняття фактично не отримала, у зв`язку з довготривалим перебуванням поза межами території України. Крім того, постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі серії 3АВ №02744895 від 09.07.2023 року не надсилалась та не була отримана ОСОБА_1 .

Стосовно поданої 07.12.2023 року заяви, представниця пояснила, що ОСОБА_1 була скерована заява до Управління патрульної поліції в Одеській області з вимогою надати копію протоколу. Однак, відповіді на вказану заяву ОСОБА_1 не отримала, тому адвокат Новосьолова О.В. направила на адресу Департаменту патрульної поліції НП України адвокатський запит від 13.02.2024 року.

У відповідь на адвокатський запит Департамент патрульної поліції НП України листом №1045-2024 від 16.02.2024 року надіслав постанову про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі серії 3АВ №02744895 від 09.07.2023 року.

Представниця зазначила, що вищевказаний лист було отримано адвокатом засобами поштового зв`язку тільки 06.03.2024 року.

У підтвердження вказаних обставин до суду надано копію листа Департаменту патрульної поліції від 16.02.2024 року №1045-2024, згідно якого адвокату Новосьоловій О.В. була направлена копію оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення.

За таких обставин колегія суддів вважає, що оскільки позивачка дійсно перебувала за межами території України та не отримувала копії оскаржуваної постанови, вона була позбавлена можливості звернутись до суду з даним адміністративним позовом раніше.

В свою чергу відповідачем не доведено факту отримання ОСОБА_1 або її представником копії оскаржуваної постанови до подання адвокатського запиту від 13.02.2024 року.

Таким чином колегія суддів вважає, що в даному випадку позивачем пропущено строк звернення до суду з поважних причин, а тому підстави для залишення поданого позову без розгляду відсутні.

Що стосується суті позовних вимог, колегія суддів зазначає наступне:

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, відповідно до ст. 245 КУпАП є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП зобов`язує орган (посадову особу) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту оскаржуваної постанови у справі про адміністративне вбачається, що позивачку притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п. 12.9. б) Правил дорожнього руху, згідно якого водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6 та 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29 3.29 "Обмеження максимальної швидкості", 3.31 3.31 "Зона обмеження максимальної швидкості" або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «й» пункту 30.3 цих Правил.

Пунктом 12.4 Правил дорожнього руху передбачено, що у населених пунктах, рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю 50 км/год. Таке обмеження стосується населених пунктів, позначених дорожнім знаком 5.45 «Початок населеного пункту» і скасовується знаком 5.46 «Кінець населеного пункту».

У підтвердження фіксування вчиненого адміністративного правопорушення відповідач надав до суду матеріали автоматичної фіксації, здійсненої технічним засобом Каскад 158-1220, зокрема фотознімки та відеозапис порушення, якими підтверджено, що автомобіль DAEWOO LANOS, номерний знак НОМЕР_1 перевищив обмеження швидкості, рухаючись зі швидкістю 74 км/год, тоді як максимально дозволена швидкість 50 км/год.

Факт допущення вказаного порушення, тобто факт перевищення автомобілем DAEWOO LANOS НОМЕР_1 встановлених обмежень швидкості руху, що зафіксовано в автоматичному режимі, сторонами не заперечується.

Спірним у даній справі є питання визначення суб`єкта адміністративного правопорушення, а саме, особи, яка підлягає притягненню до адміністративної відповідальності.

Як вже зазначалось вище, заперечуючи правомірність оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 посилалась на те, що адміністративне правопорушення, за яке її притягнуто до адміністративної відповідальності вчинено іншою особою - правопорушення 09.07.2023 року не вчинялось, а на момент його вчинення вона перебувала за кордоном, тоді як відповідний автомобіль перебував у користуванні ОСОБА_2 , в користуванні якого перебував належний їй автомобіль, та який визнав факт вчинення саме ним адміністративного правопорушення, про що повідомив Департамент патрульної поліції.

Позивач вказувала, що відповідачем не доведено її вину у скоєнні адміністративного правопорушення, що виключає можливість притягнення її до адміністративної відповідальності.

Надаючи оцінку вказаним доводам позивача, слід зазначити, що згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно примітки до вказаної статті суб`єктом правопорушення в цій статті є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, а в разі вчинення передбачених частинами першою - четвертою цієї статті правопорушень у виді перевищення обмеження швидкості руху транспортних засобів, проїзду на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху, порушення правил зупинки, стоянки, а також установленої для транспортних засобів заборони рухатися смугою для маршрутних транспортних засобів, тротуарами чи пішохідними доріжками, виїзду на смугу зустрічного руху, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі, а також у разі порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. У разі внесення змін до постанови про накладення адміністративного стягнення з підстав, встановлених абзацом третім частини першої статті 279-3 цього Кодексу, суб`єктом цього правопорушення може бути особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису).

За правилами ч. ч. 1, 3 ст. 142 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів - приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото-, відеофіксації, які функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів з функціями запису, зберігання, відтворення і передачі фото-, відеоінформації), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Відповідальна особа, зазначена у частині першій цієї статті, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), у випадках, передбачених статтею 279-3 цього Кодексу.

Приміткою до цієї статті передбачено, що режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів, а в разі фіксації порушення, що полягає у неоплаті вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування в межах населеного пункту, в якому не впроваджена автоматизована система контролю оплати паркування, обов`язковою є наявність додаткового зображення (зображень), що фіксує відсутність документа про оплату послуг з користування майданчиком для платного паркування під лобовим склом транспортного засобу.

Порядок внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, держателем якого є Міністерство внутрішніх справ України, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Таким чином нормами КУпАП чітко визначено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу.

Крім того фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб може бути звільнена від адміністративної відповідальності у випадках, передбачених ст. 2793 КУпАП.

Так, за положеннями ст. 2793 КУпАП, відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили:

ця особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу;

особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

У випадках звільнення відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особи, яка ввезла транспортний засіб на територію України, від адміністративної відповідальності на підставі:

абзацу другого частини першої цієї статті - винесена стосовно відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особи, яка ввезла транспортний засіб на територію України, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності скасовується тим органом (посадовою особою), який її виніс;

абзацу третього частини першої цієї статті - до винесеної постанови стосовно відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особи, яка ввезла транспортний засіб на територію України, вносяться зміни щодо визначення суб`єктом правопорушення особи, яка фактично керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису).

Таким чином фізичну особу, за якою зареєстровано транспортний засіб, може бути звільнено від адміністративної відповідальності у разі, зокрема, особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

Викладене свідчить, що безвідносно до місця перебування особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, саме така особа несе відповідальність за порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, за виключенням випадків, передбачених, зокрема, ст. 2793 КУпАП.

З огляду на викладене посилання позивача на те, що під час вчинення адміністративного правопорушення вона не перебувала на території України, а тому об`єктивно не могла бути вчинити адміністративне правопорушення, є безпідставними.

В даному випадку позивачка була притягнута до адміністративної відповідальності саме як відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 142 КУпАП, за якою зареєстровано транспортний засіб «DAEWOO LANOS» номерний знак НОМЕР_1 , що прямо передбачено статтею 122 КУпАП.

З огляду на це колегія суддів відхиляє посилання позивачки на те, що її вина у вчиненні адміністративного правопорушення не є доведеною, оскільки не підтверджена належними та допустимим доказами наявності події та складу адміністративного правопорушення.

Слід зазначити, що Кодексом про адміністративні правопорушення України визначено, що в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів) несе належний користувач транспортного засобу.

В даному випадку позивачем не надано належних доказів внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, держателем якого є Міністерство внутрішніх справ України.

В свою чергу відповідач у справі посилається на те, що в Єдиному державному реєстру транспортних засобів не містилось відомостей про будь-якого належного користувача автомобіля «DAEWOO LANOS» номерний знак НОМЕР_1 , станом на 09.07.2023 року.

Додатково відповідач проінформував суд апеляційної інстанції про те, що лише 24.10.2023 року до Єдиного державного реєстру транспортних засобів були внесені відомості щодо належного користувача за транспортним засобом «DAEWOO LANOS» номерний знак НОМЕР_1 , яким є ОСОБА_2 .

Таким чином, оскільки на момент винесення оскаржуваної постанови до Єдиного державного реєстру транспортних засобів не були внесені відомості щодо належного користувача транспортного засобу ОСОБА_2 , підстави для визнання його суб`єктом вчиненого правопорушення були відсутні.

Слід зазначити, що Кодексом про адміністративні правопорушення України також чітко визначено процедуру, за якою до адміністративної відповідальності може бути притягнута особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, а саме у разі, якщо така особа протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили особисто звернулась до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

В даному випадку ОСОБА_2 , який, як вказує позивач, і здійснював керування транспортним засобом у момент вчинення правопорушення 09.07.2023 року, звернувся до Департаменту патрульної поліції із відповідною заявою лише 30.10.2023 року, тобто з порушенням строку, визначеного статтею ст. 2793 КУпАП, що виключало можливість внесення відповідних змін стосовно відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, до винесеної постанови та визначення суб`єктом правопорушення особи, яка фактично керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису).

За таких обставин колегія суддів вважає, що оскаржувана у даній справі постанова від 09.07.2023 року серії ЗАВ № 02744895 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП є законною та обґрунтованою, а тому скасуванню не підлягає.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 317 КАС України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Колегія суддів зазначає, що в даному випадку рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам ст. 242 КАС України, оскільки судом першої інстанції порушено норми процесуального права, не з`ясовані обставин, що мають значення для справи, а тому підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 286, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України задовольнити.

Рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 02 квітня 2025 року скасувати.

Прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, за участю третьої особи - ОСОБА_2 , про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя: А.В. Бойко

Суддя: А.Г. Федусик

Суддя: О.А. Шевчук