Справа № 560/19777/24
Суддя: Фелонюк Д.Л.
Дата ухвалення: 2025-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

18 липня 2025 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Фелонюк Д.Л. розглянув адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва, внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до ч. 1 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків з 01.01.2024 року, відповідно архівної довідки від ВАТ «Новоушицьке підприємство Сільгосптехніка», від 26.11.2024 року про заробітну плату які отримав ОСОБА_1 за роботу по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок та виплатити пенсію ОСОБА_1 пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва, внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до ч. 1 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків з 01.01.2024 року, відповідно архівної довідки від ВАТ «Дунаєвецьке підприємство Сільгосптехніка», від 26.11.2024 року про заробітну плату яку отримав позивач за роботу по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок та виплатити пенсію ОСОБА_1 пенсію по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва, внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до ч. 1 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення з заявою за призначенням пенсії за віком, тобто за 2021-2023 роки, без обмеження розміру максимальної пенсії.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач порушує право позивача на пенсійне забезпечення, здійснюючи неправильний розрахунок сум пенсії.

Відповідач правом подати відзив не скористався, а тому, відповідно до вимог частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе вирішити справу за наявними у ній матеріалами.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 03.01.2025 відкрито провадження у справі та вирішено її розглянути за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (категорія 1), що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим 11.06.2019.

Згідно з довідкою МСЕК серії 2-18 АБ №283808 позивач є особою з ІІІ групою інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Позивач звернувся до відповідача з заявою від 27.11.2024 щодо проведення перерахунку та виплати пенсії.

Відповідач повідомив позивача листом, що позивач з 22.08.2001 отримує пенсію по інвалідності в розмірі відшкодування фактичних збитків згідно з статтею 54 Закону України від 28.02.1991 №796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон №796-XII). В матеріалах пенсійної справи наявний наказ від 02.05.1986 №63 про відрядження позивача в місто Чорнобиль Київської області на 4 дня з 02.05.1986 по 05.05.1986. Проте, у довідці від 10.06.2002 №48 зазначено, що позивач працював з 02.05.1986 по 05.05.1986 в селах Іллінці та Корогод. Село Іллінці відповідно до переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 23.07.1991 №106, не відноситься до населених пунктів зони відчуження. В акті зустрічної перевірки від 14.12.2011 №133 зазначено, що первинні документи (табелі обліку робочого часу, шляхові листи, посвідчення відряджених) в Трудовому архіві Новоушицького району відсутні. Позивач надав довідку про заробітну плату від 26.11.2024 №753, видану Новоушицьким трудовим архівом, за період роботи з січня 1986 по грудень 1986. Виплата за травень 1986 зазначена в загальній сумі 152,73 (грошова одиниця не зазначена). У травні 1986 зазначені доплати із надписом «Чорнобиль» (57.21, 186.89), які не включені в загальну суму за травень 1986. З долученої копії особового рахунку по нарахуванню заробітної плати неможливо визначити рік нарахування та яка саме сума була виплачена за період роботи в зоні відчуження. Тому провести перерахунок пенсії позивача із врахуванням заробітної плати за період роботи в зоні відчуження немає підстав. Розмір пенсії по інвалідності позивача обчислений із врахуванням п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, складає 8585,08 грн: 7994,47 грн (середня заробітна плата в галузях економіки України за 2014 - 2016 роки 3764,40 грн х 1,17 х 1,11 х 1,11 х 1,14 х 1,197 х 1,0796) х 2,90126 = 23194,04 грн х 30% (відсоток втрати працездатності) = 6958,21 грн (основний розмір пенсії) + 284,70 грн (додаткова пенсія, як інваліду 3 групи з числа ліквідаторів аварії на ЧАЕС) + 708,30 грн (підвищення особам з інвалідністю 3 групи внаслідок війни, 2361,00 грн х 30%) + 50,00 грн (цільова допомога особам з інвалідністю 3 групи внаслідок війни) + 583,87 грн (державна адресна допомога інваліду 3 групи (до 60% від 14308,46)). Пенсію обчислено відповідно до норм чинного законодавства про пенсійне забезпечення.

Позивач, вважаючи порушеними його права, звернувся з позовом до суду.

IV. ЗАКОНОДАВСТВО ТА ОЦІНКА СУДУ

Відповідно до частини 1 статті 54 Закону №796-XII пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 (далі - Порядок №1210), визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54, 57 і 59 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - пенсії), а також визначення заробітної плати (доходу) для їх обчислення. Пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати (доходу), одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Підпунктом 4 пункту 3 Постанови №1210 встановлено, що у разі коли особа пропрацювала у зоні відчуження менше календарного місяця у 1986-1990 роках (в тому числі особа, яка захворіла на променеву хворобу), за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати (доходу), одержаної (одержаного) за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом цих років, без додавання суми заробітної плати (доходу) за період роботи за межами зони відчуження. У такому разі заробітна плата (дохід) за весь фактично відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на 25,4.

Разом з тим, відповідно до пункту 4 Порядку №1210 якщо робота проводилася вахтовим методом, визначення тривалості роботи у зоні відчуження і заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії здійснюється виходячи з того, що одна повна вахта (не менш як 14 робочих днів підряд) вважається повним місяцем.

Суд встановив, що за роботу по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за період з 02.05.1986 по 05.05.1986 позивачу була виплачена заробітна плата 244,20 крб. (57,31 + 186,89), що підтверджується випискою з наказу №63 від 02.05.1986 по Новоушицькому РТП, архівною довідкою від 26.11.2024 №753, виданою Новоушицьким трудовим архівом.

У цьому випадку заробітна плата за весь фактично відпрацьований час 244,20 крб. ділиться на число відпрацьованих днів (4), а одержана сума множиться на 25,4. Отже, обрахована за правилами підпункту 4 пункту 3 Порядку №1210 сума заробітної плати становить 1550,67, проте з розрахунку відповідача слідує, що пенсійний орган неправильно розрахував індивідуальний коефіцієнт заробітної плати, одержаної позивачем за роботу у зоні відчуження в 1986, що призвело до зменшення розміру пенсії.

За приписами частини 1 статті 57 Закону №796-XII визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Пунктом 2.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постанова правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 №13-1), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (далі - Порядок №22-1), визначено, що довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами. У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

З огляду на наявність в матеріалах справи архівної довідки від 26.11.2024 №753, виданої Новоушицьким трудовим архівом, та зазначення в позовних вимогах довідки від 26.11.2024, суд вважає помилковим зазначення того, що довідки від ВАТ «Новоушицьке підприємство Сільгосптехніка» та від ВАТ «Дунаєвецьке підприємство Сільгосптехніка».

Що стосується обмеження розміру пенсії максимальним розміром, то суд виходить з такого.

Підпунктом 6 пункту 6 розділу II «Прикінцеві та Перехідні положення» Закону України від 08.07.2011 №3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (далі - Закон №3668-VI) внесено зміни, зокрема, до статті 67 Закону №796-XII, частину 3 цієї статті викладено в новій редакції: "Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність".

Конституційний Суд України 20.03.2024 за результатами розгляду справи №3-123/2023 (229/23) прийняв рішення № 2-р(II)/2024, яким визнав такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), припис статті 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 №3668-VI зі змінами, що поширює свою дію на Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 №796-XII зі змінами, припис першого речення частини третьої статті 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 №796-XII зі змінами. Відповідно до пункту 2 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 20.03.2024 №2-р(II)/2024 припис статті 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 №3668-VI зі змінами, що поширює свою дію на Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 №796-XII зі змінами, припис першого речення частини третьої статті 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 №796-XII зі змінами, визнані неконституційними, утрачають чинність із дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Конституційний Суд України в мотивувальній частині рішення від 20.03.2024 №2-р(II)/2024 зазначив: «… Приписами статті 67 Закону № 796-XII, як випливає з її назви, урегульовано порядок підвищення розміру доплат, пенсій і компенсацій, визначених Законом № 796-XII. Стаття 67 Закону № 796-XII у первинній редакції, що запроваджена була Законом України «Про внесення змін і доповнень до Закону Української РСР „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 19 грудня 1991 року № 2001-XII та була чинною на час призначення пенсії, не містила приписів щодо обмеження максимального розміру пенсії, натомість містила вимогу щорічного підвищення конкретних розмірів усіх доплат, пенсій і компенсацій відповідно до зміни індексу вартості життя й зростання мінімальної заробітної плати. Таку вимогу містить і частина перша статті 67 Закону № 796-XII у редакції Закону України «Про внесення змін і доповнень до Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 6 червня 1996 року № 230/96-ВР, що є чинною на час розгляду цієї справи, а саме: конкретні розміри всіх доплат, пенсій і компенсацій підвищує Кабінет Міністрів України відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати.

У пункті 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3668-VI визначено, що обмеження пенсії максимальним розміром, установленим Законом № 3668-VI, не поширюють на пенсіонерів, яким пенсію призначено до набрання чинності Законом № 3668-VI (абзац перший); якщо внаслідок ухвалення Закону № 3668-VI розмір пенсії буде зменшено, пенсію виплачують у раніше встановленому розмірі (абзац четвертий). Водночас, згідно з абзацом 2 пункту 2 розділу II „Прикінцеві та перехідні положення Закону № 3668-VI виплату пенсії пенсіонерам, яким її призначено до набрання чинності Законом № 3668-VI і в яких розмір пенсії перевищує установлений Законом № 3668-VI максимальний розмір пенсії, здійснюють без індексації, без застосування приписів частин другої, третьої статті 42 Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інших перерахунків, визначених законодавством, допоки розмір пенсії відповідатиме максимальному розмірові пенсії, установленому Законом № 3668-VI, що свідчить про зупинення підвищення розміру пенсії для осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Конституційний Суд України дійшов висновку, що запроваджене обмеження максимального розміру пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, установлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, призвело до порушення сутності конституційних гарантій щодо забезпечення соціального захисту цих осіб, що є порушенням зобов`язань держави, які випливають зі змісту статей 3, 16, 50 Конституції України в їх взаємозв`язку.

Наведене свідчить про те, що приписи статті 2 Закону № 3668-VI, першого речення частини третьої статті 67 Закону № 796-XII, що обмежують максимальний розмір пенсії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, не відповідають статтям 1, 3, 16, частині третій статті 22, частині першій статті 50 Конституції України…».

Отже, з 20.03.2024 (дня ухвалення Конституційним Судом України рішення №2-р(II)/2024) стаття 67 Закону №796-XII не містить норм про обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, так само, як і припис статті 2 Закону № 3668-VI зі змінами, що поширює свою дію на Закон № 796-XII, зі змінами, оскільки їх визнано неконституційними.

Водночас, суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні відомості про обмеження пенсії позивача максимальним розміром.

Що стосується застосування показника середньої заробітної плати за 2021-2023, то суд враховує таке.

За приписами частини 2 статті 40 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-IV) заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 по 31 грудня 2018, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn ); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Згідно з частиною 3 статті 45 Закону №1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-IV. У випадку переведення на інший вид пенсії за іншим законом, повинен враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії.

З наявних у справі матеріалів слідує, що позивач отримує пенсію по інвалідності на підставі статті 54 Закону №796-XII з 22.08.2001.

Разом з тим, суд вважає відсутніми підстави для перерахунку пенсії позивача відповідно до Закону №1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2021-2023 роки, що передували року звернення за призначенням пенсії, оскільки заява позивача від 27.11.2024 до пенсійного органу стосувалась того ж виду пенсії (пенсії по інвалідності), що була призначена йому в 2001 році. З огляду на це, той же вид пенсії не може бути призначений повторно на підставі положень Закону №1058-IV та, відповідно, показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2021-2023 роки, не може бути застосований при обчисленні/перерахунку тієї ж виплати.

Інші доводи та заперечення сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

Слід зазначити, що згідно з пунктом 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994).

За нормами частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наведене свідчить про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Враховуючи положення статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, а також звільнення позивача від сплати судового збору відповідно до пункту 10 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір", підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області в частині неправильного застосування положень підпункту 4 пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" при обчисленні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити з 01.01.2024 ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії по інвалідності у розмірі фактичних збитків, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській AEC, відповідно до частини 1 статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження у 1986-1990 (архівна довідка №753, видана 26.11.2024 Новоушицьким трудовим архівом), з урахуванням раніше виплачених сум.

В задоволенні решти вимог позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 (с. Новий Глібів, Кам`янець-Подільський р-н, Хмельницька область, 32610 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди 10, м. Хмельницький, Хмельницька обл., 29000 , код ЄДРПОУ - 21318350)

Головуючий суддя Д.Л. Фелонюк