Справа № 380/2851/24
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2025-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2025 рокуЛьвівСправа № 380/2851/24 пров. № А/857/1173/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Заверухи О.Б., Мікули О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2024 року в справі № 380/2851/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,-

суддя в 1-й інстанції Кисильова О.Й.,

час ухвалення рішення 22.11.2024 року,

місце ухвалення рішення м.Львів,

дата складання повного тексту рішення 22.11.2024 року,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2024 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, буд. 10, м. Львів, 79016, ) щодо не зарахування до загального страхового стажу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_1 ) період роботи на посаді начальника СТОА Пустомитівського АТП з 06.09.1991 по 15.05.1994. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, буд. 10, м. Львів, 79016, ) зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_1 ) період роботи на посаді начальника СТОА Пустомитівського АТП з 06.09.1991 по 15.05.1994 та повторно розглянути заяву від 13.01.2024 про перерахунок пенсії, з урахуванням висновків суду, наведених у цьому рішенні. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати оскаржуване рішення в та прийняти постанову про відмову в задоволенні позову повністю, оскільки період роботи позивача з 06.09.1991 по 27.08.1994 у Пустомитівському АТП ВАТ "Автосервіс" не зарахований до загального трудового стажу через наявність виправлення у записах трудової книжки щодо дати прийняття на роботу (06.09.1991). З метою підтвердження цього стажу позивач мав надати відповідну довідку або накази про прийняття та звільнення з роботи. Проте долучена позивачем довідка Архівного управління свідчить, що документи Пустомитівського АТП ВАТ "Автосервіс" до архіву не надходили, що унеможливлює перевірку зазначених даних. За відсутності документів про стаж роботи і неможливості їх отримання внаслідок ліквідації підприємства або відсутності архівних даних, підтвердження стажу роботи може здійснюватися за свідченнями не менше двох осіб, які знали позивача по спільній роботі на одному підприємстві та мають документи про свій стаж роботи за відповідний період. Жодних свідчень від таких осіб, які б могли підтвердити період роботи позивача, не надано.

Колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу в порядку письмового провадження відповідно до п.3 ч.1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

ОСОБА_1 з 14.09.2022 отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV.

Відповідно до записів № 8-9 трудової книжки ОСОБА_1 від 15.08.1979 серії НОМЕР_2 , позивач у період з 06.09.1991 працював у Пустомитівському АТП:

06.09.1991 прийнятий по переведенню на посаду начальника СТОА на підставі наказу від 06.09.1991 № 76;

15.05.1994 - переведений на посаду головного інженера на підставі наказу від 16.05.1994 № 18-к.

17.11.2022 ОСОБА_1 звернувся до відповідача-1 із заявою щодо проведення перерахунку пенсії з урахуванням страхового стажу набутого до призначення пенсії з 01.01.1984 по 31.10.1991.

За принципом екстериторіальності структурним підрозділом для розгляду заяви позивача та прийняття рішення визначено Головне управління ПФУ в Полтавській області, рішенням якого ОСОБА_1 відмовлено у проведенні перерахунку пенсії, оскільки наявні виправлення в даті прийняття. Запропоновано долучити уточнюючу довідку.

13.01.2024 ОСОБА_1 звернувся до відповідача-1 із заявою щодо проведення перерахунку пенсії з урахуванням страхового стажу набутого до призначення пенсії на підставі наданої копії довідки від 19.12.2023 № 1722. Дата звернення позивачем не заперечується та підтверджується змістом позовної заяви.

18.01.2024 Головне управління ПФУ у Львівській області листом № 1760-1458/С-53/8-1300/24 відмовило позивачу у здійсненні перерахунку пенсії, вказавши, що з 14.09.2022 ОСОБА_1 перебуває на обліку та отримує пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV. 17.11.2022 ОСОБА_1 звернувся до відділу обслуговування громадян сервісного центру №18 у м. Пустомити з наступними документами: паспорт, довідка про зміну реєстрації номера облікової картки платника податків, довідка про заробітну плату з Архівного управління за період з 01.01.1984 по 31.10.1991 та довідка про відсутність документів АТП ВАТ "Автотранспортне підприємство", заява про відкриття карткового рахунку, військовий квиток, трудова книжка, свідоцтво про зміну імені.

У листі відповідача-1 від 18.01.2024 також зазначено, що період роботи з 06.09.1991 по 27.08.1994, набутий в Пустомитівському АТП ВАТ "Автосервіс", до загального трудового стажу не зарахований, оскільки у записах трудової книжки наявне виправлення у даті прийняття на роботу (06.09.1991), відповідно необхідно долучити підтверджуючу довідку та вказати накази про прийняття та звільнення. Долучено довідку Архівного управління, де зазначено, що документи Пустомитівського АТП ВАТ "Автосервіс" на зберігання не надходили. Отже, підстави для проведення перерахунку відсутні.

При цьому, відповідач-1 зазначив, що абзацом першим пункту 18 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 "Про затвердження Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" передбачено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх унаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж, ті що зазначені в пункті 17 Порядку №637, стаж роботи установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Позивач вважає відмову пенсійного органу у зарахуванні трудового стажу за період з 05.09.1991 по 15.05.1994 протиправною та такою, що порушує його право на пенсійне забезпечення, а тому звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку доводам позивача про незаконність оспорюваного рішення, суд враховує таке.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV), норми якого суд застосовує в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин.

У розумінні абз. 22 ст. 1 Закону № 1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

За змістом ч. 1 ст. 9 Закону № 1058-IV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Суд встановив, що ОСОБА_1 з 14.09.2022 отримує пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV.

Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності вказаним Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених зазначеним Законом.

Правовідносини подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" врегульовані Порядком, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 (далі - Порядок № 22-1).

Відповідно до п. 2.7 Порядку № 22-1 до заяви про перерахунок пенсії у зв`язку з урахуванням страхового стажу (заробітної плати) після призначення пенсії, у зв`язку зі зміною кількості членів сім`ї, а також в інших випадках, які спричиняють збільшення чи зменшення розміру пенсії, надаються документи, передбачені підпунктами 2-4 пункту 2.1, пунктом 2.6 цього розділу.

Згідно з пп. 2 п. 2.1 Порядку № 22-1 до заяви про призначення пенсії за віком, разом з іншими, додаються документи: про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637.

Суд встановив, що ОСОБА_1 , звертаючи до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії від 17.11.2022 надав відповідачу-1 окрім іншого, копію трудової книжки від 15.08.1979 серії НОМЕР_2 .

Спірним у межах цієї справи є запис № 8 трудової книжки ОСОБА_2 від 15.08.1979 серії НОМЕР_2 , оскільки у ньому наявне виправлення у даті прийнятті на роботу 06.09.1991.

Так, на час внесення до трудової книжки позивача від 15.08.1979 серії НОМЕР_2 запису № 8 діяла Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 №162, яку суд застосовує в редакції постанови Держкомпраці СССР від 02.08.1985 № 252 зі змінами, внесеними постановою Держаного комітету СССР з праці та соціальних питань від 19.10.1990 № 412 (далі - Інструкція № 162).

Відповідно до п. 1.2 вказаної Інструкції № 162 прийом на роботу без трудової книжки не допускається.

Згідно із п. 2.2 Інструкції № 162 заповнення трудової книжки вперше здійснюється адміністрацією підприємства в присутності працівника не пізніше тижневого строку з дня прийняття на роботу.

Пунктом 1.4 Інструкції № 162 передбачено, що питання, пов`язані з порядком ведення трудових книжок, їх зберігання, виготовлення, постачання за обліку, врегульовано постановою Ради Міністрів СССР та ВЦСПС від 06.09.1973 № 656 "Про трудові книжки робітників та службовців" та даною Інструкцією.

Відповідно до пункту 1 постанови Ради Міністрів СССР та ВЦСПС від 06.09.1973 №656 "Про трудові книжки робітників та службовців" трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робочих та державних службовців, кооперативних і громадських підприємств, установ та організацій, що пропрацювали більше 5 днів, в тому числі на сезонних та тимчасових роботах, а також на позаштатних працівників при умові, що вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Відповідно до пункту 18 вказаної Постанови відповідальність за своєчасне та правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання та видачу несуть спеціально уповноважені особи, що призначені наказом керівника підприємства, установи, організації.

Отже, обов`язок щодо внесення записів до трудової книжки покладається на роботодавців, що виключає провину особи, яка бажає призначити пенсію, у недоліках таких записів.

Верховний Суд у постанові від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а зазначив, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань нарахування/призначення пенсії.

Відповідно до наведених норм чинного законодавства, основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка (далі - Порядок № 637).

Відповідно до п. 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Подання додаткових документів, окрім трудової книжки відповідно до Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, передбачено виключно для випадків, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи.

Таким чином, суд не погоджується із твердженням відповідача-1 про те, що для зарахування періоду роботи з 06.09.1991 по 27.08.1994 до загального трудового стажу ОСОБА_1 відповідно до записів трудової книжки від 15.08.1979 серії НОМЕР_2 необхідно було надати підтверджуючі документи, оскільки із матеріалів справи встановлено, що позивач до заяви від 17.11.2022 та від 13.01.2024 про перерахунок пенсії долучив, окрім іншого, копію трудової книжки від 15.08.1979 серії НОМЕР_2 .

Суд встановив, що відповідно до запису № 8 трудової книжки ОСОБА_1 від 15.08.1979 серії НОМЕР_2 , позивач 06.09.1991 прийнятий по переведенню на посаду начальника СТОА на підставі наказу від 06.09.1991 № 76;

Отже, суд вважає, що дата наказу про прийняття ОСОБА_1 на роботу від 06.09.1991 № 76 підтверджує дату вчинення запису № 8 саме 06.09.1991, відтак наявність виправлення у даті запису "06" не свідчить про недостовірність вчинення вказаного запису саме у цей день.

Суд критично оцінює позицію пенсійного органу, оскільки у такому разі відсутня необхідність подання підтверджуючих документів у зв`язку із відсутністю трудової книжки або відповідних записів у ній, як це передбачено п. 3 Порядку № 637.

На переконання суду, незначне виправлення, що знаходить своє підтвердження у наказі про прийняття позивача на роботу, трудової книжки від 15.08.1979 серії НОМЕР_2 не є неправильними чи неточними записами про періоди роботи, а відтак наведена пенсійним органом підстава для не врахування періоду роботи позивача з 06.09.1991 по 15.05.1994, є необґрунтованою.

Інших недоліків щодо неврахування періоду роботи позивача з 06.09.1991 по 15.05.1994 при розгляді заяв від 17.11.2022 та 13.01.2024, відповідач-1 не встановив та не зазначив.

Суд зауважує, що недоліки у заповненні трудової книжки, враховуючи відсутність сумніву та спору щодо належності трудової книжки позивачу, наявність інших обов`язкових реквізитів (зокрема, печатки підприємства), є формальним та таким, що не спричиняє втрату юридичної сили цього документу.

Так, суд зауважує, що спірні записи наявні у трудовій книжці ОСОБА_1 від 15.08.1979 серії НОМЕР_2 скріплені печаткою відповідного підприємства.

Отже, підхід відповідача-1 до розгляду заяви ОСОБА_1 є свідченням надмірного формалізму, який у питанні визначення права особи на перерахунок пенсії, враховуючи значення вказаного питання для заявника, суд розцінює як прояв недобросовісності, нерозумності та непропорційності.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що спірна відмова у зарахуванні до загального трудового стажу позивача періоду роботи з 05.09.1991 по 15.05.1994 на посаді начальника СТОА Пустомитівського АТП не відповідає критеріям обґрунтованості, добросовісності, розумності та пропорційності, з огляду на що є протиправною.

Варто зауважити, що позивач заявляє позовні вимоги щодо визнання протиправною відмову Головного управління ПФУ у Львівській області викладеній у листі від 18.01.2024 №1760-1458/С-53/8-1300/24, та просить зобов`язати відповідача-1 зарахувати до страхового стажу позивача період роботи з 05.09.1991 по 15.05.1994 та здійснити перерахунок пенсії з дня звернення 17.11.2022.

Однак, зі змісту відмови від 18.01.2024 № 1760-1458/С-53/8-1300/24 слідує, що позивач звернувся до відповідача-1 13.01.2024, про що і сам позивач стверджує у позовній заяві.

Разом із тим, 17.11.2022 дата, з якої позивач просить здійснити перерахунок пенсії, стосується відмови Головного управління ПФУ в Полтавській області.

Суд відмічає, що спірною у межах цієї справи є відмова від 18.01.2024 № 1760-1458/С-53/8-1300/24 прийнята Головним управлінням ПФУ у Львівській області за результатами розгляду заяви позивача від 13.01.2024.

Встановлені обставини є підставою для відмови у задоволенні позовної вимоги про здійснення перерахунку пенсії з 17.11.2022 дати звернення до відповідача-2, оскільки відмова цього структурного підрозділу пенсійного органу позивачем в межах даної справи не оскаржується.

Щодо твердження відповідача-1 про підтвердження стажу роботу на підставі показань не менше двох свідків, та стосовно клопотання позивача про виклик свідків, поданого з позовною заявою, суд зважає на таке.

Вирішуючи цей спір, суд вважає, що показання свідків не мають вирішального значення у справі, оскільки факти, які могли б бути підтверджені свідками, вже належним чином підтверджені іншими матеріалами справи, зокрема, записами у трудовій книжці.

Беручи до уваги наведені вище обставини, суд вважає, що порушене право позивача належить захистити шляхом зобов`язання відповідача-1 зарахувати до загального страхового стажу позивача період роботи на посаді начальника СТОА Пустомитівського АТП з 06.09.1991 по 15.05.1994 та повторно розглянути заяву від 13.01.2024 про перерахунок пенсії, з урахуванням висновків суду, наведених у цьому рішенні.

Решта доводів та заперечень учасників справи, висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.308,315,316,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2024 року у справі № 380/2851/24 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду лише з підстав, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
судді О. Б. Заверуха
О. І. Мікула
Повне судове рішення складено 16 липня 2025 року.