Справа № 380/11846/25
Суддя: Андрусів Уляна Богданівна
Дата ухвалення: 2025-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2025 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд

у складі головуючої судді Андрусів У. Б.,

за участю:

секретаря судового засідання Карпенко Ю. В.

представника позивача Качмарика Б. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові адміністративну справу (в порядку спрощеного провадження з викликом сторін) за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення штрафу,

п о с т а н о в и в :

Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі позивач, ГУ ПФУ у Львівській області) звернулося до суду з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі відповідач), у якому просить суд скасувати постанову від 20.05.2025 ВП №74722841 про накладення штрафу в розмірі 10200,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає про безпідставність прийняття державним виконавцем постанови від 20.05.2025 ВП №74722841 про накладення штрафу у розмірі 10200,00 грн. На переконання позивача, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09.02.2024 у справі №380/21571/23 виконано 25.03.2025 та здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018 у розмірі 74% грошового забезпечення. Загальний розмір пенсійної виплати з 01.01.2018 становив 3416,26 грн. Доплата на виконання рішення суду за період з 01.01.2018 до 31.03.2023 обчислена в сумі 2074,05 грн. Зважаючи на те, що зазначене рішення суду не містить кінцевої дати виплати пенсії у розмірі 74% грошового забезпечення, нарахування здійснено до внесення змін у законодавство, а саме до 01.04.2019. Зважаючи на викладене, просить позов задовольнити.

Ухвалою судді від 16.06.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Запропоновано відповідачу у п`ятиденний строк з дня вручення ухвали подати відзив на позовну заяву та належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження №74722841. Залучено третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, ОСОБА_1 .

Відповідач правом на надання відзиву на позовну заяву не скористався, жодних документів процесуального характеру від нього на адресу суду не надходило. Про відкриття провадження у справі був проінформований шляхом направлення тексту ухвали в його електронний кабінет, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа, яка сформована програмним забезпеченням «Діловодство спеціалізованого суду».

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач явки повноважного представника у судове засідання не забезпечив; про час і дату судового засідання повідомлений належним чином, правом на надання відзиву на позовну заяву не скористався, жодних документів процесуального характеру від нього на адресу суду не надходило.

Про відкриття провадження у справі був проінформований шляхом направлення тексту ухвали в його електронний кабінет, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа, яка сформована програмним забезпеченням «Діловодство спеціалізованого суду».

Третя особа у судове засідання не з`явилася; пояснень по суті заявленого позову не надала.

Протокольною ухвалою від 04.07.2025 розгляд справи відкладено на 11.07.2025 о 15:00 год для подання додаткових доказів.

08.07.2025 представник позивача подав клопотання про долучення доказів, до якого додав копію перерахунку з 01.03.2025.

11.07.2025 оголошено скорочене рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на які сторони покликаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд установив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 09.02.2024 у справі №380/21571/23 позов задоволено повністю.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії ОСОБА_1 при її перерахунку з 74% до 70% грошового забезпечення.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018 відповідно до ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ, у порядку і розмірах визначених постановою Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21.02.2018 №103, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії з 74% сум грошового забезпечення, з урахуванням раніше проведених виплат.

12.05.2025 головний державний виконавець винесла вимогу за №10107 про надання інформації про стан виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09.02.2024 у справі №380/21571/23, з наданням документального підтвердження його виконання.

Листом від 16.05.2025 №1300-5310-5/66492 ГУ ПФУ у Львівській області повідомило відповідача, що рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09.02.2024 у справі №380/21571/23 виконано. Здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018 відповідно до ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.92 Nє2262-XII, у порядку і розмірах визначених постановою Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21.02.2018 №103, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії з 74% сум грошового забезпечення, з урахуванням раніше проведених виплат.

Зазначило, що з 01.04.2024 загальний розмір пенсійної виплати ОСОБА_1 становить 15421,17 грн. Доплата пенсії по рішенню суду за період з 01.01.2018 по 31.03.2019 становить 2074,05 грн. Щодо виконання рішення суду в частині здійснення виплати доплати за період з 01.01.2018 по 31.03.2019 в сумі 2074,05 грн, то така буде здійснена в межах бюджетних асигнувань, виділених на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням судів за рахунок коштів Державного бюджету України.

20.05.2025 державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції прийняв постанову про накладення штрафу у ВП №74722841 у розмірі 10200,00 грн.

Підставою для накладення штрафу слугувало невиконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09.02.2024 у справі №380/21571/23.

У постанові також зазначено, що відповідно до відповіді ГУ ПФУ у Львівській області від 24.06.2024 додано перерахунок пенсії станом на 01.04.2024, в якому основний розмір пенсії становить 70% грошового забезпечення. Також звернуто увагу на те, що 06.05.2025 надійшла заява стягувача ( ОСОБА_1 ), якою повідомлено про невиконання рішення суду, а саме проведено невірний перерахунок пенсії, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 70% грошового забезпечення.

Зі змісту вимоги №10107 судом також встановлено, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 22.10.2024 у справі №380/20309/24, яке залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09.01.2025, у задоволенні адміністративного позову Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення штрафу за невиконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09.02.2024 у справі №380/21571/23 у розмірі 5100,00 відмовлено.

Як вбачається із долученого на виконання вимог ухвали суду перерахунку з 01.03.2025, основний розмір пенсії становить 70% грошового забезпечення.

Не погоджуючись із постановою про накладення штрафу, вважаючи, що така винесена відповідачем не на підставі та не у спосіб, що визначені Законом України «Про виконавче провадження», позивач пред`явив цей позов до суду.

Завданням адміністративного судочинства України відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII Про виконавче провадження від 2 червня 2016 року № 1404-VIII (далі Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону № 1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (пункт 1).

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з п.п. 1, 16 ч. 3 ст. 18 Закону № 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Статтею 26 Закону № 1404-VIII визначено початок примусового виконання рішення, зокрема:

- виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення (пункт 1 частини першої);

- виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей (частина п`ята);

- за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною) (частина шоста).

Відповідно до ч. 1 ст. 63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (ч. 2 ст. 63 Закону № 1404-VIII).

Згідно з ч. 3 ст. 63 Закону № 1404-VIII виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Частинами 1, 2 ст. 75 Закону № 1404-VIII визначено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Аналізуючи наведені положення законодавства в контексті цієї справи, потрібно зауважити, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

Умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону № 1404-VIII. Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Поважними в розумінні наведених норм Закону № 1404-VIII можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

З вищевикладеного слідує, що постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, що судове рішення не виконано боржником без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.

Судом з`ясовано, що спір у цій справі стосується виконання рішення суду щодо перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018 відповідно до ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ, у порядку і розмірах визначених постановою Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21.02.2018 №103, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії з 74% сум грошового забезпечення, з урахуванням раніше проведених виплат.

Державний виконавець в оскаржуваній постанові про накладення штрафу стверджує, що « 06.05.2025 на адресу відділу надійшла заява стягувача від 26.04.2025, якою повідомлено про невиконання рішення суду, а саме проведено невірний перерахунок пенсії, виходячи із відсоткового значення розміру пенсі 74%, згідно перерахунку пенсії ГУ ПФУ від 26.06.2024 року основний розмір пенсії вказаний 70%».

Суд установив, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 09.02.2024 у справі № 380/21571/23 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018 відповідно до ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ, у порядку і розмірах визначених постановою Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21.02.2018 №103, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії з 74% сум грошового забезпечення, з урахуванням раніше проведених виплат.

Листом від 16.06.2025 №1300-5310-5/66492 ГУ РФУ у Львівській області повідомило відповідача про виконання рішення суду у справі № 380/21571/23, констатувавши, що з 01.04.2024 розмір пенсійної виплати становить 15421,17 грн та доплата пенсії з 01.01.2018 до 31.03.2019 складає 2074,05 грн.

Водночас, суд звертає увагу, що у вимозі головного державного виконавця від 12.05.2025 №10107 зазначено, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 22.10.2024 у справі №380/20309/24 та постановою від 09.01.2025 Восьмого апеляційного адміністративного суду у задоволенні адміністративного позову Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, ОСОБА_1 про скасування постанови відмовлено. Ця обставина підтверджує невиконання рішення суду та накладення штрафу на позивача у розмірі 5100,00 грн.

Суд критично оцінює судження позивача, що відсутність в судовому рішенні кінцевої дати виплати пенсії, не породжує у відповідача обов`язку довічно здійснювати виплату пенсії, в розмірах, встановлених на виконання судового рішення з огляду на таке.

Суд наголошує, що у рішенні суду у справі №380/21571/23 встановлено право ОСОБА_1 на перерахунок та виплату пенсії з 01.01.2018, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії з 74% сум грошового забезпечення, з урахуванням раніше проведених виплат.

Як вбачається зі змісту рішення, у ньому не зазначалась будь-яка гранична дата, до якої перерахунок пенсії стягувача повинен проводитись, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії з 74% сум грошового забезпечення, тобто зобов`язальна частина рішення суду містила початкову дату проведення перерахунку пенсії без зазначення часового обмеження в майбутньому.

Проте, незважаючи на обґрунтованість та зрозумілість рішення суду у справі №380/21571/23, позивач протиправно зменшив основний розмір пенсії з 74% до 70% грошового забезпечення, що є порушенням прав ОСОБА_1 .

Також суд враховує, що з 01.03.2025 основний розмір пенсії ОСОБА_1 становить також 70% грошового забезпечення.

Щодо зазначення кінцевої дати виплати пенсії, суд звертає увагу на висновок Верховного Суд України, який у своїх постановах від 23.04.2012 № 21-239а11 та від 19.03.2013 № 21-53а13 вказав, що оскільки з самого визначення поняття «пенсія» випливає, що щомісячні пенсійні виплати здійснюються на постійній основі, один раз на місяць протягом невизначеного періоду часу, а тому цей вид виплат не є строковим і не може бути призначений на певний строк. У цьому випадку визначається лише дата, з якої особа має право на отримання пенсії (чи її перерахунок). Кінцевий термін або строк, на який призначається пенсія, не може встановлюватись, оскільки це суперечить самому визначенню та суті пенсії. Тому виплату пенсії не може бути обмежено будь-яким кінцевим терміном або строком, оскільки це б обмежувало право особи на отримання державної пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка має виплачуватись постійно, один раз на місяць протягом невизначеного часу та без встановлення будь-якого терміну або строку виплати пенсії.

З огляду на наведене, судовим рішенням визначається дата, з якої позивачу слід нараховувати та виплачувати пенсію, і така виплата не повинна обмежуватися кінцевою датою. Тому суд не бери до уваги такі доводи позивача.

Вказане свідчить про невиконання позивачем рішення суду без поважних причин та, як наслідок, про правомірність прийнятої державним виконавцем постанови від 20.05.2025 про накладення штрафу в розмірі 10200,00 грн у виконавчому провадженні № 74722841.

Згідно з ч. 1 ст. 9, ст. 72, ч. 1, 2, 5 ст. 77 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог, відтак у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до положень ст. 139 КАС України судові витрати не розподіляються.

Керуючись ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 287, 293, 295 КАС України, суд

у х в а л и в:

1. У задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення штрафу відмовити повністю.

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: вул. Митрополита Андрея, буд. 10, м. Львів, 79016; ).

Відповідач - Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місцезнаходження: пл. Шашкевича, 1, м. Львів, 79000, ).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Повний текст рішення складено 16.07.2025.

СуддяАндрусів Уляна Богданівна