Справа № 140/4794/25
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2025-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2025 року ЛуцькСправа № 140/4794/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Каленюк Ж.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області) про визнання протиправною бездіяльності щодо ненарахування та невиплати доплати до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який постійно проживає у зоні безумовного (обов`язкового) відселення та в зоні гарантованого добровільного відселення, у розмірі, визначеному статтею 45 Закону України від 19 листопада 2024 року №4059-IX Про Державний бюджет на 2025 рік (далі Закон №4059-IX) (2361,00 грн); зобов`язання зарахувати до періоду проживання у зоні гарантованого добровільного відселення період з 06 липня 2002 року по 21 жовтня 2002 року та здійснити з 01 січня 2025 року нарахування та виплату доплати до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який постійно проживає у зоні безумовного (обов`язкового) відселення та в зоні гарантованого добровільного відселення, у розмірі, визначеному статтею 45 Закону №4059-IX (2361,00 грн).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, є непрацюючим пенсіонером, а тому, враховуючи статтю 45 Закону №4059-IX, має право з 01 січня 2025 року на доплату до пенсії у розмірі 2361,00 грн. Однак відповідач не проводить виплату доплати до пенсії у розмірі, встановленому статтею 45 Закону №4059-IX, а на звернення позивача щодо виплати такої протиправно відмовив з підстав відсутності у Єдиному державному демографічному реєстрі відомостей про проживання у період з 06 липня 2002 року по 21 жовтня 2002 року в межах зони гарантованого добровільного відселення.

Позивач бездіяльність відповідача щодо невиплати доплати до пенсії відповідно до статті 45 Закону №4059-IX вважає протиправною, оскільки у його випадку виконуються усі умови: проживання на території гарантованого добровільного відселення як станом на 26 квітня 1986 року та у період з 26 квітня 1986 року по 01 січня 1993 року, так і по цей час. При цьому у період з липня 2000 року по листопада 2002 року він працював на посаді помічника лісничого Тельчівського лісництва (в межах зони гарантованого добровільного відселення).

З наведених підстав позивач просив позов задовольнити.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 13 травня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за цим позовом та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

У відзиві на позов відповідач позовні вимоги заперечив, у задоволенні позову просив відмовити (а.с.22-24), зазначивши, що з 01 січня 2025 року приписами статті 45 Закону №4059-IX на період воєнного стану в Україні по-новому визначено коло осіб, які мають право на відповідні доплати, розмір цих виплат та порядок їх встановлення. Виконуючи норми Закону №4059-ІХ за результатами звірки відомостей в Єдиному державному демографічному реєстрі встановлено відсутність відомостей про місце проживання ОСОБА_1 у зоні гарантованого добровільного відселення у період з 06 липня 2002 року по 21 жовтня 2002 року. Тому з 01 січня 2025 року підстави для встановлення підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який постійно проживає на території радіоактивного забруднення у розмірі, визначеному статтею 45 Закону №4059-ІХ, відсутні.

Інші заяви по суті справи від сторін не надходили.

Дослідивши письмові докази, перевіривши доводи сторін у заява по суті справи, суд встановив такі обставини.

Позивач ОСОБА_1 має статус особи, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи (3 категорія); перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області як одержувач пенсії по інвалідності відповідно до Закону України від 09 липня 2003 року №1058-ІV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, не перебуває у трудових відносинах. Ці обставини підтверджуються посвідченням серії НОМЕР_1 (а.с.6 зворот), пенсійним посвідченням № НОМЕР_2 (а.с.6 зворот), рішенням №64 про перерахунок пенсії (а.с.27), листом ГУ ПФУ у Волинській області від 18 квітня 2025 року №5106-4583/Б-02/8-0300/25 (а.с.8).

З витягу з Реєстру територіальної громади від 28 лютого 2025 року (а.с.7) встановлено, що позивач був зареєстрований з 12 червня 1976 року по 05 липня 2002 року у селі Чарторийськ Волинської області, з 22 жовтня 2002 року по 30 вересня 2011 року у селі Тельчі Волинської області та з 30 вересня 2011 року по цей час у селі Куликовичі Волинської області.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2024 у справі №140/3888/24 зобов`язано ГУ ПФУ у Волинській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 з 21 грудня 2023 року підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України від 28 лютого 1991 року №796-ХІІ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - Закон №796-ХІІ), що дорівнює двом прожитковим мінімумам для працездатних осіб, із застосуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законодавством станом на 1 січня календарного року виплати пенсії.

Починаючи з 01 січня 2025 року позивачу було припинено виплату підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, передбачене статтею 39 Закону №796-ХІІ, що не є спірним.

Листом від 18 квітня 2025 року №5106-4583/Б-02/8-0300/25 у відповідь на звернення щодо встановлення доплати як непрацюючому пенсіонеру, який постійно проживає у зоні гарантованого добровільного відселення, ГУ ПФУ у Волинській області повідомило про відмову у такій виплаті. Відмову обґрунтовано тим, що в Єдиному державному демографічному реєстрі відсутні відомості про проживання ОСОБА_1 у період з 06 липня 2002 року по 21 жовтня 2002 року в межах зони гарантованого добровільного відселення; для встановлення доплати в сумі 2361,00 грн з урахуванням норм статті 45 Закону №4059-ІХ правових підстав немає.

При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.

Статтею 45 Закону №4059-ІХ установлено, що у 2025 році на період дії воєнного стану в Україні доплата непрацюючим пенсіонерам, які постійно проживають у зоні безумовного (обов`язкового) відселення та в зоні гарантованого добровільного відселення, встановлюється за умови, що такі особи проживали або працювали у зоні безумовного (обов`язкового) відселення або в зоні гарантованого добровільного відселення, станом на 26 квітня 1986 року чи у період з 26 квітня 1986 року до 1 січня 1993 року, у зв`язку з чим особі надано статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи. Доплата за проживання на зазначених територіях встановлюється у розмірі 2361 гривня.

Особам, які після аварії на Чорнобильській АЕС (26 квітня 1986 року) самостійно або у встановленому законодавством порядку за направленнями обласних державних адміністрацій змінили місце проживання за межі зон безумовного (обов`язкового) відселення або гарантованого добровільного відселення та в подальшому повернулися на постійне місце проживання до цих зон, а також особам, які зареєстрували своє місце проживання чи переїхали на постійне місце проживання до зазначених зон після аварії на Чорнобильській АЕС, доплата за проживання в таких зонах не встановлюється.

Виплата доплати за проживання у зоні безумовного (обов`язкового) відселення та в зоні гарантованого добровільного відселення непрацюючим пенсіонерам припиняється після залишення особою свого місця постійного проживання на зазначених територіях та декларування/реєстрації місця проживання за межами зон безумовного (обов`язкового) відселення та зон гарантованого добровільного відселення, що підтверджується відомостями Єдиного державного демографічного реєстру та інших державних реєстрів.

Для встановлення виплат, передбачених цією статтею, Пенсійному фонду України забезпечити звірення відомостей про постійне місце проживання одержувачів доплати за проживання у зоні безумовного (обов`язкового) відселення та в зоні гарантованого добровільного відселення із відомостями Єдиного державного демографічного реєстру та інших державних реєстрів для продовження чи припинення відповідних виплат, а також приведення розмірів доплати за проживання у зоні безумовного (обов`язкового) відселення або в зоні гарантованого добровільного відселення та пенсійних виплат у відповідність із цією статтею.

Відповідно до статті 45 Закону №4059-IX Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 27 грудня 2024 року №1524 Деякі питання здійснення у 2025 році на період воєнного стану в Україні доплати непрацюючим пенсіонерам, які постійно проживають у зоні безумовного (обов`язкового) відселення та в зоні гарантованого добровільного відселення, яка набрала чинності з 01 січня 2025 року (далі - Постанова №1524, зі змінами), пунктами 1, 1-1 якої установлено, що у 2025 році факт проживання у зоні безумовного (обов`язкового) відселення та в зоні гарантованого добровільного відселення станом на 26 квітня 1986 р. чи у період з 26 квітня 1986 р. до 1 січня 1993 р. для встановлення, продовження чи припинення доплат, передбачених статтею 45 Закону України Про Державний бюджет України на 2025 рік, у разі відсутності відповідних відомостей у Єдиному державному демографічному реєстрі, відомчій інформаційній системі Державної міграційної служби, Реєстрі територіальної громади та в інших державних реєстрах встановлюється органами Пенсійного фонду України за сукупності таких обставин:

особі надано статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи;

у Єдиному державному демографічному реєстрі, відомчій інформаційній системі Державної міграційної служби відсутні відомості про зміну місця проживання такою особою у період після 1 січня 1993 року.

Установлено, що у 2025 році виплата за проживання на забруднених територіях встановлюється у розмірі, передбаченому статтею 45 Закону України Про Державний бюджет України на 2025 рік, як самостійна доплата до пенсії, на яку має право особа згідно із законом.

Отже, у зв`язку із набранням чинності з 01 січня 2025 року Законом №4059-ІХ, змінилося правове регулювання правовідносин щодо здійснення у 2025 році на період воєнного стану в Україні доплати непрацюючим пенсіонерам, які постійно проживають в зоні гарантованого добровільного відселення. Статтею 45 Закону №4059-ІХ чітко регламентовано розмір та підстави виплати у 2025 році на період дії воєнного стану в Україні доплати непрацюючим пенсіонерам, які постійно проживають в зоні гарантованого добровільного відселення.

Зі змісту листа ГУ ПФУ у Волинській області від 18 квітня 2025 року №5106-4583/Б-02/8-0300/25 видно, що позивачу з 01 січня 2025 року не була встановлена доплата в сумі 2361,00 грн відповідно до статті 45 Закону №4059-ІХ з тих підстав, що в Єдиному демографічному реєстрі відомості про проживання позивача з 06 липня 2002 року по 21 жовтня 2002 в межах зони гарантованого добровільного відселення відсутні (а.с.8).

Разом з тим, як зазначалося вище судом, відповідно до витягу з реєстру Маневицької територіальної громади, Колківської територіальної громади від 28 лютого 2025 року (а.с.7) ОСОБА_1 був зареєстрований з 12 червня 1976 року по 05 липня 2002 року у селі Чарторийськ Камінь-Каширського (колишнього Маневицького) району Волинської області, з 22 жовтня 2002 року по 30 вересня 2011 року у селі Тельчі Луцького (колишнього Маневицького) району Волинської області та з 30 вересня 2011 року по цей час у селі Куликовичі Луцького (колишнього Маневицького) району Волинської області.

Вказані населені пункти (села Чарторийськ, Тельчі, Куликовичі Волинської області) відповідно до Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 23 липня 1991 року №106, віднесено до зони гарантованого добровільного відселення.

Стосовно періоду проживання з 06 липня 2002 року по 21 жовтня 2002 року (за який, як стверджує відповідач, відсутні відомості в Єдиному державному демографічному реєстрі), то суд враховує доводи позивача про те, що у вказаний період він працював у межах зони гарантованого добровільного відселення. Так згідно із записами трудової книжки серії НОМЕР_3 наказом від 30 вересня 1999 року №86к ОСОБА_1 призначений на посаду майстра лісу Тельчівського лісництва, наказом від 27 липня 2000 року №78к переведений на посаду помічника лісничого Тельчівського лісництва, наказом від 12 листопада 2002 року №123к переведений на посаду майстра Тельчівського лісництва, з якої був звільнений наказом від 01 жовтня 2003 року №93к (а.с.9-10).

Тобто, з 26 квітня 1986 року і донині позивач постійно проживає або працював в зоні гарантованого добровільного відселення, у тому числі у спірний період з 06 липня 2002 року по 21 жовтня 2002 року.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що позивач ОСОБА_1 має право на отримання доплати у розмірі 2361,00 грн відповідно до статті 45 Закону № 4059-ІХ з огляду на наявність у нього статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи та непрацюючого пенсіонера, факту постійного проживання або роботи в зоні гарантованого добровільного відселення, яке не змінювалося, а відмова відповідача у виплаті з 01 січня 2025 року вказаної доплати є протиправною. З цих підстав позовні вимоги належить задовольнити у належний спосіб, а саме визнання протиправними дій ГУ ПФУ у Волинській області щодо відмови у нарахуванні та виплаті позивачу з 01 січня 2025 року доплати непрацюючим пенсіонерам, які постійно проживають в зоні гарантованого добровільного відселення, у розмірі, визначеному статтею 45 Закону №4059-ІХ, в сумі 2361,00 грн, та зобов`язання відповідача здійснити позивачу з 01 січня 2025 року нарахування та виплату доплати непрацюючим пенсіонерам, які постійно проживають в зоні гарантованого добровільного відселення, у розмірі, визначеному статтею 45 Закону №4059-ІХ, в сумі 2361,00 грн.

Як визначено частиною першою статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач сплатив судовий збір у сумі 1211,20 грн, що підтверджується квитанцією від 05 травня 2025 року №2701-0828-9952-2102, випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету (а.с.4, 13).

У зв`язку із задоволенням позову на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати у сумі 1211,20 грн.

Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 244-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43027, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, будинок 6, ідентифікаційний код юридичної особи 13358826) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 з 01 січня 2025 року доплати непрацюючим пенсіонерам, які постійно проживають в зоні гарантованого добровільного відселення, у розмірі, визначеному статтею 45 Закону України від 19 листопада 2024 року №4059-IX Про Державний бюджет на 2025 рік, в сумі 2361,00 грн.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити ОСОБА_1 з 01 січня 2025 року нарахування та виплату доплати непрацюючим пенсіонерам, які постійно проживають в зоні гарантованого добровільного відселення, у розмірі, визначеному статтею 45 Закону України від 19 листопада 2024 року №4059-IX Про Державний бюджет на 2025 рік, в сумі 2361,00 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області судові витрати у сумі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять грн 20 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ж.В. Каленюк