Справа № 300/2552/25
Суддя: Григорук О.Б.
Дата ухвалення: 2025-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" липня 2025 р. справа № 300/2552/25

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Григорука О.Б., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Яковишин В.В. звернулася до суду в інтересах ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , просить:

визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо незвільнення ОСОБА_1 , за підпунктом "г" пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" № 2232-XII за сімейними обставинами, як військовослужбовця, який проходить військову службу за контрактом під час воєнного стану;

зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 звільнити з військової служби ОСОБА_1 за підпунктом "г" пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" № 2232-XII, за сімейними обставинами, як військовослужбовця, який проходить військову службу за контрактом під час воєнного стану.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач допустив протиправну бездіяльність щодо незвільнення позивача за пп. "г" п. 3 ч. 5 ст. 26 Закону № 2232-XII за сімейними обставинами, як військовослужбовця, який проходить військову службу за контрактом під час воєнного стану, оскільки позивач надав до рапорту про звільнення документи, які підтверджували, що його матір має II групу інвалідності, потребує постійного догляду, не перебуває у шлюбі, батьки матері мають інвалідність і тому непрацездатні, інші родичі хворіють і самі потребують догляду. Листом від 13.03.2025 № 0666/35/3120 начальник штабу-заступник командира Військової частини НОМЕР_1 повідомив позивача про розгляд рапорту і зазначив, що фактично на законодавчому рівні є підстави для звільнення позивача з військової служби. Водночас, в задоволені рапорту відповідач відмовив позивачу у звільненні з військової служби з мотивів, що посадовим особам військової частини у медичних документах, доданих до рапорту, вбачалися візуальні відмінності у підписам членів комісій. Зазначає, що Військова частина НОМЕР_1 допустила протиправну бездіяльність, не звільнивши позивача з військової служби через суб`єктивні припущення щодо відмінності підписів у медичних документах. Ця бездіяльність суперечить конституційним принципам, порушує принцип законності та виходить за межі повноважень військової частини, а також порушує право позивача на розумні очікування результату розгляду рапорту відповідно до вимог закону. Зазначено, що поведінка військової частини є непослідовною та суперечливою військова частина діяла всупереч своїй попередній позиції, чим порушила принцип добросовісності та заборону суперечливої поведінки. Водночас зазначено, що військова частина опрацювала усі документи позивача і підтвердила, що позивач має право на звільнення. Тому, оскільки рапорт позивача уже розглянутий проте незаконно не реалізований, єдиним способом захисту вважає визнання бездіяльності відповідача стосовно не звільнення позивача з військової служби протиправною та зобов`язання відповідача звільнити позивача з військової служби.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач скористався правом на подання відзиву, який надійшов на адресу суду через систему "Електронний суд" 28.04.2025. Відповідно до відзиву відповідач заперечив проти позову, просив відмовити в задоволенні позову з мотивів, що розгляд рапорту про звільнення зі служби відбувається за встановленою процедурою, яка включає підготовку подання, перевірка документів, що підтверджують наявність сімейних обставин або інших поважних причин щодо дотримання абзацу 3 пункту 14.10 розділу XIV Інструкції № 170, уточнюються дані про проходження особою військової служби, документально підтверджуються періоди служби, що підлягають зарахуванню до вислуги в календарному та пільговому обчисленні, проводиться розрахунок вислуги років військової служби. Проект наказу про звільнення зі служби до подання їх на підпис командирам перевіряється безпосереднім керівником кадрового органу або особою, на яку відповідно до письмового наказу покладено тимчасове виконання обов`язків за цією посадою та проходить правову експертизу в юридичній службі. У ході вивчення та опрацювання рапорту з доданим пакетом документів позивача, які підтверджують або спростовують факт наявності належних на те правових підстав, для звільнення з військової служби за сімейними обставинами було встановлено, що останній станом на березень поточного року задоволенню не підлягав, оскільки під час детального ознайомлення та вивчення медичних документів, а саме: оригіналу Висновку лікарсько-консультативної комісії КНП "Перегінської районної лікарні" № 256 від 05.12.2024, виданого на ОСОБА_2 та оригіналу Висновку про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватись, виданого КПН "Центром первинної медичної допомоги" Рожнятівської селищної ради № 142 від 18.02.2025 на ОСОБА_3 , у яких вказано, що вказані особи потребують остійного стороннього догляду, були виявлені візуальні відмінності у підписах членів комісії, що свідчить про ймовірний факт порушення посадовими особами закладів охорони здоров`я порядку видачі вказаних висновків та достовірність внесення до них даних. До того ж, у матеріалах були наявні два ідентичні висновки про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватись, виданих КПН "Центр первинної медичної допомоги" Рожнятівської селищної ради під одним № 142 від 18.02.2025 на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у одному з яких, ОСОБА_3 потребує остійного стороннього догляду, а у іншому не потребує. Крім того, відомості до зазначених бланків Висновків (№ 142 від 18.02.2025), затверджених Наказом Міністерства охорони здоров`я України № 407 від 09.03.2021, були виявлені відмінності у підписах членів комісії, оскільки підписи візуально виконані різними особами, що свідчить про ймовірний факт порушення посадовими особами закладів охорони здоров`я порядку їх видачі та ставить під сумнів достовірність та законність внесення в них даних. Додатково позивача було повідомлено, що у зв`язку із виявленням розбіжностей у медичних документах, які свідчать про ймовірний факт порушення посадовими особами закладів охорони здоров`я порядку їх видачі та ставить під сумнів достовірність та законність внесення в них даних, Військовою частиною НОМЕР_1 до відповідного територіального управління органу національної поліції в Івано-Франківській області буде скеровано письмове повідомлення. Також було зазначено, що рішення щодо звільнення ОСОБА_1 з військової служби з підстав, передбачених Законом № 2232-XII, буде прийняте у разі отримання з територіального управління органу національної поліції в Івано-Франківській області письмового повідомлення про результати розгляду повідомлення військової частини за фактом ймовірного порушення посадовими особами закладів охорони здоров`я порядку видачі медичних документів, що ставить під сумнів достовірність та законність внесення в них даних. Як наслідок, позивача було повідомлено, що рапорт, який надійшов на адресу Військової частини НОМЕР_1 № 11741 від 11.03.2025 щодо звільнення позивача з військової служби за сімейними обставинами на підставі статті 26 Закону № 2232-XII, станом на березень поточного року задоволенню не підлягав у зв`язку із фактами виявленими під час розгляду та опрацювання доданого пакету документів. Зазначено, що Військова частина НОМЕР_1 звернулася із відповідним листом від 19.03.2025 вих. №0666/35/3391 до Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області. Калуським районним відділом поліції відділення поліції № 2 (селище Рожнятів) Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області, були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та було присвоєно номер кримінального провадження: № 0000026 від 02.04.2025 (а.с. 53-60).

Розглянувши матеріали адміністративної справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні) у відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває на військовій службі в Збройних Силах України, проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 .

Позивач звернувся до Військової частини НОМЕР_1 із рапортом за вх. №11741 від 11.03.2025 про звільнення з військової служби за сімейними обставинами на підставі підпункту "г" пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" № 2232-XII у зв`язку із необхідністю здійснювати постійний догляд за матір`ю, яка має інвалідність ІІ групи.

За результатом розгляду рапорту позивача за вх. №11741 від 11.03.2025 Військовою частиною НОМЕР_1 відповіддю від 13.03.2025 № 0666/35/3120 повідомлено, що рапорт, який станом на березень поточного року задоволенню не підлягає у зв`язку із фактами виявленими під час розгляду та опрацювання доданого пакету документів. Зазначено, що з метою підтвердження наявності підстав, для звільнення позивача з військової служби за сімейними обставинами до рапорту долучено низку документів щодо складу сім`ї позивача, ступеню спорідненості у тому числі висновків лікарсько-консультативних комісій закладів охорони здоров`я щодо наявності у членів родини позивача інвалідності, стійких розладів здоров`я у яких зазначається, що члени родини позивача, у зв`язку із наявністю порушення функцій організму, не можуть самостійно пересуватись, самообслуговуватись та "потребують постійного стороннього догляду", що фактично на законодавчому рівні є відповідною підставою на звільнення ОСОБА_1 з військової служби. Однак, під час детального ознайомлення та вивчення медичних документів, а саме: оригіналу Висновку лікарсько-консультативної комісії КНП "Перегінської районної лікарні" № 256 від 05.12.2024, виданого на ОСОБА_2 та оригіналу Висновку про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватись, виданого КПН "Центром первинної медичної допомоги" Рожнятівської селищної ради за № 142 від 18.02.2025 на ОСОБА_3 у яких вказано, що вказані особи потребують остійного стороннього догляду, були виявлені візуальні відмінності у підписах членів комісії, що свідчить про ймовірний факт порушення посадовими особами закладів охорони здоров`я порядку видачі вказаних висновків та достовірність внесення до них даних. До того ж, у матеріалах були наявні два ідентичні Висновки про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватись, виданих КПН "Центр первинної медичної допомоги" Рожнятівської селищної ради під одним № 142 від 18.02.2025 на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у одному з яких, ОСОБА_3 потребує остійного стороннього догляду, а у іншому не потребує. Крім того, відомості до зазначених бланків Висновків (за №142 від 18.02.2025), затверджених Наказом Міністерства охорони здоров`я України за № 407 від 09.03.2021, були виявлені відмінності у підписах членів комісії, оскільки підписи візуально виконані різними особами, що свідчить про ймовірний факт порушення посадовими особами закладів охорони здоров`я порядку їх видачі та ставить під сумнів достовірність та законність внесення в них даних. Додатково позивача було повідомлено, що у зв`язку із виявленням розбіжностей у медичних документах, які свідчать про ймовірний факт порушення посадовими особами закладів охорони здоров`я порядку їх видачі та ставить під сумнів достовірність та законність внесення в них даних, військовою частиною НОМЕР_1 до відповідного територіального управління органу національної поліції в Івано-Франківській області буде скеровано письмове повідомлення. Зазначено, що рішення щодо звільнення ОСОБА_1 з військової служби з підстав, передбачених Законом України "Про військовий обов`язок та військову службу", буде прийняте у разі отримання з територіального управління органу національної поліції в Івано-Франківській області письмового повідомлення про результати розгляду повідомлення військової частини за фактом ймовірного порушення посадовими особами закладів охорони здоров`я порядку видачі медичних документів, що ставить під сумнів достовірність та законність внесення в них даних (а.с. 18, 19).

Відомості щодо досудового розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 Кримінального кодексу України внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.04.2025 за № 0000026 (а.с. 87-89).

Вважаючи протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо незвільнення позивача, за підпунктом "г" пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" № 2232-XII представник позивача звернувся до суду з даним позовом просить суд визнати протиправною бездіяльність відповідача та зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 звільнити з військової служби позивача за підпунктом "г" пункту 3 частини 5 статті 26 Закону № 2232-XII.

При вирішенні даного спору суд виходить з наступного нормативно-правового регулювання спірних правовідносин.

Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України" на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

На момент розгляду цієї адміністративної справи строк дії воєнного стану в Україні продовжений.

Згідно із статтею 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" від 12.05.2015 № 389-VIII (далі - Закон № 389-VIII) воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 "Про загальну мобілізацію" постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

Згідно пункту 4 Указу № 69/2022 призов військовозобов`язаних, резервістів та залучення транспортних засобів для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України здійснити в обсягах, визначених згідно з мобілізаційними планами.

В свою чергу, правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначення загальних засад проходження в Україні військової служби унормовано положеннями Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII).

Згідно з частинами 1, 2 статті 1 Закону № 2232-ХІІ, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Відповідно до положень частини першої статті 2 Закону № 2232-XII, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Так, пунктом 6 статті 2 Закону № 2232-XII, передбачені наступні види військової служби: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Підстави звільнення з військової служби передбачені статтею 26 Закону № 2232-XII.

Відповідно до пп. "г" п. 2 ч. 4 статті 26 Закону № 2232-XII військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах: під час дії воєнного стану:

через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу).

Згідно частини 12 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військовослужбовці звільняються з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин на таких підставах: 3) під час дії воєнного стану:

необхідність здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи.

Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008 затверджено Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, яким визначається порядок проходження громадянами України (далі - громадяни) військової служби у Збройних Силах України та регулюються питання, пов`язані з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі (пункт 1).

Відповідно до пункту 233 Положення № 1153/2008 військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються: підстави звільнення з військової служби; думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю; районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.

Механізм реалізації та порядок організації у Збройних Силах України, Державній спеціальній службі транспорту виконання вимог Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (далі - Положення), затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153, визначає Інструкція про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затверджена Наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 № 170.

Відповідно до пункту 5 Додатку 19 до Інструкції № 170 через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається частиною дванадцятою статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", подаються:

у разі необхідності здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я:

документи, які підтверджують відповідні родинні зв`язки з цією особою (особами);

один із документів, що підтверджує відсутність в особи інших членів сім`ї першого ступеня споріднення (батьків, її чоловіка або дружини, дітей, у тому числі усиновлених) чи другого ступеня споріднення (рідних братів, сестер та онуків): один із документів, що підтверджує інвалідність особи першого чи другого ступеня споріднення, її потребу у постійному догляді та акт обстеження сімейного стану військовослужбовця із зазначенням інформація про наявність чи відсутність інших осіб, які здійснюють або можуть здійснювати такий догляд, затвердженого керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки;

один із документів, що підтверджує інвалідність особи, яка потребує догляду: довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за формою, затвердженою МОЗ, або копія посвідчення, яке підтверджує відповідний статус, або копія пенсійного посвідчення чи копія посвідчення, що підтверджує призначення соціальної допомоги відповідно до Законів України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю», «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю», в яких зазначено групу та причину інвалідності, або довідка для отримання пільг особами з інвалідністю, які не мають права на пенсію чи соціальну допомогу, за формою, затвердженою Мінсоцполітики;

висновок медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про потребу в постійному догляді.

Наказом Міністерства оборони України № 531 від 06.08.2024, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 07.08.2024 за № 1214/42559, затверджений Порядок організації роботи з рапортами військовослужбовців у системі Міністерства оборони України (надалі - Порядок №531), який набрав чинності 08.08.2024. Порядок № 531 визначає механізм оформлення, подання, реєстрації, розгляду, прийняття та повідомлення рішення за результатами розгляду рапортів військовослужбовців у Міністерстві оборони України (далі - Міноборони), Збройних Силах України (далі - Збройні Сили) та Державній спеціальній службі транспорту.

Відповідно до пункту 2 розділу І Порядку № 531 з питань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби, а також особистих питань військовослужбовець звертається з рапортом до безпосереднього командира (начальника), а у разі якщо він не може вирішити порушені у рапорті питання, - до наступного прямого командира (начальника).

За правилами пунктів 1, 2 розділу ІІ Порядку № 531 рапорти подаються в усній та письмовій (паперовій або електронній) формах. Військовослужбовець має право усно рапортувати за допомогою технічних засобів комунікації. Усні рапорти розглядаються негайно, але не пізніше ніж у строки, для розгляду рапортів у паперовій формі, визначені пунктом 9 розділу III цього Порядку.

Особливості подання та розгляду рапортів у паперовій формі регламентовані розділом ІІІ Порядку № 531, а особливості подання та розгляду рапортів в електронній формі - розділом ІV Порядку № 531.

Згідно з пунктами 1, 2, 3, 4, 5 розділу ІІІ Порядку № 531 у рапорті у паперовій формі військовослужбовець вказує: найменування посади командира (начальника), якому адресується рапорт; заголовок "Рапорт"; суть порушеного питання; перелік доданих до рапорту документів або їх копій (за потреби); найменування займаної посади; військове звання, власне ім`я та прізвище; дату; особистий підпис. Командири (начальники) надають відповідь на паперовий рапорт військовослужбовця шляхом накладення резолюції. Резолюція повинна містити відомості, визначені у додатку 1 до цього Порядку, а саме: погоджено або не погоджено (зазначається правова підстава та обґрунтування) посада безпосереднього командира (начальника), військове звання, підпис, ім`я прізвище; погоджено або не погоджено (зазначається правова підстава та обґрунтування) посада прямого командира (начальника), військове звання, підпис, ім`я прізвище; погоджено або не погоджено (зазначається правова підстава та обґрунтування) посада прямого командира (начальника), військове звання, підпис, ім`я прізвище.

Непогодження рапорту безпосереднім та/або прямими командирами (начальниками) не перешкоджає подальшому руху рапорту для його розгляду командиром (начальником) або іншою посадовою особою, яка уповноважена приймати рішення стосовно порушеного в рапорті питання, та прийняття рішення по суті рапорту.

Відмова у задоволенні рапорту має бути вмотивованою.

Якщо для прийняття рішення по суті рапорту недостатньо наданих військовослужбовцем інформації або документів, безпосередній або прямий командир (начальник) військовослужбовця, уповноважений приймати рішення стосовно порушеного в рапорті питання, може не погодити рапорт, зазначивши вичерпний перелік підстав та документів (копій документів), які необхідно додати до рапорту для вирішення його по суті. Командиру (начальнику), уповноваженому приймати рішення стосовно порушеного у рапорті питання, забороняється відмовляти у задоволенні рапорту у разі, якщо до рапорту не додано документів, які є або повинні бути в розпорядженні відповідного командира (начальника).

Отже, з огляду на вказані вище норми, подання рапорту означає направлення його в порядку підпорядкування прямому командиру, який після розгляду та погодження передає його своєму безпосередньому командиру з відміткою про власне клопотання з відповідного питання, і так далі до командира військової частини або іншої посадової особи, що наділена правом вирішувати питання по суті.

Відповідно до пункту 241 Положення № 1153 накази про звільнення військовослужбовців з військової служби оголошуються командирами (начальниками) військових частин.

Як встановлено, позивач звернувся до Військової частини НОМЕР_1 із рапортом за вх. № 11741 від 11.03.2025 про звільнення з військової служби за сімейними обставинами на підставі підпункту "г" пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" № 2232-XII у зв`язку із необхідністю здійснювати постійний догляд за матір`ю, яка має інвалідність ІІ групи.

За результатом розгляду рапорту позивача за вх. № 11741 від 11.03.2025 Військова частини НОМЕР_1 відповіддю від 13.03.2025 № 0666/35/3120, за підписом начальника штабу - заступника командира Військової частини НОМЕР_1 , повідомлено, що з метою підтвердження наявності підстав, для звільнення позивача з військової служби за сімейними обставинами до рапорту долучено низку документів щодо складу сім`ї позивача, ступеню спорідненості у тому числі висновків лікарсько-консультативних комісій закладів охорони здоров`я щодо наявності у членів родини позивача інвалідності, стійких розладів здоров`я у яких зазначається, що члени родини позивача, у зв`язку із наявністю порушення функцій організму, не можуть самостійно пересуватись, самообслуговуватись та "потребують постійного стороннього догляду", що фактично на законодавчому рівні є відповідною підставою на звільнення ОСОБА_1 з військової служби.

Однак, під час детального ознайомлення та вивчення медичних документів, а саме: оригіналу Висновку лікарсько-консультативної комісії КНП "Перегінської районної лікарні" № 256 від 05.12.2024, виданого на ОСОБА_2 та оригіналу Висновку про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватись, виданого КПН "Центром первинної медичної допомоги" Рожнятівської селищної ради за № 142 від 18.02.2025 на ОСОБА_3 у яких вказано, що вказані особи потребують остійного стороннього догляду, були виявлені візуальні відмінності у підписах членів комісії, що свідчить про ймовірний факт порушення посадовими особами закладів охорони здоров`я порядку видачі вказаних висновків та достовірність внесення до них даних. До того ж, у матеріалах були наявні два ідентичні Висновки про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватись, виданих КПН "Центр первинної медичної допомоги" Рожнятівської селищної ради під одним № 142 від 18.02.2025 на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у одному з яких, ОСОБА_3 потребує остійного стороннього догляду, а у іншому не потребує. Крім того, відомості до зазначених бланків Висновків (за №142 від 18.02.2025), затверджених Наказом Міністерства охорони здоров`я України за № 407 від 09.03.2021, були виявлені відмінності у підписах членів комісії, оскільки підписи візуально виконані різними особами, що свідчить про ймовірний факт порушення посадовими особами закладів охорони здоров`я порядку їх видачі та ставить під сумнів достовірність та законність внесення в них даних.

Додатково позивача було повідомлено, що у зв`язку із виявленням розбіжностей у медичних документах, які свідчать про ймовірний факт порушення посадовими особами закладів охорони здоров`я порядку їх видачі та ставить під сумнів достовірність та законність внесення в них даних, Військовою частиною НОМЕР_1 до відповідного територіального управління органу національної поліції в Івано-Франківській області буде скеровано письмове повідомлення.

Водночас, зазначено, що рішення щодо звільнення ОСОБА_1 з військової служби з підстав, передбачених Законом України "Про військовий обов`язок та військову службу", буде прийняте у разі отримання з територіального управління органу національної поліції в Івано-Франківській області письмового повідомлення про результати розгляду повідомлення військової частини за фактом ймовірного порушення посадовими особами закладів охорони здоров`я порядку видачі медичних документів, що ставить під сумнів достовірність та законність внесення в них даних.

У зв`язку з вищевикладеним повідомлено, що рапорт станом на березень поточного року задоволенню не підлягає у зв`язку із фактами виявленими під час розгляду та опрацювання доданого пакету документів (а.с. 18, 19).

Відомості щодо досудового розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 Кримінального кодексу України внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.04.2025 за № 0000026 (а.с. 87-89).

Згідно з пунктом 9 розділу ІІІ Порядку № 531 розгляд паперового рапорту військовослужбовця всіма його прямими командирами (начальниками) здійснюється:

1) невідкладно, але не пізніше ніж за 48 годин із часу подання військовослужбовцем рапорту - щодо питань, які стосуються військової дисципліни, обов`язків особового складу під час виконання бойових наказів (розпоряджень), збереження життя та здоров`я особового складу, відпустки за сімейними обставинами та з інших поважних причин;

2) у строк не більше 14 днів із дня подання військовослужбовцем рапорту - щодо питань, які не відносяться до питань, визначених підпунктом 1 цього пункту.

З огляду на вищенаведене, рапорт позивача за вх. № 11741 від 11.03.2025 знаходиться на розгляді Військової частини НОМЕР_1 та рішення щодо звільнення позивача з військової служби з підстав, передбачених Законом України "Про військовий обов`язок та військову службу" № 2232-XII станом на час розгляду справи не прийняте. Водночас відповідачем не задоволено вказаний рапорт позивача станом на березень 2025 року, тобто у строк не більше 14 днів із дня подання військовослужбовцем рапорту, у зв`язку із виявленням відповідачем розбіжностей у медичних документах, які поставили під сумнів достовірність та законність внесення в них даних. Про ймовірний факт порушення посадовими особами закладів охорони здоров`я порядку їх видачі відповідач надіслав повідомлення до територіального управління органу національної поліції.

Як зазначено вище згідно приписів пункту 4 розділу ІІІ Порядку № 531 якщо для прийняття рішення по суті рапорту недостатньо наданих військовослужбовцем інформації або документів, безпосередній або прямий командир (начальник) військовослужбовця, уповноважений приймати рішення стосовно порушеного в рапорті питання, може не погодити рапорт, зазначивши вичерпний перелік підстав та документів (копій документів), які необхідно додати до рапорту для вирішення його по суті.

Крім того, згідно підпункту 2 пункту 7 розділу ІІІ Порядку № 531 забороняється: відмовляти у розгляді рапорту у разі відсутності доданих документів або інформації, які є або повинні бути в наявності у розпорядженні командира (начальника), створюються/формуються/видаються самим підрозділом та/або можуть бути витребувані підрозділом в іншого підрозділу та/або відповідного закладу охорони здоров`я тощо.

Враховуючи наведене, у спірних правовідносинах відповідачем не враховано приписи пункту 4 розділу ІІІ Порядку № 531, оскільки не зазначено вичерпний перелік документів (копій документів), які необхідно додати позивачу до рапорту для вирішення його по суті, при цьому, відповідачем не витребувано відповідних медичних документів закладу охорони здоров`я та інформації щодо документів, щодо яких у відповідача виникли вищевказані сумніви.

За таких обставин, оскільки відповідачем у відповіді від 13.03.2025 № 0666/35/3120 не зазначено позивачу вичерпний перелік документів (копій документів), які необхідно додати до рапорту за вх. № 11741 від 11.03.2025 для вирішення його по суті та не витребувано відповідних медичних документів закладу охорони здоров`я та інформації щодо документів, щодо яких у відповідача виникли вищевказані сумніви, відповідач дійшов передчасного висновку, що рапорт станом на березень поточного року задоволенню не підлягає у зв`язку із фактами виявленими під час розгляду та опрацювання доданого пакету документів.

Те, що відомості щодо досудового розслідування за ознаками кримінального правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.04.2025 за № 0000026 не спростовує передчасності висновку відповідача про те, що вищевказаний рапорт позивача станом на березень 2025 року задоволенню не підлягає у зв`язку із зазначенням відповідачем про виявлення розбіжностей у медичних документах, які свідчать про ймовірний факт порушення посадовими особами закладів охорони здоров`я порядку їх видачі та ставить під сумнів достовірність та законність внесення в них даних.

Згідно частини 4 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У разі якщо ухвалення рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Надаючи оцінку факту порушеного права позивача, враховуючи відсутність будь-яких ефективних засобів правового захисту порушеного права позивача, окрім судового, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог шляхом: визнання протиправною відмови Військової частини НОМЕР_1 у задоволенні рапорту позивача за вх. № 11741 від 11.03.2025, оформленої відповіддю від 13.03.2025 № 0666/35/3120 з мотивів, зазначених у цій відповіді; зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 повторно розглянути рапорт позивача за вх. № 11741 від 11.03.2025 та прийняти рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Таким чином, суд дійшов до висновку, позовні вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити, як передчасних.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Військової частини НОМЕР_1 у задоволенні рапорту ОСОБА_1 за вх. № 11741 від 11.03.2025, оформлену відповіддю від 13.03.2025 № 0666/35/3120 з мотивів, зазначених у цій відповіді.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) повторно розглянути рапорт ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) за вх. № 11741 від 11.03.2025 та прийняти рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому судовому рішенні.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Григорук О.Б.