Справа № 200/8252/24
Суддя: Волгіна Н.П.
Дата ухвалення: 2025-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2025 року Справа№200/8252/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Волгіної Н.П., розглянувши в письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області,

Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 через свого представника, адвоката Хомича Івана Олександровича, звернулась до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови позивачу в здійсненні перерахунку та виплати пенсії за віком, призначеної згідно із Законом України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2021-2023 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 21 серпня 2024 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком позивача, призначеної згідно із Законом України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2021-2023 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 21 серпня 2024 року (а.с. 1-4).

Ухвалою суду від 2 грудня 2024 року відкрито провадження у справі; призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи; зобов`язано відповідача надати додаткові доказі по справі (а.с. 18-19).

16 грудня 2024 року до суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надійшов відзив на позов та частина витребуваних ухвалою суду від 2 грудня 2024 року документів (а.с. 24-62).

23 грудня 2024 року до суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надійшли додаткові докази на виконання ухвали суду від 2 грудня 2024 року (а.с. 65-79).

Ухвалою суду від 11 квітня 2025 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області; запропоновано співвідповідачу надати суду відзив на позов ОСОБА_1 ; зобов`язано співвідповідача надати суду копію належним чином оформленого рішення про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком, прийнятого за наслідком розгляду її заяви від 21 серпня 2024 року. Повторно зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надати суду копію рішення про призначення позивачу пенсії за вислугу років та копію протоколу розрахунку розміру призначеної позивачу пенсії за вислугу років з дати її призначення (а.с. 85-86).

18 квітня 2025 року судом отримано від Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області копію рішення про переведення позивача на пенсію за віком та копію протоколу розрахунку розміру призначеної позивачу пенсії за віком (а.с. 91-105).

5 березня 2025 року судом отримано від Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області відзив на позов ОСОБА_1 (а.с. 107-110).

6 березня 2025 року судом отримано від Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області додаткові докази по справі (а.с. 111-123).

Станом на час розгляду справи копії рішення про призначення позивачу пенсії за вислугу років та копії протоколу розрахунку розміру призначеної позивачу пенсії за вислугу років Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області суду не надано, пояснень щодо не надання зазначених документів суду також надано не було.

Відповідно до ч. 5 ст. 44 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи зобов`язані: […] 2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; […] 4) подавати наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; […] 6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; […].

Частиною 9 ст. 80 КАС України визначено, що у разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами […].

Враховуючи наведене нормативно-правові приписи, суд вирішує справу на підставі наявних доказів із врахуванням наведених приписів.

В обґрунтування позовних вимог у позові зазначено наступне.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області, отримувала пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ.

Досягнувши 60-річного віку, 21 серпня 2024 року позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про призначення їй пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-ІV.

На підставі вказаної заяви позивачу було призначено пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV; страховий стаж позивача склав 41 рік 7 місяців 2 дні; коефіцієнт страхового стажу, обчислений відповідно до ст. 25 Закону № 1058-IV, склав 0,41583.

При цьому показник середньої заробітної плати враховувався за 2014-2016 роки, взамін правильного показника середньої заробітної плати по України, який мав враховуватись за останні три роки, що передували року (2024 рік) звернення із заявою про призначенням пенсії за віком згідно із Законом № 1058-ІV, тобто за 2021-2023 роки. За таких умов загальний розмір пенсійної виплати за віком склав 5447,63 грн, який обчислений наступним чином: 5323,33 грн основний розмір пенсії, обчислений від страхового стажу та заробітної плати; 124,30 грн доплата за понаднормовий стаж.

Відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 23 жовтня 2024 року (вих. № 0500-0202-8/103536) позивачу призначена пенсія згідно із Законом № 1058-IV, яка обчислена відповідно до вимог чинного пенсійного законодавства, для застосовування показника середньої заробітної плати по України за 2021-2023 роки правові підстави відсутні.

Позивач вважає протиправними дії відповідача щодо обчислення їй пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2014-2016 роки відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону № 1058-IV, посилається на постанови Верховного Суду від 2 квітня 2019 року у справі № 495/620/17, від 10 квітня 2019 року по справі № 211/18998/17, від 15 травня 2019 року у справі № 504/503/17 (а.с. 1-4).

У відзиві на позов Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зазначає про відсутність підстав для задоволення заявлених позивачем позовних вимог, обґрунтовуючи це наступним.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області та отримувала пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ з 31 серпня 2016 року.

21 серпня 2024 року позивач звернулась із заявою № 11574 про перерахунок пенсії («перехід на інший вид пенсії»), за наслідком розгляду якої було проведено перерахунок призначеної позивачу пенсії з 21 серпня 2024 року та переведено її з пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до Закону № 1788-ХІІ, на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-ІV, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2014-2016 роки (п. 4.3 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-ІV), який з урахуванням індексацій відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону № 1058-ІV складає у 2021 році 1,11 в сумі 5426,60 грн, у 2022 році 1,14 в сумі 6186,32 грн, у 2023 році 1,197 в сумі 7405,03 грн, у 2024 році 1,0796 в сумі 7 994,47 грн.

Згідно зі ст. 40 Закону № 1058-IV при призначенні пенсій застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Відповідно до ст. 45 Закону № 1058-IV середня заробітна плата, визначена ч. 2 ст. 40 цього Закону для призначення пенсії, застосовується виключно під час переведення вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком за умови набуття особою не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення пенсії.

Згідно з п. 3 ст. 45 Закону № 1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Посилається на правові позиції, викладені Верховним Судом у постановах від 31 травня 2019 року у справі № 314/272/17 та від 31 березня 2020 року у справі № 348/1296/17, від 6 грудня 2021 року у справі № 185/951/17, від 27 червня 2023 року у справі № 500/4392/22.

Враховуючи вищезазначене, для застосування показника середньої заробітної плати 2024 року за попередні 3 роки (2020-2023 роки) правові підстави відсутні.

Просить суд відмовити позивачу у задоволення заявлених нею вимог (а.с. 24-25).

У відзиві на позов Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області також зазначає про відсутність підстав для задоволення заявлених позивачем позовних вимог, обґрунтовуючи заперечення таким.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Донецькій області та отримувала пенсію за вислугу років з 31 серпня 2016 року відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».

21 серпня 2024 року позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду

України у Донецькій області із заявою про призначення їй пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-ІУ.

Враховуючи принцип екстериторіальності, згідно із заявою позивача від 21 серпня 2024 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області переведено ОСОБА_1 на пенсію за віком.

Позивач звернулася із проханням про застосування показника середньої заробітної плати за 2021-2023 роки при перерахунку пенсії за Законом № 1058-ІУ, яка вже була їй призначена, а не при її первинному призначенні.

Зауважено, що лише в одному випадку застосовується показник заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії - якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати і набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення пенсії (попереднього перерахунку пенсії без урахування перерахунку, передбаченого абз. 5 ч. 4 ст. 42 Закону) незалежно від перерв у роботі, під час переведення вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена (визначений) ч. 2 ст. 40 Закону для призначення пенсії.

У даному випадку розмір показників середньої заробітної плати (доходу) в України не підлягає перегляду та має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час первинного призначення пенсії за віком.

Оскільки подана позивачем заява не передбачала зміни виду отримуваної нею пенсії, то і підстави для застосування показників середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2021 - 2023 роки у разі переведення ОСОБА_1 на інший вид пенсії відсутні.

Посилається на висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 22 жовтня 2024 року у справі № 300/5450/23.

Просить відмовити в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 (а.с. 107-108).

Суд вважає за необхідне зазначити, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку із військовою агресією російської федерації в Україні введено воєнний стан із 5 год 30 хв 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженими відповідними законами, дія воєнного стану неодноразово продовжувалась та станом на час розгляду справи в Україні продовжує діяти воєнний стан.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_2 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, паспорт серії НОМЕР_1 від 18 червня 1998 року, РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 (а.с. 7-8).

Перший відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, , зареєстроване місцезнаходження: 84116, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3, є органом державної влади та належним відповідачем у справі (а.с. 26-29).

Другий відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, , зареєстроване місцезнаходження: 88000, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, буд. 4, є органом державної влади та належним відповідачем у справі (а.с. 107, 124).

Як встановлено судом на підставі пояснень сторін, позивач з 31 серпня 2016 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області, коли їй була призначена відповідно до Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» пенсія за вислугу років (а.с. 10, 24-25, 34, 52, 28, 107-108).

З 7 вересня 2016 року у зв`язку із працевлаштуванням ОСОБА_1 на посаду, що дає право на пенсію за вислугу років, виплату призначеної позивачу пенсії за вислугу років було призупинено (а.с. 10).

21 серпня 2024 року позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про перехід на іншій вид пенсії (фактично про перехід на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»), а також заяву, в якій просила застосувати показник нової середньої заробітної плати по народному господарству за 2021-2023 роки, оскільки після призначення пенсії за вислугу років повернулась працювати на посаду працівника освіти та пенсію не отримувала (а.с. 10, 34-35).

Заява була за принципом екстериторіальності розподілена для розгляду до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (а.с. 10, 107-108).

Відповідно до довідки РС-право до страхового стажу позивача при розгляді її заяви від 21 серпня 2024 року були зараховані періоди її трудової діяльності наступним чином: з 4 вересня 1981 року по 11 лютого 1988 року - (6 років 5 місяців 8 днів); з 8 липня 1988 рок по 27 серпня 1990 року - працівник освіти, соцзабезпечення (2 роки 1 місяць 20 днів); з 1 вересня 1990 року по 31 жовтня 1990 року - працівник освіти, соцзабезпечення (0 років 2 місяці 0 днів); з 15 листопада 1990 року по 20 вересня 1994 року - працівник освіти, соцзабезпечення (3 роки 10 місяців 6 днів); з 21 грудня 1994 року по 15 січня 1995 року - безробіття (0 років 0 місяців 25 днів); з 1 лютого 1995 року по 1 червня 1997 року - працівник освіти, соцзабезпечення (2 роки 4 місяці 1 день); з 2 вересня 1997 року по 3 червня 1998 року - безробіття (0 років 9 місяців 2 дні); з 1 вересня 1998 року по 30 червня 2000 року - працівник освіти, соцзабезпечення (1 рік 10 місяців 0 днів); з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2003 року - працівник освіти, соцзабезпечення (3 роки 6 місяців 0 днів); з 1 січня 2004 року по 31 липня 2016 року - працівник освіти, соцзабезпечення (12 років 7 місяців 0 днів); з 1 серпня 2016 року по 30 червня 2024 року (7 років 11 місяців 0 днів); всього: 41 рік 7 місяців 2 дні (а.с. 57).

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 28 серпня 2024 року (09:23) № 13 «про перерахунок пенсії» (вид перерахунку: «перехід з виду на вид») позивача переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 21 серпня 2024 року у зв`язку із досягненням 60-річного віку (60 років 0 місяців 3 дні), з урахуванням страхового стажу (повного) - 41 рік 7 місяців 2 дні (а.с. 52, 120-121).

У рішенні зазначено, що розмір пенсії за віком (ст. 27) (6028,01 * 0.56137) 3383,94 грн; доплата за понаднормовий стаж (ст.28 ч.1. абз.2) (за 11 років) 124,30 грн; загальний розмір пенсії 3508,24 грн; загальний розмір пенсії 3508,24 грн (а.с. 52).

Відповідно до розрахунку заробітку для обчислення розміру призначеної ОСОБА_1 відповідно до Закону № 1058-IV пенсії за віком, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області при визначенні розміру призначеної позивачу пенсії за віком враховувався показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, якої сплачено страхові внески, за 2014-2016 роки - 6028,01 грн, який був розрахований виходячи з середнього заробітку в Україні за 2014-2016 роки (3764,40 грн) (а.с. 52, 53-56, 117-119).

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 28 серпня 2024 року (09:25) № 69 здійснено перерахунок призначеної позивачу з 21 серпня 2024 року відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсії за віком (вид перерахунку: «Індивідуально (масовий). Індексація заробітку»), відповідно до якого розмір пенсії за віком (ст. 27) (12801,70 * 0.41583) 5323,33 грн; доплата за понаднормовий стаж (ст.28 ч.1. абз.2) (за 11 років) 124,30 грн; загальний розмір пенсії 5447,63 грн (а.с. 11).

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 21 листопада 2024 року (00:17) № 13 здійснено перерахунок призначеної позивачу з 21 листопада 2024 року відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсії за віком (вид перерахунку: уточнення показників середньо ЗП по НГ (міс) (масовий), відповідно до якого розмір пенсії за віком (ст. 27) (12814,74 * 0.41667) - 5339,52 грн; доплата за понаднормовий стаж (ст.28 ч.1. абз.2) (за 11 років) - 124,30 грн; загальний розмір пенсії з надбавками склав 5 463,82 грн (а.с. 58, 74).

Згідно із розрахунком заробітку для обчислення (алгоритму розрахунку) розміру призначеної ОСОБА_1 відповідно до Закону № 1058-IV пенсії за віком, при визначенні розміру призначеної позивачу пенсії за віком враховувався середній заробіток в Україні, якої сплачено страхові внески, за 2014-2016 роки (3764,40); із урахуванням індексацій відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону № 1058 (коефіцієнти збільшення показника середньої заробітної плати: 1.17 * 1.11 * 1.11 * 1.14 * 1.197 * 1.0796) середньомісячний заробіток для обчислення пенсії 12814,74000 (а.с. 59-62, 76-79).

Листом від 23 жовтня 2024 року (вих. № 0500-0202-8/103536) у відповідь на адвокатський запит представника позивача Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повідомило наступне.

Відповідно до заяви на перерахунок пенсії від 21 серпня 2024 року з видом «перехід на інший вид пенсії» Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області ОСОБА_1 переведено з пенсії за вислугу років на пенсію за віком відповідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV з 21 серпня 2024 року. Розмір пенсії за віком становить 5447,63 грн. При розрахунку середньомісячної заробітної плати застосовувався показник середньої заробітної плати по Україні за 2014-2016 роки з коефіцієнтами індексації 7994,47 грн. На підставі заяви від 31 серпня 2016 року № 5037 ОСОБА_1 призначена пенсія за вислугу років з 31 серпня 2016 року згідно з п. 2.1 розділу ХV Закону № 1058. За даними електронної пенсійної справи виплату пенсії за вислугу років призупинено з 7 вересня 2016 року у зв`язку із працевлаштуванням ОСОБА_1 на посаду, що дає право на пенсію за вислугу років. На момент перерахунку пенсії на іншій вид пенсії виплата пенсії за вислугу років не здійснювалась. Відповідно по п. 3 ст. 45 Закону № 1058 застосовано показник середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії (а.с. 10).

Будучи не згодною із діями відповідача щодо відмови у перерахунку за приписами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачені страхові внески, за три календарні роки, що передували зверненню позивача із заявою від 21 серпня 2024 року (2021, 2022, 2023 роки), позивач звернулась до Донецького окружного адміністративного суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із наступного.

Статтею 3 Конституції України визначено, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, мають право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи.

Положеннями ч. 1 ст. 9 Закону № 1058-IV «Види пенсійних виплат і соціальних послуг» передбачено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

За приписами ч. 2 ст. 40 Закону № 1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Згідно з п.п. 2, 16 розд. ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, які працювали на посадах, що дають право на пенсію за вислугою років, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом № 1788-XII. У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до ст. 27 та з урахуванням норм ст. 28 цього Закону. До приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону № 1788-XII застосовуються в частині визначення права на пенсію (…) за вислугу років.

Водночас частиною 3 ст. 45 Закону № 1058-IV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший у пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду України.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

З аналізу зазначених вище норм законодавства вбачається, що частиною 3 ст. 45 Закону № 1058-IV встановлюється порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. При такому переведенні показник середньої заробітної плати має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення одного з виду пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV.

Однак, в межах спірних правовідносин йдеться про призначення позивачу пенсії за іншим законом (Законом № 1788-ХІІ), а тому при призначенні позивачу пенсії за віком за Законом № 1058-ІV має братись до розрахунку показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передували року призначення нового виду пенсії - пенсії за віком.

Як встановлено судом на підставі матеріалів справи (в тому числі пояснень сторін), рішенням пенсійного органу з 31 серпня 2016 року позивачу було призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ (далі - Закон № 1788-ХІІ) (а.с. 10, 24-26, 107-108).

Відповідно до записів у трудовій книжці від 15 вересня 1981 року, трудової книжки від 29 травня 1997 року та вкладиша до трудової від 1 вересня 2010 року, позивач з 9 липня 1988 року по 27 серпня 1990 року працювала вихователем у дитячому комбінаті № 93; з 1 вересня 1990 року по 31 жовтня 1990 року працювала вчителем української мови та літератури у середній школі № 23 м. Краматорська; з 15 листопада 1990 року по 20 вересня 1994 року працювала вихователем у дитячому комбінаті № 93 АП «Краматорський завод «Кондиціонер»; з 21 грудня 1994 року по 15 січня 1995 року перебувала на обліку як безробітна; з 1 лютого 1995 року по 31 серпня 1995 року працювала вихователем у яслах-садку № 44 (тимчасово); з 1 вересня 1995 року по 1 червня 1997 року працювала у яслах-садку № 44 вихователем; з 2 вересня 1997 року по 3 червня 1998 року перебувала на обліку як безробітна; з 1 вересня 1998 року по 23 серпня 2016 року працювала в ЗОШ № 6 Краматорської міської ради на посаді вчителя української мови та літератури, вихователя, вчителя початкових класів; з 7 вересня 2016 року по 31 серпня 2022 року працювала заступником директора з навчально-виховної роботи ЗОШ № 6; з 31 серпня 2022 року працювала вчителем початкових класів ЗОШ № 6 (а.с. 36-46).

Згідно з п. «е» ч. 1 ст. 55 Закону 1788-ХІІ (в редакції, чинній станом на час призначення позивачу пенсії за вислугу років) право на пенсію за вислугу років мають: працівники освіти, […] при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, […].

Відповідно до переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року № 909 (в редакції, чинній станом на час призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років), вихователі загальноосвітніх навчальних закладів, вихователі дошкільних навчальних закладів всіх типів, вчителі загальноосвітніх навчальних закладів включені у цей перелік.

При цьому статтею 7 Закону № 1788-XII встановлено, що звернення за призначенням пенсії за віком може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію, але при цьому пенсія за вислугу років призначається лише при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.

Отже, позивачу у 2016 році була призначені пенсія за вислугу років за п. «е» ч. 1 ст. 55 Закону 1788-ХІІ, який містить інші вимоги для призначення пенсії, аніж Закон № 1058-IV для призначення пенсії за віком.

Відповідно до ст. 64 Закону № 1788-ХІІ пенсії обчислюються за встановленими нормами у процентах до середньомісячного заробітку, що визначається відповідно до ст. ст. 65-67 цього Закону, який громадяни одержували перед зверненням за пенсією.

Згідно зі ст.ст. 65-67 Закону № 1788-ХІІ розмір пенсії за вислугу років, призначеної за вказаним законом, обраховується без застосування такого показника як «середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії».

Відповідно до п. 11 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, пенсія за вислугу років призначається у разі звільнення з роботи, що дає право на цей вид пенсії. У разі зарахування після призначення пенсії за вислугу років на роботу, яка дає право на цей вид пенсії, виплата пенсії припиняється і поновлюється з дня, що слідує за днем звільнення з роботи.

Таким чином, і вимоги для призначення пенсії за вислугу років за законом № 1788-ХІІ та пенсії за віком за Законом № 1058-ІV, і порядок розрахунку розміру цих пенсій є різними.

Як зазначив перший відповідач у листі від 23 жовтня 2024 року, скерованому представнику позивача, адвокату І.Хомичу, виплата пенсії за вислугу років позивачу була призупинена з 7 вересня 2016 року у зв`язку з її працевлаштуванням на посаду, що дає право на пенсію за вислугу років (а.с. 10).

Із заявою про перехід на інший вид пенсії (пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-ІV) позивач звернулась 21 серпня 2024 року після досягнення пенсійного віку, встановленого Законом № 1058-ІV (60 років).

Суд зауважує, що норми Закону № 1788-XII, яким визначалися умови та порядок призначення позивачу пенсії за вислугу років, на момент звернення ОСОБА_1 із заявою про призначення пенсії за віком за Законом № 1058-ІV, були чинними; зазначений закон не скасований Верховною Радою України, його положення не визнавалися неконституційними або незаконними також і станом на час розгляду даної справи.

Та обставина, що механізм і порядок обчислення та виплати пенсій за вислугу років з 1 січня 2004 року здійснюється на підставі Закону № 1058-IV за формулою, що встановлена для пенсії за віком, не впливає на те, що призначена позивачу пенсії за вислугу років передбачена саме положеннями Закону № 1788-XII.

Посилання відповідача на положення ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-IV, як на підставу для незастосування показника середньої заробітної плати за три попередні роки є безпідставним, оскільки цією нормою передбачено можливість застосуванням того показника середньої заробітної плати (доходу), який уже враховувався під час призначення попереднього виду пенсії, передбаченого саме даним законом.

У випадку призначення особі пенсії за вислугу років відповідно до Закону України № 1788-ХІІ, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а в подальшому при виявленні такою особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV, має місце саме п р и з н а ч е н н я пенсії за віком, а не переведення згідно з ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-IV, а тому при призначенні пенсії за віком має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії (пенсії за віком).

Аналогічний висновок в подібних правовідносинах викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 листопада 2022 року у справі № 577/2576/17 та у постановах Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 19 липня 2023 у справі № 742/3788/17, від 8 лютого 2024 року у справі № 500/1216/23, від 21 березня 2024 року у справі № 580/2737/23, від 10 червня 2024 у справі № 460/51067/23, від 23 вересня 2024 року № 640/2027/23, від 27 листопада 2024 року у справі № 560/11681/23, від 31 січня 2025 року у справі № 200/1478/24 та від 27 лютого 2025 року у справі № 380/21644/23, де, зокрема, зазначено, що у випадку призначення особі пенсії за вислугу років відповідно до Закону № 1788-ХІІ, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а в подальшому при виявленні такою особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV, має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення згідно з ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-IV на інший вид пенсії у межах одного закону, а тому при обчисленні пенсії необхідно застосувати показник середньої заробітної плати (доходу) за три роки, що передували року призначення пенсії за віком.

Проаналізувавши наведене вище, суд дійшов висновку, що позивач має право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (в даному випадку - за 2021, 2022, 2023 роки) відповідно до ч. 1 та 2 ст. 40 Закону № 1058-IV.

При цьому суд зауважує, що формулювання заяви (призначення, переведення) не має впливати на розгляд цієї пенсійним органом відповідно до норм чинного законодавства.

Враховуючи наведене, дії другого відповідача щодо розрахунку розміру пенсії позивача з 21 серпня 2024 року із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2014, 2015 та 2016 роки - є протиправними.

Беручи до уваги, що саме другий відповідач здійснював призначення позивачу пенсії за віком з 21 серпня 2024 року, керуючись ст. 9 КАС України, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача в частині визнання протиправними дій щодо відмови здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком, призначеної згідно із Законом 1058-IV, із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2021-2023 роки, з якої сплачені страхові внески, з 21 серпня 2024 року, - шляхом визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області з розрахунку розміру призначеної позивачу з 21 серпня 2024 рокуза Законом № 1058-IV пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2014, 2015 та 2016 роки.

При цьому позовні вимоги про визнання протиправними дій першого відповідача задоволенню не підлягають.

Визначаючись щодо належного способу захисту порушеного права позивача, суд виходить з такого.

Згідно із ч.ч. 1-2 ст. 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: […] 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; […] 10) інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, […] від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, кожен, чиї права і свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У п. 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Беручи до уваги наведене, враховуючи, що судом встановлено протиправність дій другого відповідача щодо розрахунку розміру пенсії позивача з 21 серпня 2024 року із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2014, 2015 та 2016 роки, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги позивача і в частині зобов`язання пенсійний орган здійснити перерахунок призначеної їй пенсії за віком з 21 серпня 2024 року із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, що передували року звернення із заявою за призначенням пенсії (за 2021, 2022 та 2023 роки).

У зв`язку із тим, що заява позивача від 21 серпня 2024 року розглядалась другим відповідачем, суд вважає за необхідне зобов`язати саме Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити такий перерахунок.

Щодо позовних вимог позивача про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити виплату перерахованої пенсії, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні зазначених позовних вимог у зв`язку із їх передчасністю, так як Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області матиме можливість виплатити позивачу перераховану пенсію лише після здійснення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області перерахунку пенсії на виконання даного судового рішення.

Таким чином, адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з квитанцією ID: 0946-2689-2194-0854 від 26 листопада 2024 року та випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, позивачем за подання даного позову сплачений судовий збір у сумі 968,96 грн (а.с. 15, 128).

Так як дії з розрахунку розміру призначеної позивачу пенсії за віком були здійснені другим відповідачем, керуючись приписами ст. 139 КАС України, суд вважає за необхідне стягнути саме з Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на користь позивача витрати останньої зі сплати судового збору в розмірі 968,96 грн.

Керуючись ст.ст. 2-4, 6, 9, 12, 72-78, 90, 94, 139, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, зареєстроване місцезнаходження: 84116, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3), Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (, зареєстроване місцезнаходження: 88000, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, буд. 4) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо здійснення переведення ОСОБА_1 з пенсії за вислугу років, призначеної їй відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ, на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV - із застосуванням при розрахунку розміру пенсії показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2014, 2015 та 2016 роки.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити перерахунок призначеної ОСОБА_1 з 21 серпня 2024 року відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV пенсії за віком - із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, що передували року звернення із заявою за призначенням пенсії за віком (за 2021, 2022 та 2023 роки).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (, зареєстроване місцезнаходження: 88000, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, буд. 4) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн 96 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.П. Волгіна