Справа № 641/3491/25
Суддя: Кожихова Г. В.
Дата ухвалення: 2025-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/641/122/2025 Справа № 641/3491/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2025 року м. Харків

Слобідський районний суд міста Харкова в складі:

головуючого судді Кожихової Г.В.,

за участю секретаря судового засідання Кузьменко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі,

УСТАНОВИВ:

І. Короткий зміст позовних вимог, виклад позиції позивача

16.05.2025 позивач ОСОБА_1 через підсистему "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи звернувся до Слобідського районного суду міста Харкова з адміністративним позовом до ОСОБА_2 , в якому просить визнати постанову № 4678114 від 08.05.2025 незаконною та скасувати її, після скасування вирішити питання про повернення неправомірно сплаченого штрафу.

На обґрунтування позовних вимог вказав, що 08 травня 2025 року інспектором 1 взводу 2 рота 1 батальйону УПП в Полтавській області старшим лейтенантом поліції Христич А.В. винесено щодо ОСОБА_1 постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122 ч.1 КУпАП України, в якій стверджується, що ним порушено п. 8.4 ПДР. Вважає, що зазначена постанова винесена безпідставно, з істотним порушенням його процесуальних прав, не відповідає обставинам справи та вимогам законодавства, а тому підлягає скасуванню. Посилається на те, що відсутні належні докази порушення, зокрема, інспектором не надано жодного відеозапису, на якому чітко видно факт порушення, місце правопорушення та наявність відповідного дорожнього знаку. Стверджує, що на відео, яке надав інспектор, зафіксовано тільки його пересування на посту. Також вважає, що постанова винесена без належного розгляду справи, оскільки інспектор фактично "заздалегідь вирішив", що він винний, не дослідивши обставини справи та не надавши жодних доказів порушення з ігноруванням його пояснень. Вказує на те, що на момент його проїзду дорожній знак, на який посилається інспектор, був відсутній та/або нечитабельний / закритий; або встановлений з порушенням ДСТУ. На відео, яке надав інспектор вбачається, що елемент, який інспектор називав знаком, закритий покришками від автомобілів, що в свою чергу дає підстави вважати, що він встановлений з порушеннями. У зв`язку з цим, просить суд витребувати у відповідного органу схему організації дорожнього руху на даній ділянці. Також вказує, що штраф ним сплачений лише для уникнення подвійного розміру.

У додаткових поясненнях вказав на те, що відповідно до ДСТУ 4100:2021, розділ 5.4.2, тимчасові дорожні знаки повинні бути на жовтому фоні, а постійні на білому. Знак 3.41, на який посилається відповідач, не відповідав вимогам ДСТУ 4100:2021, оскільки знак був на білому фоні, хоча тимчасові знаки згідно з п. 5.4.2 повинні бути на жовтому. Конструктивно знак був тимчасовим (на пересувній опорі), але виглядав як постійний, що вводить водіїв в оману. Тобто, в даному випадку знак був встановлений на білому фоні, тобто мав вигляд постійного знаку, однак фактично був оформлений як тимчасовий. Зазначає, що знак був встановлений на автомобільних шинах, що є порушенням п. 7.2.7 ДСТУ 4100:2021 опора повинна бути стійкою, надійною та безпечною. Така нестандартна конструкція не забезпечує зорової чіткості, викликає сумнів щодо легітимності встановлення і може сприйматися як перешкода, а не як чинний знак. Посилається на позицію викладену в постанові Верховного Суду у справі №752/20848/17 від 20.11.2019, відповідно до якої, у разі, якщо знак не відповідає державним стандартам або його оформлення вводить в оману, водій не може вважатися таким, що порушив ПДР. Також наголошує на тому, що відео, яке долучене до справи, не містить чіткого ракурсу, який би дозволив одночасно бачити його авто та дорожній знак 3.41. У зв`язку з цим, вважає, що відповідач не надав жодного належного, допустимого та достовірного доказу, що підтверджував би факт вчинення ним адміністративного правопорушення.

ІІ. Стислий виклад позиції відповідача

Від представника відповідача Департаменту патрульної поліції України на адресу суду надійшов відзив, в якому представник вказує, що на відео з нагрудної камери поліцейського та на відео з камер спостереження на стаціонарному посту «ЧУТОВЕ» чітко зафіксовано факт проїзду транспортним засобом KIA RIO, номерний знак НОМЕР_1 , без зупинки перед дорожнім знаком 3.41 «Контроль», водій зупинився тільки перед транспортним засобом котрий рухався попереду. Разом із цим, на стаціонарному посту патрульної поліції «Чутове», який розташований на межі Полтавської та Харківської областей наявне поетапне обмеження швидкості руху шляхом встановлення відповідних дорожніх знаків, при цьому разом із знаками обмеження швидкості руху 3.29 встановлено відповідні дорожні знаки, які попереджають про наближення до відповідного об`єкта. Зазначає, що дорожній знак 3.41 «Контроль» передбачає, що забороняється проїзд без зупинки перед контрольними пунктами, зокрема дорожньої станцією патрульної поліції. Він застосовується лише за умови обов`язкового поетапного обмеження швидкості руху шляхом попереднього встановлення необхідної кількості знаків 3.29 та (або) 3.31 згідно з вимогами пункту 12.10 ПДР України. Перед наближенням до місця встановлення знаку 3.41 потрібно застосувати ступінчасте обмеження швидкості. Таким чином, дія дорожнього знаку 3.41 «Контроль» розповсюджується лише на місце, де він встановлений та не може розповсюджуватися на невизначену відстань чи зону. Наголошує, що дане питання вирішувалось Верховним Судом у справі № 752/7233/16-а, де суд касаційної інстанції вказав, що вимога зупинки, передбачена зазначеним знаком, має виконуватись безпосередньо в місці його встановлення, а невиконання цієї вимоги є порушенням Правил дорожнього руху, що тягне за собою відповідальність, тому дійшов висновку, що дорожній знак 3.41 «Контроль» вимагає зупинки перед стоп - лінією, а за її відсутності - перед поперечною лінією встановлення даного дорожнього знаку. Зазначає, що до постанови додається відео з нагрудної камери поліцейського 468823 на якому зафіксовано факт вчинення правопорушення, що слугує беззаперечним доказом вини позивача та відео по факту розгляду справи. Вважає, що вказаних доказів є достатньо для доведення вини позивача «поза розумним сумнівом». Даний відеозапис містить інформацію щодо предмета доказування (на відео чітко зафіксовано факт порушення). Дане відео зафіксовано на технічний засіб, що має функції відеозапису і використовується для забезпечення публічної безпеки і громадського порядку. Доказ є достовірним, за допомогою нього можна встановити дійсні обставини справи, а саме наявність факту порушення ПДР України з боку водія автомобіля. Вказує, що поліцейським дотримано всі вимоги чинного законодавства під час складання протоколу та в постанові міститься посилання на відеозапис як на додаток до постанови. Також зазначає, що на місці розгляду справи позивача було ознайомлено із усіма правами, передбаченими ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, що підтверджується відеозаписом з нагрудної камери інспектора, а саме відеозапис 6.expoгt-aqtsy. о 06:40:27 та особистим підписом гр. ОСОБА_1 в графі «8» оскаржуваної постанови. Таким чином, інспектором в повній мірі було дотримано порядок розгляду справи, передбачений ст. 279, 280 КУпАП, було з`ясовано чи вчинено правопорушення, чи підлягає гр. ОСОБА_1 адміністративній відповідальності. Зміст оскаржуваної постанови повністю відповідає вказаним вимогам, усі обов`язкові реквізити вказані, всі графи постанови заповнені. У постанові чітко описано допущене порушення і є посилання на нормативно-правовий акт, яким передбачено відповідальність за вказане діяння, а саме ч. 1 ст. 122 КУпАП. Отже, представник відповідача вважає, що правових підстав для скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення не має, оскільки вона винесена законно, а її скасування призведе до залишення правопорушника без відповідальності.

ІІІ. Заяви, клопотання учасників справи, інші процесуальні дії

Ухвалою Слобідського районного суду міста Харкова від 20.05.2025 зазначена позовна заява залишена без руху. Встановлено строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На усунення недоліків зазначених в ухвалі суду надійшла уточнена позовна заява, в якій замінено первісного відповідача на Управління патрульної поліції в Полтавській області Департамент патрульної поліції. Також судом залучено належного відповідача - Департамент патрульної поліції. Ухвалою суду від 02.06.2025 відкрито провадження у справі та витребувано у відповідачів - Департаменту патрульної поліції та Управління патрульної поліції у Полтавській області Департаменту патрульної поліції належним чином завірені копії матеріалів справи про адміністративне правопорушення за постановою серії ЕНА № 4678114 від 08.05.2025 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесеною інспектором 1 взводу 2 роти 1 батальйону УПП в Полтавській області старшим лейтенантом поліції Христич А.В., в тому числі надані ОСОБА_1 пояснення та відео з бодікамери 468823.

Позивач в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про дату, час та місце проведення судового засідання. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідачів в судове засідання не з`явився, разом із відзивом на позовну заяву надав клопотання про розгляд справу у його відсутність.

На виконання вимог ухвали суду відповідачем надано копії матеріалів справи про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Суд розглядає справу без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі ч.4 ст.229 КАС України.

ІV. Установлені у справі обставини та зміст спірних правовідносин

Постановою серії ЕНА № 4678114 від 08.05.2025, винесеною інспектором 1 взводу 2 рота 1 батальйону УПП в Полтавській області старшим лейтенантом поліції Христич А.В., притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст.122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

В оскаржуваній постанові зазначено, що 08.05.2025 о 06:22 год. в с. Чутове, А/Д М03 Київ-Харків-Довжанський, 395 км ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом KIA RIO, номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 3.41 «Контроль» та здійснив проїзд без зупинки, чим порушив вимоги п.8.4 (в) ПДР України, затверджених постановою КМУ України №1306 від 10.10.2001, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 122 КУпАП.

У пояснення до протоколу ОСОБА_1 заперечував проти порушення ним Правил дорожнього руху.

Не погодившись із вказаною постановою, позивач звернувся до суду із адміністративним позовом про скасування оскаржуваної постанови та повернення сплаченої суми штрафу.

V. Релевантні джерела права й акти їх застосування. Висновки суду, оцінка аргументів, наведених учасниками справи

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно зі ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає, зокрема, рішення про залишення постанови без змін, а скарги без задоволення.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З вищенаведеної норми права вбачається вичерпний перелік повноважень суду за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності. При цьому вказана процесуальна норма права є спеціальною по відношенню до ст. 245 КАС України.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001року № 1306 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до п. 1.1 Правил дорожнього руху, ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

За пунктом 1.3. Правил дорожнього руху України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).

Відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП, відповідальність за даною нормою настає, зокрема, за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг.

Дорожній знак - це технічний засіб організації дорожнього руху, який має умовні позначення, символи, які інформують учасників дорожнього руху про умови руху, його особливості і необхідні режими, а також про маршрут руху. Перелік і класифікація дорожніх знаків і їх вимоги до учасників дорожнього руху встановлюються розділом 33 Правил дорожнього руху, а їх умовний зовнішній вигляд - додатком № 1 до цих Правил.

Дорожній знак, визначений пунктом 3.41 "Контроль" глави 3 "Заборонні знаки" розділу 33 "Дорожні знаки" Правил дорожнього руху, передбачає заборону проїзду без зупинки перед контрольними пунктами (дорожня станція патрульної поліції, карантинний пост, прикордонна зона, закрита територія, пункт оплати проїзду на платних дорогах тощо).

Суд звертає увагу, що згідно з пунктом 3.41 глави 3 розділу 33 Правил дорожнього руху дорожній знак "Контроль" встановлює заборону проїзду без зупинки саме перед контрольними пунктами, а не перед окремими місцями на них.

Вказівка на заборону проїзду без зупинки перед контрольними пунктами чітко свідчить, що в"їжджати на контрольний пункт без зупинки заборонено, що спрямовано на забезпечення належної організації здійснення заходів на контрольному пункті для виконання завдань і мети установлення контрольного пункту, залежно від виду контрольного пункту. Водій при наближенні до дорожнього знаку 3.41 "Контроль" повинен знизити швидкість і повністю зупинитися і не в"їзджати на контрольний пункт, тим самим не заважати здійсненню заходів контролю на ньому уповноваженим особам щодо інших водіїв. Після отримання дозвільного сигналу або вказівки співробітника на пункті контролю продовжити рух на пункт контролю для здійснення заходів контролю і продовжити рух тільки після отримання дозволу.

Знак 3.41 "Контроль" забороняє проїзд без зупинки перед контрольними пунктами загалом, а не тільки перед облаштованими на контрольних пунктах місцями здійснення контролю, зокрема місцями для перевірки осіб, транспортних засобів, багажу та вантажів на блокпостах.

Аналіз чинного законодавства дає суду підстави вважати, що позивач за наявності перед блокпостом дорожнього знаку 3.41 "Контроль" зобов`язаний був виконати його вимоги, а саме обов`язково зупинитись перед цим знаком перед блокпостом, а не тільки перед працівниками поліції на блокпосту.

З дослідженого в судовому засіданні відео з нагрудної камери поліцейського та відео з камер спостереження на стаціонарному посту «ЧУТОВЕ», вбачається факт проїзду транспортним засобом KIA RIO, номерний знак НОМЕР_1 , без зупинки перед дорожнім знаком 3.41 «Контроль», зокрема, водій зупинився тільки перед транспортним засобом з надписом «Валки Хліб», котрий рухався попереду.

З наданих відповідачем доказів, зокрема фото розташувань знаків, на стаціонарному посту патрульної поліції «Чутове», який розташований на межі Полтавської та Харківської областей, наявне поетапне обмеження швидкості руху шляхом встановлення відповідних дорожніх знаків, при цьому разом із знаками обмеження швидкості руху 3.29 встановлено відповідні дорожні знаки, які попереджають про наближення до відповідного об`єкта.

Не погоджуючись із притягненням до адміністративної відповідальності, позивач наголошує на тому, що відео, яке долучене до справи, не містить чіткого ракурсу, який би дозволив одночасно бачити його авто та дорожній знак 3.41.

Суд враховує, що на відео дійсно не зафіксовано одночасно проїзд авто та візуально знак 3.41 з лицевої сторони, з урахуванням особливостей розташування камери, яка закріплена біля стаціонарного посту позаду самого знаку, водночас в даному випадку суд ураховує сукупність доказів: безпосередньо відео, з якого вбачається, що всі транспортні засоби, які їхали попереду автомобіля KIA RIO, номерний знак НОМЕР_1 , здійснили зупинку перед вказаним знаком, а також зафіксовано факт того, що позивач не зупинив транспортний засіб та продовжував рух далі, зупинившись тільки перед автомобілем, що стояв попереду; надані відповідачем фото, якими підтверджується факт встановлення та послідовність розташування дорожніх знаків, в тому числі знаку 3.41, а також дані відео з нагрудної камери поліцейського, з якої вбачається, що інспектор на заперечення ОСОБА_1 щодо відсутності дорожнього знаку декілька разів пропонував йому самостійно перевірити розташування знаку, водночас позивач на таку пропозицію не погодився.

Також позивач наголошує, що не вчинив порушення Правил дорожнього руху, оскільки вказаний дорожній знак встановлений з порушенням ДСТУ4100:2021, а неналежна організація дорожнього руху не може бути підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Суд звертає увагу, що ДСТУ4100:2021 встановлює стандарти для дорожніх знаків. Однак, навіть якщо знак не відповідає ДСТУ, але при цьому є видимим, то сама лише невідповідність стандартам не виключає обов`язку дотримання вимог дорожнього знаку. При цьому наголошуючи на тому, що дорожній знак розташований із порушенням вимог ДСТУ (зокрема стверджує, що вказаний як постійний знак на білому фоні), позивачем не надано до суду жодного доказу на підтвердження таких аргументів.

Водночас із наданої відповідачем до суду фотографії з місця зупинки вбачається, що дорожній знак 3.41 є повністю видимий, а тому позивач мав реальну можливість побачити цей знак і зобов`язаний був виконати вимогу цього дорожнього знаку та здійснити зупинку транспортного засобу. Це також підтверджується тим, що на наданому до суду відео інші транспортні засоби зробили зупинку перед дорожнім знаком. Також з наданих відповідачем доказів вбачається, що перед наближенням до місця встановлення знаку 3.41 застосовано ступінчасте обмеження швидкості за допомогою попереднього встановлення необхідної кількості знаків 3.29.

Сукупність наданих доказів дають суду підстави для висновку, що позивач порушив вимоги знаку 3.41 "Контроль", за що передбачена адміністративна відповідальність ч.1 ст.122 КУпАП.

Суд також зауважує, що чинне нормативне регулювання порядку використання дорожніх знаків не забороняє можливості використання будь-яких дорожніх знаків у випадках, не передбачених стандартом ДСТУ 4100:2021 та Правилами дорожнього руху, якщо необхідність такого застосування обґрунтована конкретними умовами дорожнього руху (п. 14.1.4 ДСТУ 4100:2021).

Також суд вважає за необхідне наголосити, що на території України введено воєнний стан, а перевірка документів для встановлення осіб, які здійснюють рух автомобілем здійснюється через стаціонарні блокпости, що і обумовлено необхідністю встановлення знаку 3.41 «Стоп-контроль».

Отже, наближаючись до такого дорожнього знаку та стаціонарного блок-посту, позивач мав виконати вимоги ПДР та здійснити зупинку свого транспортного засобу.

Щодо посилань позивача на те, що у постанові не наведено доказів, що підтверджують факт вчинення ним правопорушення, то суд зазначає таке.

Частиною З ст. 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото- або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Верховний Суд у своїй постанові від 13.02.2020 у справі № 524/9716/16-а зазначив, шо у разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис, згідно з вимогами ст. 70 КАС України, не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Вищевказаним вимогам оскаржувана постанова відповідає, оскільки містить зазначення технічного засобу, яким здійснено фото- або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а саме БК468823, а самі відеозапис є належним доказом.

Щодо доводів позивача про порушення процедури притягнення до адміністративної відповідальності, суд зазначає таке.

Відповідно до ч.4 ст.258 КУпАП, постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься на місті вчинення правопорушення.

Згідно зі ст.252 КУпАП та п.10 розділ III Інструкції №1395, при оцінці доказів посадова особа керується своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На місці розгляду справи позивача було ознайомлено із усіма правами, передбаченими ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, що підтверджується відеозаписом з нагрудної камери інспектора, а саме відеозапис 6.expoгt-aqtsy. о 06:40:27 та особистим підписом ОСОБА_1 в графі «8» оскаржуваної постанови.

Таким чином, інспектором в повній мірі було дотримано порядок розгляду справи, передбачений ст. 279, 280 КУпАП, було з`ясовано чи вчинено правопорушення, чи підлягає ОСОБА_1 адміністративній відповідальності.

У зв`язку з викладеним, заперечення позивача щодо порушення ним правил дорожнього руху та недотримання процедури розгляду справи суд оцінює критично, оскільки вважає, що такі заперечення надані з метою уникнути відповідальності за вчинене правопорушення.

Проаналізувавши наявні у справі докази в їх сукупності, а також враховуючи встановлені в ході розгляду даної справи зазначені вище обставини, суд дійшов переконання, що оскаржувана постанова серії ЕНА № 4678114 від 08.05.2025 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст.122 КУпАП є законною та обґрунтованою , у зв`язку з чим у задоволенні позовних вимог слід відмовити, а оскаржувану постанову залишити без змін.

VІІ. Судові витрати

Згідно зіст.246 ч.5 п.2 КАС України у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат згідно з ч.1ст.139 КАС України, суд враховує ухвалення рішення на користь відповідача, а тому підстави для компенсації понесених позивачем витрат по сплаті судового збору за рахунок відповідача відсутні.

Керуючись ст. 2, 77, 205, 241-246, 255, 286, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, ст, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду.

Найменування учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса; АДРЕСА_1 .

Відповідачі:

Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, адреса: 36039, м. Полтава, вул. Європейська, 164-А, ;

Департамент патрульної поліції, адреса: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 17.07.2025.

Суддя Г.В.Кожихова