Справа № 400/9238/24
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2025-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2025 р.м. ОдесаСправа № 400/9238/24

Головуючий в 1 інстанції: Лісовська Н.В.

Місце та час укладення судового рішення «--:--», м. Миколаїв

Повний текст судового рішення складений 21.01.2025

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Шевчук О.А., Яковлєва О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 січня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

02.10.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправним та скасування рішення від 12.09.2024 №80 про відмову в призначені йому пенсії по інвалідності; зобов`язання зарахувати до його страхового стажу період проходження служби в органах внутрішніх справ з 15.08.2000 по 30.08.2010 та призначити пенсію по інвалідності III групи починаючи з 04.07.2024.

В обґрунтування позову зазначено, що у липні 2024 року позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності, у зв`язку з чим він звернувся до пенсійного органу із заявою для призначення пенсії відповідно до Закону України №1058-IV. Однак, рішенням ГУ ПФУ в Кіровоградській області позивачу відмовлено у призначенні пенсії з підстав відсутності необхідного страхового стажу 9 років (зарахований стаж складає 8 років 05 місяців 09 днів), який дає право на призначення такого виду пенсії. При цьому, на думку позивача, пенсійним органом протиправно не зараховано до страхового стажу період служби в органах внутрішніх справ протягом 2000-2010 років.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 21.01.2025 позов задоволено частково; визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Кіровоградській області від 12.09.2024 №80 про відмову в призначені ОСОБА_1 пенсії по інвалідності; зобов`язано ГУ ПФУ в Кіровоградській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період проходження служби в органах внутрішніх справ з 15.08.2000 по 30.08.2010; зобов`язано ГУ ПФУ в Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05.09.2024 про призначення пенсії по інвалідності починаючи з 04.07.2024; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Суд першої інстанції відмовив у задоволенні позовних вимог щодо зобов`язання ГУ ПФУ в Кіровоградській області призначити та виплачувати позивачу пенсію, оскільки дії такого характеру можуть мати ознаки втручання у дискреційні повноваження органу пенсійного фонду.

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області подало апеляційну скаргу, в якій посилається на ухвалення рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги, скаржник зазначає щодо правомірності рішення про відмову у призначенні позивачу пенсії по інвалідності відповідно до ст.32 Закону України №1058-IV з підстав відсутності необхідного страхового стажу 9 років (на момент звернення із заявою про призначення пенсії стаж становив 08 років 05 місяців 09 днів). На думку апелянта, до страхового стажу не можливо зарахувати періоди служби позивача згідно довідки про нараховані суми грошового забезпечення від 28.08.2024 №812-116, оскільки вказана довідка не відповідає Постанові правління Пенсійного фонду України 04.02.2021 №3-1 з підстав того, що в ній не зазначено періоду проходження служби.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення в межах апеляційної скарги, судова колегія вважає, що вона не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що 04.07.2024 ОСОБА_1 встановлено ІІІ групу інвалідності строком до 01.08.2025, що підтверджується копією довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12ААГ №516352. /а.с.8/

05.09.2024 позивач звернувся до ГУ ПФУ в Миколаївській області із заявою за призначенням пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

12.09.2024 ГУ ПФУ в Кіровоградській області прийнято рішення №80 про відмову у призначені пенсії з підстав відсутності необхідного страхового стажу, визначеного ст.32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» - 9 років, оскільки стаж роботи позивача складає 08 років 05 місяців 09 днів.

Також, за результатом розгляду документів, доданих до заяви, пенсійний орган у рішенні вказав, що до страхового стажу не зараховано періоди служби згідно довідки про нараховані суми грошового забезпечення від 28.08.2024 №812-116, оскільки довідка не відповідає Постанові правління Пенсійного фонду України 04.02.2021 №3-1 а саме: в довідці не зазначено період проходження служби; загальна сума грошового забезпечення з січня по грудень 2005, зазначена в довідці, відповідає сумі за жовтень-грудень 2005 згідно даних в реєстрі застрахованих осіб; довідка підписана заступником голови ліквідаційної комісії, однак документи про право підпису відсутні. /а.с.15/

Не погоджуючись з рішенням про відмову у призначенні пенсії, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За правилами ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, з яким кореспондується обов`язок держави щодо його забезпечення. Реалізація цього обов`язку здійснюється органами державної влади відповідно до їх повноважень.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (надалі - Закон України №1058-IV).

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

За приписами ч.1 ст.9 Закону України №1058-IV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до ст.30 Закону України №1058-IV визначено, що пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону. Пенсія по інвалідності призначається незалежно від того, коли настала інвалідність: у період роботи, до влаштування на роботу чи після припинення роботи .

Залежно від ступеня втрати працездатності визначено три групи інвалідності. Причина, група, час настання інвалідності, строк, на який встановлюється інвалідність, визначаються органом медико-соціальної експертизи згідно з законодавством. Органи Пенсійного фонду та застрахована особа мають право в установленому законом порядку оскаржити рішення органів медико-соціальної експертизи (ст.31 Закону України №1058-IV).

Згідно з ч.1 ст. 32 Закону України №1058-ІV, особи, яким установлено інвалідність, мають право на пенсію по інвалідності, залежно від групи інвалідності, за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією для осіб з інвалідністю II та III груп від 40 років до досягнення особою 42 років включно - 9 років.

Цією нормою визначено право осіб з інвалідністю на пенсію по інвалідності за наявності відповідного віку та страхового стажу, виходячи з часу настання інвалідності або дня звернення за пенсією.

У свою чергу, згідно п.2 ч.1 ст.45 Закону України №1058-IV, пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків: 2) пенсія по інвалідності призначається з дня встановлення інвалідності, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня встановлення інвалідності.

Аналіз наведеної норми свідчить про те, пенсія по інвалідності при наявності у особи відповідного права призначається саме з дня встановлення інвалідності, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня встановлення інвалідності.

Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У пунктах 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі, коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Як вбачається з матеріалів справи, у 04.07.2024 року позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності, у зв`язку з чим він звернувся до пенсійного органу із заявою для призначення йому пенсії відповідно до ст.32 Закону України №1058-IV.

Однак, ГУ ПФУ у Кіровоградській області відмовлено йому у призначенні такого виду пенсії з підстав відсутності необхідного страхового стажу 9 років, зарахований стаж становить 08 років 05 місяців 09 днів.

Мотивуючи своє рішення, пенсійний орган зазначив, що не підлягає до зарахування період служби позивача в органах МВС згідно довідки про нараховані суми грошового забезпечення від 28.08.2024 №812-116, оскільки довідка не відповідає Постанові правління Пенсійного фонду України 04.02.2021 №3-1, оскільки в ній не зазначено період проходження служби; загальна сума грошового забезпечення з січня по грудень 2005, зазначена в довідці, відповідає сумі за жовтень-грудень 2005 згідно даних в реєстрі застрахованих осіб; довідка підписана заступником голови ліквідаційної комісії, однак документи про право підпису відсутні.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо протиправності такого рішення управління, з огляду на наступне.

Згідно ч.1 ст.24 Закону України №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до абз.1 ч.2 ст.24 Закону України №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з ч.1 ст.21 Закону України №1058-IV персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється з метою обліку застрахованих осіб, учасників накопичувальної системи пенсійного страхування та їх ідентифікації, а також накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про облік застрахованих осіб і реалізацію ними права на страхові виплати у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та накопичувальній системі пенсійного страхування.

Для формування інформаційної бази системи персоніфікованого обліку використовуються відомості, що надходять, зокрема від роботодавців та застрахованих осіб.

Як визначено у ч.1 ст.1 Закону України №1058-IV, страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Порядок обчислення та сплати страхових внесків встановлено ст.20 Закону України №1058-IV.

Так, ч.1 ст.20 Закону України №1058-IV передбачено, що страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5-7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески. (ч.2 ст.20 Закону України №1058-IV).

Згідно з ч.10 ст.20 Закону України №1058-IV якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Статтею 106 Закону України №1058-IV передбачено, що відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

За аналізом наведених норм можна дійти висновку, що обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника, та вказані внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника таких внесків.

Подібні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 23.03.2020 у справі №535/1031/16-а, від 30.09.2019 у справі №414/736/17, від 20.03.2019 у справі №688/947/17.

Таким чином, враховуючи, що відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника, суд першої інстанції дійшов вірних висновків, що посилання управління на те, що сума грошового забезпечення з січня по грудень 2005, зазначена в довідці №812-116 від 28.08.2024, відповідає сумі за жовтень-грудень 2005 згідно даних в реєстрі застрахованих осіб, не є підставою для не зарахування вказаного періоду служби позивача в органах МВС з 15.08.2000 по 20.08.2010 до його страхового стажу.

Відповідно до матеріалів справи факт проходження позивача в органах МВС у період з 15.08.2000 по 20.08.2010 підтверджується довідкою від 14.08.2024 №513/14-2024, а тому твердження управління, що в довідці від 28.08.2024 №812-116 не зазначено період проходження служби є безпідставними.

На підставі викладеного у сукупності, колегія суддів зазначає, що пенсійний орган здійснив формальний розгляд заяви позивача з документами про призначення йому пенсії по інвалідності, та погоджується з висновком суду першої інстанції щодо протиправності рішення ГУ ПФУ в Кіровоградській області від 12.09.2024 №80 та наявності підстав для його скасування.

За правилами ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст.139 КАС України, якою передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Керуючись ст.ст.139, 311, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 січня 2025 року залишити без змін.

Судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня отримання судового рішення.

Суддя-доповідач А.В. Крусян
Судді О.А. Шевчук О.В. Яковлєв