Справа № 640/6769/22
Суддя: Горобцова Я.В.
Дата ухвалення: 2025-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2025 року справа №640/6769/22

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Горобцової Я.В., розглянувши у місті Києві в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Окружного адміністративного суду м. Києва надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Міністерства оборони України (далі відповідач-1, МОУ), ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі відповідач-2), в якому позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Міністерства оборони України про призначення та виплату старшому сержанту запасу ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із первинним встановленням інвалідності 2 групи внаслідок захворювання, яке пов`язане із захистом Батьківщини, оформлене протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум № 79 від 27.05.2021, із розрахунку 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб станом на 1 січня 2019 року;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 направити документи старшого сержанту запасу ОСОБА_1 на засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги і компенсаційних сум, у зв`язку із первинним встановленням інвалідності 2 групи;

- зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити одноразову грошову допомогу у зв`язку із первинним встановленням інвалідності 2 групи ОСОБА_1 , внаслідок захворювання, яке пов`язане із захистом Батьківщини, згідно Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII та Порядку № 975 від 25.12.2013, виходячи з розрахунку 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб станом на 1 січня 2021 року (з урахуванням раніше виплаченої суми).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачка наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 16.11.2018 року № 285-РС звільнена з військової служби у запас за станом здоров`я.

У відповідності до висновку МСЕК серії 12 ААБ № 445953 від 04.03.2021 року під час первинного огляду позивачу встановлено другу групу інвалідності у зв`язку із захворюванням, яке пов`язане із захистом Батьківщини.

Позивачка звернулась до відповідача-1 з пакетом документів для отримання доплати одноразової грошової допомоги, проте рішенням комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум (протокол засідання № 79 від 27.05.2021 року) було призначено та виплачено одноразову грошову допомогу у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму станом на 2019 рік, хоча групу інвалідності первинно було встановлено у 2021 році.

Позивач вважає дії відповідача-1 щодо прийнятого рішення від 27.05.2021 про виплату одноразової грошової допомоги із розрахунку прожиткового мінімуму станом на 2019 рік (а не станом на 2021 рік, як року встановленнян першої інвалідності) неправомірними і такими, що не відповідають Конституції України та іншим нормативно-правовим актам.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.05.2022 відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін.

На виконання положень п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13.12.2022 №2825-ІХ, дана справа отримана Київським окружним адміністративним судом за належністю.

07.02.2024 вказані матеріали адміністративного позову отримані Київським окружним адміністративним судом та протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 07.02.2024 справа розподілена судді Горобцовій Я.В.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 04.03.2024 справу прийнято до свого провадження суддею Горобцовою Я.В. та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач-1 у відзиві проти позову заперечив, з огляду на те, що оскільки позивачу 05.02.2019 під час первинного огляду МСЕК було встановлено 15% втрати працездатності внаслідок захворювання пов`язаного із захистом Батьківщини, право на одноразову грошову допомогу у позивача виникло 05.03.2019.

Отже, дата при повторному огляді МСЕК щодо встановлення інвалідності, не може вважатися днем встановлення інвалідності та бути підставою на отримання одноразової грошової допомоги.

Зазначає, що відповідно п. 3 Порядку № 975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико- соціальної експертної комісії.

Відповідач-2 у відзиві проти позову також заперечив, зазначивши, що дата при повторному огляді МСЕК щодо встановлення інвалідності, не може вважатися днем встановлення інвалідності та бути підставою на отримання одноразової грошової допомоги.

Позивачем були подані заперечення на відзиви відповідача-1 та відповідача-2.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Старший сержант запасу ОСОБА_1 (позивач) наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 16.11.2018 року № 285-РС звільнена з військової служби у запас за станом здоров`я та відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 16.11.2018 № 312 виключена зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення.

Згідно довідки МСЕК серії АГ № 0006620 від 05.03.2019 позивачу встановлено 15% втрати працездатності у зв`язку із захворюванням, яке пов`язане із захистом Батьківщини.

Відповідно до Витягу з протоколу засідання комісії МОУ від 12.04.2019 № 46 позивачу відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги. Рішення обґрунтовано тим, що позивачу встановлено ступінь втрати працездатності 15% внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини встановлено 05.03.2019, а дата звільнення з військової служби 16.11.2018, тобто понад тримісячний термін після звільнення з військової служби, що є недодержанням вимог пункту 7 частини першої статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

У відповідності до висновку Медико-соціальної експертної комісії (далі - МСЕК), зазначеного у довідці серії 12 ААБ № 445953 від 04.03.2021, позивачу, під час первинного огляду встановлено ІІ групу інвалідності у зв`язку із захворюванням, яке пов`язане із захистом Батьківщини.

У зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності позивач звернувся до Міністерства оборони з пакетом документів для отримання доплати одноразової грошової допомоги.

Згідно протоколу засідання № 79 від 27.05.2021 рішенням комісії МОУ з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум (відповідач-1) позивачу було призначено та виплачено одноразову грошову допомогу у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму станом на 2019 рік.

Позивач вважає, що право на отримання одноразової грошової допомоги у нього виникло 04.03.2021, тобто з часу первинного огляду МСЕК та отримання II групи інвалідності внаслідок захворювання пов`язаного із захистом Батьківщини.

Натомість відповідач-1 та відповідач-2 вважають, що оскільки позивачу 05.02.2019 під час первинного огляду МСЕК було встановлено 15% втрати працездатності внаслідок захворювання пов`язаного із захистом Батьківщини, право на одноразову грошову допомогу у позивача виникло саме 05.03.2019.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку із виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється відповідно до Закону України від 25.03.1992 № 2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон № 2232-ХІІ, у редакції чинній на час призначення позивачу одноразової грошової допомоги - 27.05.2021).

Відповідно до статті 41 Закону № 2232-ХІІ виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві

Виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначені Законом України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-ХІІ, у редакції чинній на час призначення позивачу одноразової грошової допомоги - 27.05.2021).

Згідно із частиною першою статті 16 Закону № 2011-XII одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Нормою частини другої цієї статті Закону № 2011-XIІ визначено порядок правового регулювання виплати одноразової грошової допомоги та передбачено критерії для встановлення умов її виплати, зокрема, за суб`єктами отримання одноразової грошової допомоги.

Пунктом 4 частини другої статті 16 Закону № 2011-XIІ передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Частиною дев`ятою статті 16-3 Закону №2011-ХІІ передбачено, що порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

На виконання цієї статті Закону Кабінет Міністрів України постановою від 25.12.2013 № 975 затвердив Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - Порядок № 975, у редакції чинній на час призначення позивачу одноразової грошової допомоги - 27.05.2021).

Відповідно до пункту 3 Порядку № 975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є:

- у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть;

- у разі встановлення інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії, а у разі повторного огляду та зміни групи інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії про первинне встановлення інвалідності;

- у разі встановлення ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Підпунктом 1 пункту 6 Порядку № 975 визначено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується військовослужбовцю (крім військовослужбовця строкової служби), інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі:

400-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, - у разі встановлення інвалідності I групи;

300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, - у разі встановлення інвалідності II групи;

250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, - у разі встановлення інвалідності III групи;

Аналіз встановлених обставин справи та наведених вище норм законодавства України, дає підстави суду дійти висновку, що право позивача на отримання одноразової грошової допомоги по другій групі інвалідності у зв`язку із захворюванням, пов`язаним із захистом Батьківщини, в розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, виникло з моменту встановлення позивачу ІІ групи інвалідності - 04.03.2021.

Як наслідок, призначення та виплата позивачу відповідачем-1 одноразової грошової допомоги у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму станом на 1 січня 2019 року є не правомірною, оскільки позивачу вперше встановлено інвалідність війни 2-ї групи саме у 2021 році згідно довідки МСЕК серії 12 ААБ № 445953 від 04.03.2021.

В 2019 році позивачу інвалідність не встановлювалась, а було встановлено 15% втрати працездатності у зв`язку із захворюванням, яке пов`язане із захистом Батьківщини згідно довідки МСЕК серії АГ № 0006620 від 05.03.2019.

В подальшому, за наслідками втрати 15% працездатності, відповідно до Витягу з протоколу засідання комісії МОУ від 12.04.2019 № 46, позивачу було відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги.

Отже враховуючи, що позивачу первинно ІІ групу інвалідності було встановлено 04.03.2021, відповідач-1 при вирішенні питання про нарахування та виплату одноразової грошової допомоги мав би призначити одноразову грошову допомогу із розрахунку 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, тобто станом на 1 січня 2021 року.

Суд звертає увагу на те, що у відповідності до висновку МСЕК, зазначеного у довідці серії 12 ААБ № 445953 від 04.03.2021, саме під час первинного огляду позивачу встановлено другу групу інвалідності у зв`язку із захворюванням, яке пов`язане із захистом Батьківщини. Зокрема у п. 7 зазначеної довідки чітко прописано, що огляд інваліда було проведено первинно, тому 2 групу інвалідності було призначено при первинному огляді.

Саме з датою первинного встановлення інвалідності Закон № 2011-XIІ та Порядок № 975 пов`язують призначення одноразової грошовї допомоги.

За наведених обставин суд задовольняє позовні вимоги до Міністерства оборони України.

Стосовно вимог позивача до ІНФОРМАЦІЯ_1 суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина перша статті 2 КАС України).

У пункті 8 частини першої статті 4 КАС України зазначено, що позивач це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Аналіз наведених вище норм свідчить про те, що завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи у публічно-правових відносинах, у яких відповідач реалізує владні управлінські функції стосовно заявника.

У підпункті 4.1 пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України № 19-рп/2011 зазначено, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Аналіз наведених вище норм свідчить про те, що завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи у публічно-правових відносинах, у яких відповідач реалізує владні управлінські функції стосовно заявника.

Водночас позивачем не зазначено та не доведено в чому полягає протиправність чи неправомірність дій (бездіяльності) ІНФОРМАЦІЯ_1 по відношенню до позивача.

Отже відсутнє порушено право позивача з боку ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Таким чином позовні вимоги в частині позовних вимог до ІНФОРМАЦІЯ_1 є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Щодо інших доводів сторін, то вони не впливають на правильність вирішення спору по суті.

Згідно частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи наведене, системно проаналізувавши норми законодавства, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає таке.

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Оскільки позивач є звільненим від сплати судового збору, то підстави для вирішення питання щодо судових витрат відсутні. Інших доказів понесених судових витрат, станом на час прийняття рішення, матеріали справи не містять.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Міністерства оборони України про призначення та виплату старшому сержанту запасу ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із первинним встановленням інвалідності 2 групи внаслідок захворювання, яке пов`язане із захистом Батьківщини, оформлене протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум № 79 від 27.05.2021, із розрахунку 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб станом на 1 січня 2019 року.

3. Зобов`язати Міністерство оборони України (03168, м. Київ, просп. Повітрофлотський, буд. 6; ) призначити та виплатити одноразову грошову допомогу у зв`язку із первинним встановленням інвалідності 2 групи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) внаслідок захворювання, яке пов`язане із захистом Батьківщини, згідно Закону України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженому постановю Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975, виходячи з розрахунку 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб станом на 1 січня 2021 року (з урахуванням раніше виплаченої суми).

4. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Я.В. Горобцова

Горобцова Я.В.