Справа № 520/758/25
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2025-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2025 р. Справа № 520/758/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Русанової В.Б.,

Суддів: Калиновського В.А. , Бегунца А.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.04.2025, (головуючий суддя І інстанції: Кухар М.Д.) по справі № 520/758/25

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до суду з позовом, в якому просила:

-визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області № 27 від 10.10.2024, яким відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області призначити та виплачувати з 24 лютого 2022 року ОСОБА_1 , пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 згідно із п. б ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 №1788-XII, з урахуванням висновків, викладених у рішенні Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020.

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 ОСОБА_1 , зарахувати до пільгового стажу за Списком №2 періоди роботи з 01.10.1999 по 15.03.2001, з 09.04.2001 по 23.09.2007.

-допустити до негайного виконання рішення Суду в частині виплати заборгованості з виплати пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 ОСОБА_1 , у межах суми стягнення за один місяць.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 03.04.2025 позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області № 27 від 10.10.2024, про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії на пільгових умовах з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 484 , 48грн.

ГУ ПФУ в Кіровоградській області не погодившись із рішенням суду в частині задоволення позову, подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову .

Апеляційна скарга мотивована тим, що відмова в призначені пенсії є правомірною, оскільки пільговий стаж роботи позивача не підтверджено, страховий стаж позивача становить 25 років 03 міс.15 днів, до якого зараховані всі періоди трудової діяльності.

До пільгового стажу позивача правомірно не зараховано період роботи по Списку № 2 згідно довідки № 6 від 01.10.2024, виданої КП Харківської обласної ради Богодухівська друкарня:

з 01.10.1999 по 15.03.2001, оскільки, згідно трудової книжки (серії НОМЕР_1 ) - займана посада - учень лінотипного набору лінотипного цеху, проте ця посада не передбачена Списками виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 162 від 11.03.1994, чинних впродовж зазначеного періоду роботи заявниці;

з 09.04.2001 по 24.09.2007 на посаді лінотипіста (набирача на машинах) заявниця була прийнята на посаду линотипист по 5 розряду с 2-х недільнім робочим графиком в місяць на підставі наказу № 10 від 09.04.2001. Проте не підтверджено факт виконання робіт в умовах, передбачених Списком № 2, не менше 80% робочого часу, установленого для працівників даного виробництва.

Просить врахувати, що в електронній справі відсутня інформація про зміну назви посади -набирач на складально-рядковідливних машин -лінотипіст.

Також, відповідач наголошує, що позивачем пропущено 6 місяців для звернення до суду з цим позовом.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому вказав, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, прийнятим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 308, п.3 ч.1 ст. 311 КАС України справа розглянута в межах доводів апеляційної скарги, в порядку письмового провадження.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено апеляційним судом, що 03.10.2024року ОСОБА_1 (15.06.1967 ) звернулась до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

За принципом екстериторіальності структурним підрозділом для прийняття рішення за результатами поданої заяви визначено ГУ ПФУ в Кіровоградській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області №27 від 10.10.2024 позивачці відмовлено в призначенні пенсії за списком №2.

Підставою відмови зазначено, що вік заявника становить 56 років, страховий стаж 25 років 03 місяці 15 днів, пільговий стаж не підтверджено.

До пільгового стажу не зараховано періоди роботи по Списку № 2 згідно довідки № 6 від 01.10.2024, виданої КП Харківської обласної ради Богодухівська друкарня:

з 01.10.1999 по 15.03.2001, оскільки, згідно трудової книжки (серії НОМЕР_1 ) -займана посада - учень лінотипного набору лінотипного цеху, що підтверджено актом перевірки пільгової довідки № 200-1102-1/5588. Право на пенсію за віком на пільгових умовах за займаною посадою не передбачено списками виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 162 від 11.03.1994, чинних впродовж зазначеного періоду роботи заявниці;

з 09.04.2001 по 24.09.2007 на посаді лінотипіста (набирача на машинах) заявниця була прийнята на посаду линотипист по 5 розряду с 2-х недельным рабочим графиком в месяц (мовою оригіналу) на підставі наказу № 10 від 09.04.2001.

Не підтверджено факт виконання робіт в умовах, передбачених Списком № 2, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків, що передбачено пунктом 2 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах від 18.11.2005 № 383, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 з № 1451/11731.

Зазначено також, що в ЕПС відсутня інформація про зміну назви посади - набирач на складально-рядковідливних машинах лінотипіст.

Не погодившись з даним рішенням відповідача, позивач звернулася з позовною заявою до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що рішення пенсійного органу прийнято не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України та з метою належного захисту прав позивача, зобов`язав пенсійний орган повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії на пільгових умовах з урахуванням висновків суду.

Надаючи оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

Відповідно до п. 5 Рішення № 8-рп/2005 від 11.10.2005 Конституційний Суд України зазначив, що право на пенсійне забезпечення є складовою конституційного права на соціальний захист.

Згідно з п.п. 1, 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону №1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Згідно з ч.4 ст. 24 Закону №1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст. 56 Закону України від 05.11.1991 №1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон №1788-ХІІ) до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Згідно з ч. 1 ст.114 Закону №1058-IV передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до ст. 27 та з урахуванням норм ст. 28 цього Закону.

Відповідно до ч.2 ст. 114 Закону №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається, зокрема жінкам , зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону:

жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

Відповідно до п. "б" ч.1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи: з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 24 років у жінок.

Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України ( ст. 62 Закону №1788-XII).

Відповідно до п. п. 3, 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно п. 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Пенсійним органом не зараховано до пільгового стажу позивача за Списком №2, періоди з 01.10.1999 по 15.03.2001 та з 09.04.2001 по 24.09.2007.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено записами трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 , що вона працювала, зокрема:

- 01.10.1999 до 15.03.2001 учнем лінотипного набору лінотипного цеху, з оплатою 4-го розряду, КП Харківської обласної ради Богодухівська друкарня (наказ №33 від 01.10.1999);

- 09.04.2001 лінотипіст по 5 розряду, КП Харківської обласної ради Богодухівська друкарня (наказ №10 від 09.04.2001);

- 24.09.2007 - 30.11.2007 друкарь 4-го розряду Богодухівської друкарні КП Харківської обласної ради Богодухівська друкарня (наказ №31 від 30.11.2007);

Також, довідкою № 6 від 01.10.2024, виданої КП Харківської обласної ради Богодухівська друкарня підтверджено трудовий стаж позивача з 01.10.1999 по 15.03.2001, з 09.04.2001 по 23.09.2007. До того ж, у довідці вказано на накази про атестацію робочих місць від 07.09.1997 та 24.09.2002.

Стосовно посади «учень лінотипного набору», то похідне слово «учень» уперше було зафіксоване в Додатку В до Класифікатора професій ДК 003-95, затвердженого наказом Держстандарту України від 27 липня 1995 року № 257, згідно із Змінами та доповненнями № 4, затвердженими наказом Держстандарту України від 15 квітня 2002 року N2 230. Передбачено це слово і відповідним додатком до чинного Національного класифікатора України ДК 003:2010 «Класифікатор професій», затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 28 липня 2010 року № 327 (набув чинності 1 листопада 2010 року).

Похідне слово «учень» застосовується до професійних назв робіт робітників середньої кваліфікації на час проходження первинної професійної підготовки особами, яких прийнято на роботу.

Похідні слова до професій (професійних назв робіт) можуть застосовуватися за умови збереження галузевої та функціональної належності, кваліфікаційних вимог, виключення дублювання, збереження коду новоутвореної професії (примітка 1 до Додатка В).

Якщо назва професії працівника утворюється за допомогою похідного слова, передбаченого зазначеним вище Додатком В, у тому числі «Помічник». «Учень». «Стажист», із дотриманням зазначених вище умов, право його на пенсію за віком на пільгових умовах та інші пільги і компенсації визначаються на тих самих умовах, що і працівникові базової професії.

Згідно Списків №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість на яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених постановою Ради Міністрів України №1173 від 22.08.1956, постановою Кабінету міністрів СРСР від 26.01.1991 року №10 (чинних на час роботи позивача), посада лінотипіста (пункт а розділу XXVII Поліграфічне виробництво Постанови №1173 від 22.08.1956) та складача на складально-рядковідливних машинах (розділ XXV, 2270000а-14807 Постанови №10 від 26.02.1991) віднесена до робіт і посад, які пов`язані із шкідливими і важкими умовами праці.

Згідно Академічного тлумачного словника української мови (http://sum.in.ua) лінотипіст це робітник-складач, який працює на лінотипі.

В свою чергу, лінотип це складальна рядковідливна машина, яка складала й відливала суцільні рядки тексту.

Вірним є висновок суду першої інстанції, що робота лінотипіста та робота складача рядковідливних машин є тотожними і віднесені до Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Списками №2, затверджених постановами Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994р. та №36 від 16.01.2003р. до робіт і посад, які пов`язані із шкідливими і важкими умовами праці віднесені посада складача на складально - рядковідливних машинах та посада набирача на складально-рядковідливних машинах, відповідно.

Таким чином, колегія судів відхиляє доводи пенсійного органу, що період роботи позивача на посаді учня лінотипіста не передбачено списками виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 162 від 11.03.1994.

Щодо атестації робочих місць, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу пенсійного органу на те, що законодавцем покладено обов`язок проведення атестації робочих місць на керівників підприємств, а тому її несвоєчасне проведення або неповне проведення не може позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 10.07.2018р. у справі №227/545/17.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено колегією суддів, що до пенсійного органу надавалися документи, що підтверджують атестацію робочих місць: наказ про атестацію робочого місця від 17.09.1997 №35.1.1, наказ про атестацію від 17.09.1997 № 35.1, наказ про атестацію робочого місця від 24.09.2002 №30.1.1, наказ про атестацію від 24.09.2002 №30.1, картку умов праці, протокол вимірювання метеорологічних факторів від 19.09.1997, протокол вимірювання шуму та вібрації від 19.09.1997, протокол дослідження повітря закритих приміщень від 17.09.1997, протокол № 1 від 24.09.2002, протокол дослідження повітря закритих приміщень №1 від 24.09.2002, протокол вимірювання шуму та вібрації № 1 від 24.09.2002, протокол вимірювання метеорологічних факторів № 1 від 24.09.2002, картку умов праці до протоколу № 1 від 24.09.2002, приказ № 8 від 14.03.2001, приказ № 10 від 09.04.2001, приказ №19 від 01.06.2001, довідку №18 від 24.06.2021.

До того ж, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області № 27 від 10.10.2024 не містить доводів стосовно проведення атестації робочих місць, тому суд відхиляє ці доводи відповідача.

Доводи апеляційної скарги щодо не надання доказів виконання робіт в умовах, передбачених Списком № 2, повний робочий день, колегія суддів зазначає наступне.

У рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області № 27 від 10.10.2024 пенсійний орган зазначив, що з наказу №10 від 09.04.2001 встановлено, що позивач прийнята на посаду «лінотипіста по 5- му розряду з 2-х тижневим графіком у місяць».

Відповідно до п. 2 Порядку №383 передбачено, що під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що довідкою № 6 від 01.10.2024, довідкою про заробітну плату для обчислення пенсії від 24.06.2021 року № 16. Наказом № 19 від 01.06.2001 року підтверджено роботу позивача у спірний період повний робочий день.

Підстав не врахування вказаних документів пенсійним органом не наведено.

До того ж, згідно з пп.2 п.6 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 №28-2, Головне управління Фонду має право отримувати безоплатно в установленому законодавством порядку від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій усіх форм власності і від фізичних осіб підприємців відомості про нарахування, обчислення і сплату страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для здійснення покладених на головне управління Фонду завдань.

Тобто законодавець не тільки наділив відповідача правом на перевірку відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, а й зобов`язав витребовувати в установленому законодавством порядку відомості, необхідні для здійснення покладених на Головне управління Фонду завдань та сприяти особам, що звернулись за призначенням пенсії, в одержанні відсутніх у них документів для призначення пенсії.

Отже, у випадку, якщо поданих позивачем документів про призначення пенсії було не достатньо, то орган пенсійного фонду мав всі правові підстави для того, щоб самостійно витребувати документи, необхідні для перевірки трудового стажу позивача, провести перевірку, зустрічну перевірку для з`ясування спірних обставини, запропонувати позивачу надати інформації щодо двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Таким чином, колегія суддів відхиляє доводи відповідача про відсутність доказів роботи позивача неповний робочий день .

Щодо доводів відповідача, що в ЕПС відсутня інформація про зміну назви посади інформація про зміну назви посади - набирач на складально-рядковідливних машинах - лінотипіст, колегія суддів зазначає наступне.

ЕПС це електронна пенсійна справа, та відповідно до п.4.2 розділу ІV Порядку №22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає (перераховує) пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Тобто, пенсійний орган відповідальний за ведення ЕПС та його наповнення.

Відповідно до п.1.1 розділу І Порядку №22-1 заява про призначення (перерахунок) пенсії, подається заявником разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), через вебпортал або засобами Порталу Дія електронних послуг Пенсійного фонду України або засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг з використанням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 липня 2015 року № 13-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 серпня 2015 року за №991/27436.

Як вже було зазначено вище, законодавець не тільки наділив відповідача правом на перевірку відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, а й зобов`язав витребовувати в установленому законодавством порядку відомості, необхідні для здійснення покладених на Головне управління Фонду завдань, отже пенсійним органом не вжито всіх наявних можливостей для належного та об`єктивного розгляду заяви позивача.

Стосовно посади «лінотипіста», то відповідно до роз`яснень Державного комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати №5/8 від 02.04.1976р. Про порядок застосування затверджених Постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173 списків виробництв, цехів, професій і посад, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, слідує, що назва посади машинний наборщик, лінотипіст, наборщик на машинах Лінотип, наборщик-лінотипіст, складач на рядковідливних наборних машинах є різними назвами однієї і тієї ж професії.

Крім того, в наказах про результати атестації робочих місць за умовами праці від 17.09.1997 №35.1.1 та від 24.09.2002 №30.1.1 зазначено, що лінотипіст (набирач на складально-рядковідливній машині) має право на пільги та компенсації передбачені чинним законодавством та має право на пенсійне забезпечення по Списку №2.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що посада лінотипіста та набирача на складально-рядковідливній машині є тотожними професіями та відносяться до Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

Інші доводи апеляційної скарги не впливають на правильність висновків суду. Відповідно до Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.04.2025 по справі № 520/758/25 - залишити без змін в частині задоволення позову.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.Б. Русанова
Судді В.А. Калиновський А.О. Бегунц