Справа № 280/1181/25
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2025-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 липня 2025 року м. Дніпросправа № 280/1181/25

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Лукманової О.М. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 24.04.2025 року (суддя Максименко Л.Я., м. Запоріжжя, повний текст рішення виготовлено 24.04.2025 року) у адміністративній справі №280/1181/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними дій, зобов`язання зарахувати до страхового стажу певний період роботи, призначити і виплатити пенсію за віком, суд

в с т а н о в и в:

У лютому 2025 року ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі по тексту відповідач), третя особа - Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому просила визнати протиправними дії відповідача щодо відмови їй в призначенні пенсії за віком; зобов`язати відповідача призначити та виплатити їй пенсію за віком, зарахувавши стаж роботи згідно записів у трудовій книжці серія НОМЕР_1 за період з 11.06.1984 року по 27.04.1986 року, з 10.05.1994 року по 27.03.2000 року, період отримання допомоги по безробіттю з 28.06.2000 року по 24.07.2000 року, період навчання з 25.07.2000 року по 21.08.2000 року, період роботи з 04.05.2002 року по 07.06.2003 року, а саме з моменту звернення з заявою 06.01.2025 року.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 24.04.2025 року позовні вимоги задоволено.

З рішенням суду першої інстанції не погодилося Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області та подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення суду та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Свої вимоги обґрунтувало тим, що рішення суду прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянт зазначив, що ОСОБА_1 06.01.2025 року подала до пенсійного органу заяву про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообоязкове державне пенсійне страхування» та рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 13.1.2025 року №68 їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, який склав 28 років 06 місяців 11 днів. Апелянт зазначив, що пенсійним органом не враховано певні періоди роботи, отримання допомоги по безробіттю, навчання у зв`язку з тим, що у записі про прийняття на роботу не повністю зазначена дата наказу про прийняття на роботу (з 11.06.1984 року по 27.04.1986 року); відсутні номер та дата наказу про звільнення з роботи (частково зараховано відповідно реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування з 01.1.1999 року по 27.03.2000 року (з 10.05.1994 року по 27.03.2000 року); період отримання допомоги по безробіттю з 28.06.2000 року по 24.07.2000 року, оскільки запис про припинення виплати допомоги не завірено підписом відповідальної особи та печаткою; період навчання з 25.907.2000 року по 21.08.2000 року, оскільки відсутня інформація про присвоєння кваліфікації; період роботи з 04.05.2002 року по 07.06.2003 року, оскільки запис про звільнення з роботи не завірено підписом відповідальної особи та печаткою; в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового страхування відсутні відомості про роботу. Апелянт зазначив, що ОСОБА_1 пропонувалося надати уточнюючу довідку з посиланням на первинні документи про період та форму навчання із зазначенням інформації щодо присвоєння кваліфікації, довідку про реорганізацію, які не були надані. Апелянт зазначив, що призначення та виплата пенсії є дискрецією пенсійного органу.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 06.01.2025 року звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області з заявою про призначення пенсії за віком, згідно ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 13.01.2025 року №68 ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні пенсії за віком з посиланням на те, що страховий стаж складає 28 років 6 місяців 11 днів, необхідний пенсійний вік 31 рік. Суд зазначив, що у рішення пенсійного органу вказано, що до страхового стажу відповідно до трудової книжки від 12.04.1984 року не зараховано: період роботи з 11.06.1984 року по 27.04.1986 року, оскільки у запису про прийняття на роботу неповністю зазначена дата наказу про прийняття на роботу; період роботи з 10.05.1994 року по 27.03.2000 року, оскільки відсутній номер та дата наказу про звільнення з роботи (частково зараховано відповідно до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування з 01.01.1999 року по 27.03.2000 року); період отримання допомоги по безробіттю з 28.06.2000 року по 24.07.2000 року, оскільки запис про припинення виплати допомоги не завірено підписом відповідальної особи та печаткою; період навчання з 25.07.2000 року по 21.08.2000 року, оскільки відсутня інформація про присвоєння кваліфікації; період роботи з 04.05.2002 року по 07.06.2003 року, оскільки запис про звільнення з роботи не завірено підписом відповідальної особи та печаткою, в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості про роботу. Суд врахував, що трудова книжка ОСОБА_1 містить інформацію про трудовий стаж з відповідними записами про роботу у періоди з 11.06.1984 року по 27.04.1986 року, з 10.05.1994 року по 27.03.2000 року, у період отримання допомоги по безробіттю з 28.06.2000 року по 24.07.2000 року, у період навчання з 25.07.2000 року по 21.08.2000 року, у період роботи з 04.05.2002 року по 07.06.2003 року. Вирішуючи спір по суті, суд керувався частинами 1, 2, 4 ст.24, частинами 1, 4 ст.26, частинами 1, 3 ст.44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; частинами 1, 2 ст.56, ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; пунктами 1, 3, 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637; пунктами 1.1, 2.11, Інструкції по порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах та організаціях, яка затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974 року №162; пунктами 1.1, 2.2, 2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерством праці України, Міністерством юстиції України, Міністерством соціального захисту населення України від 29.07.1993 року №58 та прийшов до висновку про те, що трудова книжка заповнюється роботодавцем і працівник не може нести відповідальність за правильність записів у його трудовій книжці; певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії, тому спірний період підлягає зарахуванню до страхового стажу ОСОБА_1 . Щодо способу захисту прав ОСОБА_1 , суд зазначив, що ч.4 ст.245 КАС України передбачено, що у випадку, визначеному п.4 ч.2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. Суд врахував, що на день звернення із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 виповнилося 60 років; страховий стаж склав 28 років 6 місяців 11 днів, при необхідному 31 рік. Суд дійшов висновку про зарахування до страхового стражу ОСОБА_1 періодів з 11.06.1984 року по 27.04.1986 року, з 10.05.1994 року по 27.03.2000 року, з 28.06.2000 року по 24.07.2000 року, з 25.07.2000 року по 21.08.2000 року, з 04.05.2002 року по 07.06.2003 року, відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 12.04.1984 року. З метою ефективного поновлення прав позивача, з урахуванням частини 2 статті 9 КАС України, суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області №68 від 13.01.2025 року про відмову у призначенні пенсії та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди з 11.06.1984 року по 27.04.1986 року, з 10.05.1994 року по 27.03.2000 року, з 28.06.2000 року по 24.07.2000 року, з 25.07.2000 року по 21.08.2000 року, з 04.05.2002 року по 07.06.2003 року, відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 12.04.1984 року, призначити і виплатити їй пенсію за віком з 06.01.2025 року.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 06.01.2025 року звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області з заявою про призначення пенсії за віком, згідно ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Встановлено, що за принципом екстериторіальності заява ОСОБА_1 13.01.2025 року була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області та рішенням №68 ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Як вбачається з тексту рішення пенсійного органу страховий стаж ОСОБА_1 склав 28 років 6 місяців 11 днів, необхідний пенсійний вік 31 рік. До страхового стажу відповідно до трудової книжки від 12.04.1984 року не зараховано: період роботи з 11.06.1984 року по 27.04.1986 року, оскільки у запису про прийняття на роботу неповністю зазначена дата наказу про прийняття на роботу; період роботи з 10.05.1994 року по 27.03.2000 року, оскільки відсутній номер та дата наказу про звільнення з роботи (частково зараховано відповідно до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування з 01.01.1999 по 27.03.2000); період отримання допомоги по безробіттю з 28.06.2000 по 24.07.2000, оскільки запис про припинення виплати допомоги не завірено підписом відповідальної особи та печаткою; період навчання з 25.07.2000 по 21.08.2000, оскільки відсутня інформація про присвоєння кваліфікації; період роботи з 04.05.2002 по 07.06.2003, оскільки запис про звільнення з роботи не завірено підписом відповідальної особи та печаткою, в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості про роботу.

Як вбачається з трудової книжки серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 з 14.06.1984 року по 27.4.1986 року працювала лаборантом 4 розряду в ВО «Дніпробуд» (наказ від 11.06.1984 року №17; 28.04.1986 року переведена монтером зв`язку- кабельщиком 4 розряду (наказ від 2804.1986 року №8); з 10.05.1994 року працювала секретарем-машиністкою управління АТ «Дніпробуд» (наказ від 10.05.1994 року №19; 27.03.2000 року звільнена згідно п.1 ст.40 КЗпП України (скорочення штатів; з 2507.2000 року по 21.08.2000 року зарахована до Запорізького авіаційного коледжу на курси підвищення кваліфікації по спеціальності «секретар», з умінням роботи на ЕВМ по направленню центру зайнятості (наказ від 01.08.2000 року №131/1); 21.08.2000 року звільнена у зв`язку з закінченням курсів (наказ №145/1 від 16.08.2000 року); з 04.05.2002 року по 07.06.2003 року працювала продавцем магазину по проспекту Металургів, 21 ТОВ «Ігал» (наказ від 04.05.2002 року №18; наказ від 05.06.2003 року №38).

Згідно форми РС-право період з 27.08.2000 року по 21.04.2001 року пенсійним органом зараховано у страховий стаж як безробіття. Всього для розрахунку страховий стаж складає 28 роки 06 місяці 11 днів.

Згідно довідки від 28.01.2025 року №485 Запорізької філії Запорізького обласного центру зайнятості, ОСОБА_1 28.06.2000 року була зареєстрована як безробітна в Ленінському центрі зайнятості м. Запоріжжя. 27.06.2006 року припинена виплата допомоги по безробіттю відповідно до підпункту «г» п.1 ст.30 Закону України «Про зайнятість населення», розпорядження №2760 від 31.07.2000 року; 25.07.2000 року розпочата виплата матеріальної допомоги в період профнавчання відповідно до ч.1 ст.27 Закону України «Про зайнятість населення», розпорядження №2760 від 31.07.2000 року; 21.08.2000 року припинена виплата матеріальної допомоги в період профнавчання відповідно до підпункт «з» п.1 ст.30 Закону України «Про зайнятість населення», розпорядження №3007 від 22.08.2000 року; 22.08.2000 року поновлена виплата допомоги по безробіттю відповідно до підпункту «б» п.1 ст.26 Закону України «Про зайнятість», розпорядження №3007 від 22.08.2000 року; 21.04.2001 року припинена виплата допомоги по безробіттю відповідно до підпункту «з» п.1 ст.30 Закону України «Про зайнятість населення», розпорядження від 2304.2001 року №1225.

Згідно архівних довідок архівного управління Запорізької міської ради від 23.01.2025 року №04-25/С-185, №04-25/С-187 документи «УБ «Дніпробуд» на зберігання не надходили, тому надати відомості про підтвердження стажу роботи ОСОБА_1 немає можливості. Згідно довідки від 22.01.2025 року №04-22/13 документи ПАТ «Дніпробуд» на зберігання не надходили, тому надати відомості про стаж та заробіток ОСОБА_1 немає можливості.

Згідно архівної довідки від 22.1.2025 року №04-22/14 архівного управління Запорізької міської ради у документах з кадрових питань (особового складу) фонду 2403 ТОВ Ігал», які надійшли на зберігання відомості про роботу ОСОБА_1 не виявлено. В історичній довідці ТОВ «Ігал» наявна інформація, що фінансово-господарська діяльність почалася з січня 2004 року. За 2002 2003 років працівники не приймалися , не звільнялися, тому накази з особового складу не створювалися, тому надати довідку про підтвердження стажу роботи ОСОБА_1 немає можливості.

Згідно свідоцтва про підвищення кваліфікації СПК №167, виданого 21.08.2000 року ОСОБА_1 навчалася в Запорізькому авіаційному коледжі з 25.07.2000 року по 21.08.2000 року як секретар з умінням працювати на ПЕВМ.

Відповідно до частин 1, 2, 4 ст.24, ч.1 ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності), допомогу по частковому безробіттю, допомогу по частковому безробіттю на період дії карантину встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та матеріальну допомогу в період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом. Особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років.

Відповідно до частин 1, 2 ст.56, ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. До стажу роботи зараховується також: будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків; навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі. Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 1, 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пунктів 1.1, Інструкції по порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах та організаціях, яка затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974 року №162 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робітників і службовців.

Відповідно до пунктів 1.1, 2.1, 2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерством праці України, Міністерством юстиції України, Міністерством соціального захисту населення України від 29.07.1993 року №58 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. До трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди. Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Аналізуючи докази у справі та законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника та заповнюється роботодавцем; працівник не може нести відповідальність за правильність записів у його трудовій книжці. Певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Суд апеляційної інстанції враховує, що трудова книжка ОСОБА_1 та довідка з Запорізького обласного центру зайнятості від 28.01.2025 року №485, свідоцтва про підвищення кваліфікації містять інформацію про трудовий стаж з відповідними записами про її роботу, виплати допомоги по безробіттю, виплати матеріальної допомоги в період профнавчання, навчання у періоди з 11.06.1984 року по 27.04.1986 року, з 10.05.1994 року по 27.03.2000 року, у період отримання допомоги по безробіттю з 28.06.2000 року по 24.07.2000, у період навчання з 25.07.2000 року по 21.08.2000 року, у період роботи з 04.05.2002 року по 07.06.2003 року.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що записами у трудовій книжці підтверджується робота ОСОБА_1 продавщицею в ТОВ «Ігал», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника, а тому спірний період підлягає зарахуванню до страхового стажу ОСОБА_1 .

Суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції з урахуванням ч.4 ст.245 КАС України обрав правильний та ефективний спосіб захисту порушеного права ОСОБА_1 на призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, як таке, що прийняте з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 24.04.2025 року у адміністративній справі №280/1181/25 залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення у порядку статей 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя О.М. Лукманова

суддя Л.А. Божко

суддя Ю. В. Дурасова