Справа № 440/5730/25
Суддя: І.С. Шевяков
Дата ухвалення: 2025-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2025 року м. ПолтаваСправа № 440/5730/25

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шевякова І.С., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

Позовні вимоги:

визнати протиправним нарахування відповідачем суми додаткової винагороди за березень 2022 року у меншому розмірі, ніж передбачено у Постанові КМУ №168;

зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити суму недоотриманої додаткової винагороди за березень 2022 року у сумі 24 193,55 грн;

визнати протиправним ненарахування відповідачем суми додаткової винагороди позивачу у березні 2023 року, квітні 2023 року та травні 2023 року, передбаченою Постановою КМУ № 168;

зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити суму недоотриманої додаткової винагороди в сумі 90000 грн. (дев`яносто тисяч гривень) за березень 2023 року, квітень 2023 року та травень 2023 року.

Під час розгляду справи суд

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі також позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 (далі також відповідач, ВЧ НОМЕР_1 ) про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 05.05.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/5730/25 за позовом ОСОБА_1 до ВЧ НОМЕР_1 про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Аргументи учасників справи

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що він є військовослужбовцем. Військову службу проходить за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 . У березні місяці 2022 року та березні-травні 2023 року позивач отримав грошове забезпечення в сумі, меншій, ніж та, на яку, він вважав, має право. Позивач стверджував, що у той період згідно Постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року, яка внормовує виплату додаткової винагороди військовослужбовцям, а саме, до серпня 2023 року, розмір виплати у 30 тис грн не передбачав умовою участь у спеціальних бойових завданнях, а був безумовним.

Спираючись на цей аргумент, позивач подав рапорт командиру ВЧ НОМЕР_1 з проханням здійснити перерахунок та виплату додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168.

Листом від 31.03.2025 ВЧ НОМЕР_1 безпідставно відмовила позивачу у нарахуванні та виплаті додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168.

22.05.2025 до суду надійшов відзив ВЧ НОМЕР_1 на позовну заяву, у якому відповідач проти позову заперечував, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначав, що нарахування та виплата додаткової винагороди з розрахунку 30000,00 грн. здійснюється військовослужбовцям, які забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів. В свою чергу, нарахування та виплата додаткової винагороди з розрахунку 100000,00 грн. здійснюється військовослужбовцям, які безпосередньо беруть участь у бойових діях, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів. Відповідач стверджував, що ВЧ НОМЕР_1 діяла у повній відповідності до чинного законодавства України.

Згідно з частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Обставини справи, встановлені судом

Відповідно до витягу із послужного списку майора ОСОБА_1 , позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 з 14.11.2018.

Згідно довідки ОСОБА_1 про грошове забезпечення (а.с.11-12), у березні 2022 року йому було, з-поміж іншого, виплачено додаткову винагороду у сумі 29 550,69 грн, у квітні 2022 року - 5 806,456 грн, з травня 2022 року по лютий 2023 року включно - 30 000, 00 грн, надалі з березня 2023 року й по березень 2025 року - 0,0 грн.

ОСОБА_1 звернувся до ВЧ НОМЕР_1 із рапортом від 24.05.2025 про виплату йому недоплачених сум грошового забезпечення, у тому числі й додаткової винагороди військовослужбовцям на час дії воєнного стану, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168.

Листом від 31.03.2025 №601/2158 ВЧ НОМЕР_1 повідомила ОСОБА_1 про те, що за зазначені в рапорті періоди позивачу нараховувались та виплачувались всі види та складові грошового забезпечення, нараховувалась та виплачувалась індексація грошового забезпечення згідно чинного на той момент законодавства, а тому вимоги, викладені в рапорті, є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати додаткової винагороди, збільшеної до 30 000,00 грн за березень 2022 року, за березень, квітень, травень 2023 року відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", звернувся до суду з цим позовом.

Норми права, які підлягають застосуванню

Відповідно до статті 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Забезпечення державної безпеки і захист державного кордону України покладаються на відповідні військові формування та правоохоронні органи держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом.

Збройні Сили України та інші військові формування ніким не можуть бути використані для обмеження прав і свобод громадян або з метою повалення конституційного ладу, усунення органів влади чи перешкоджання їх діяльності.

Держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Як вже зазначалося вище, відповідно до частин 1, 2, 4 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Порядок і розміри грошового забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, визначаються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" /надалі - Постанова №704/ установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України №260 від 07 червня 2018 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 року за №745/32197 /надалі - Порядок №260, у редакції, чинній на час спірних правовідносин/.

Згідно з пунктом 2 розділу І Порядку №260 грошове забезпечення військовослужбовця включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать:

підвищення посадового окладу;

надбавки;

доплати;

винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту;

премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать:

винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту), а також додаткова винагорода на період дії воєнного стану;

допомоги.

Отже, додаткова винагорода на період дії воєнного стану належить до одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Пунктом 3 розділу І Порядку №260 встановлено, що підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та діє донині.

Кабінет Міністрів України 28 лютого 2022 року видав Постанову № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" /надалі - Постанова № 168/.

З моменту видання редакції Постанови № 168 неодноразово змінювалися.

В первинній редакції від 28.02.2022 року питання виплати додаткової винагороди було внормовано так: (пункт 1) Установити, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Постановою КМУ № 217 від 07.03.2022, якій надано застосування з 24 лютого 2022 року, виключено зі вказаного пункту Постанови № 168 в абзаці першому слова (крім військовослужбовців строкової служби).

Постановами КМУ № 350 від 22.03.2022, № 754 від 01.07.2022 було розширено,а в подальшому уточнено коло осіб, які мають право на виплату додаткової винагороди, в решті норма не зазнавала змін до 07.07.2022 року.

Постановою КМУ № 793 від 07.07.2022 в Постанову № 168 внесено такі зміни:

1. У пункті 1

1) в абзаці першому слова і цифри додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно замінено словами і цифрами додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць;

Доповнено постанову № 168 пунктом 2-1 такого змісту:

2-1. Установити, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів..

Подальші зміни й доповнення до Постанови № 168, внесені КМУ з липня 2022 року по січень 2023 року, не стосуються порядку й підстав виплати додаткової винагороди військовослужбовцям ЗСУ.

Однак Постановою КМУ № 43 від 20.01.2023 пункт 2-1 Постанови № 168 викладено в такій редакції:

2-1. Установити, що керівники відповідних міністерств та державних органів визначають порядок і умови виплати додаткової винагороди, одноразової грошової допомоги, розміри виплати додаткової винагороди в розмірі до 30000 гривень..

В такій редакції Постанова № 168 існувала до серпня 2023 року - тобто у період, що стосується предмету спору в цій справі.

Отже, з 20.01.2023 року Постанова № 168 передбачала делегування керівникам відповідних міністерств та державних органів визначати порядок і умови виплати додаткової винагороди.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за №745/32197 (в подальшому - Порядок № 260).

Відповідно до пункту 2 розд. ХХХІV Порядку № 260 (у редакції, чинній у період з лютого по травень 2023 року), на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплачується в таких розмірах:

- 100 000 гривень - тим, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), та виконують бойові (спеціальні) завдання (в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах):

- під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно;

- у районах ведення воєнних (бойових) дій з виявлення повітряних цілей противника;

- із здійснення польотів у районах ведення воєнних (бойових) дій, ведення повітряного бою;

у районах ведення воєнних (бойових) дій з вогневого ураження противника у складі підрозділу (засобу) ракетних військ і артилерії;

- на території противника (в тому числі на території між позиціями військ противника та своїх військ, тимчасово окупованих (захоплених) противником територіях);

- з вогневого ураження повітряних (морських) цілей противника;

- з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту;

- кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії (поза межами внутрішніх акваторій портів, пунктів базування, місць тимчасового базування);

- у районах ведення воєнних (бойових) дій медичному персоналу медичних частин та підрозділів;

- з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою;

- 50 000 гривень - тим, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно (в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах).

Перелік цих органів військового управління (управлінь (штабів) угруповань військ (сил)) затверджується Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України;

- 30 000 гривень - військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань):

- у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, резерву Головнокомандувача Збройних Сил України Сил оборони держави, розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України, які здійснюють управління діючими угрупованнями військ (сил) (далі - завдання у складі угруповань військ (сил), резерву, пунктів управління);

- з протиповітряного прикриття та наземної оборони об`єктів критичної інфраструктури згідно з бойовими розпорядженнями;

- із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій згідно з бойовими (логістичними) розпорядженнями.

Військовослужбовцям, які в установленому законодавством порядку відряджені до складу військових адміністрацій у районах ведення воєнних (бойових) дій для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, виплата додаткової винагороди здійснюється у розмірі 30000 гривень.

Висновки щодо правозастосування

Згідно з частиною другою статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За обставин цієї справи між сторонами виник спір щодо правомірності ненарахування та невиплати ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_1 додаткової винагороди, збільшеної до 30 000,00 грн за березень 2022 року (в неповному обсязі), та за березень, квітень, травень 2023 року.

Вище наведено зміни у правовому регулюванні питань виплати додаткової винагороди в розрізі часу.

З викладених норм слідує, що дійсно, у період березня 2022 року Постанова № 168 не передбачала ніяких додаткових умов для військовослужбовців ЗСУ в частині виплати додаткової винагороди в сумі 30 000 грн.

У позові ОСОБА_2 стверджував, що у березні 2022 року йому було виплачено додаткову винагороду не в повному обсязі, а саме виплачено тільки 5806,45 грн замість 30 000.00 грн.

Однак з довідки ОСОБА_1 про грошове забезпечення (а.с.11-12), у березні 2022 року йому було, з-поміж іншого, виплачено додаткову винагороду у сумі 29 550,69 грн.

Відповідач разом з відзивом надав цю ж саму довідку, тому ці відомості підтверджуються.

Отже твердження позивача про виплату додаткової винагороди за березень 2022 року не в повному обсязі матеріалами справи не підтверджені, а навпаки - спростовані.

Тому у позовних вимогах за березень 2022 року суд відмовляє.

Суд звернув увагу, що вказана ОСОБА_1 сума виплати як така, що виплачена у березні 2022 року не в повному обсязі - у згаданій довідці відображена як виплачена у квітні 2022 року - 5 806,456 грн.

Однак квітень місяць 2022 року не визначено позивачем у своїх позовних вимогах і тому виплата за цей період не є предметом спору. Суд позбавлений права надавати цій виплаті правову оцінку й, з поміж іншого, не може це зробити за відсутності відомостей про підстави нарахування саме такої суми за квітень 2022 року, такі відомості не надані ні позивачем, ні відповідачем.

Наступним спірним періодом є березень - травень 2023 року.

У вказаних вище змінюваних часових редакціях Постанови № 168 з 20.01.2023 року передбачено делегування керівникам відповідних міністерств та державних органів визначати порядок і умови виплати додаткової винагороди.

І, як уже вказано вище, таке делеговане право реалізовано, зокрема, пунктом 2 розділу ХХХІV Порядку № 260, який з 31.01.2023 року передбачив виплату 30 000 гривень - військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань):

у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, резерву Головнокомандувача Збройних Сил України Сил оборони держави, розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України, які здійснюють управління діючими угрупованнями військ (сил) (далі - завдання у складі угруповань військ (сил), резерву, пунктів управління);

з протиповітряного прикриття та наземної оборони об`єктів критичної інфраструктури згідно з бойовими розпорядженнями;

із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій згідно з бойовими (логістичними) розпорядженнями.

Матеріали справи не містять доказів про виконання позивачем бойових (спеціальних) завдань згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) або інших дій, передбачених положеннями пункту 2 розділу ХХХІV Порядку № 260 у спірний період.

Не посилається на ці обставини й сам позивач.

Єдиним аргументом позивача є твердження про те, що умови виплати додаткової винагороди в розмірі 30 000 грн були передбачені тільки з 01.06.2023 року.

Вище суд описав нормативні зміни щодо того, що спеціальна умова виплати додаткової винагороди в розмірі 30 000 грн була нормативно закріплена з 31.01.2023 року; тому твердження позивача не відповідає дійсності, є помилковим.

Тому ВЧ НОМЕР_1 не мала документальних підстав, встановлених як обов`язкові відповідними нормативно-правовими актами, для нарахування й виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди за спірні періоди.

Таким чином, з урахуванням заявлених позовних вимог, предмету спору, суд не має правових підстав для іншого рішення окрім як відмовити у задоволенні позову.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.С. Шевяков