Справа № 620/5203/25
Суддя: Наталія БАРГАМІНА
Дата ухвалення: 2025-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2025 року Чернігів Справа № 620/5203/25

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Баргаміної Н.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами справу за позовом Головного управління ДПС у Чернігівській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДПС у Чернігівській області звернулось до суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення в дохід бюджету з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) кошти у сумі 235913,00 (двісті тридцять п`ять тисяч дев`ятсот тринадцять гривень 00 коп.) гривень для погашення податкового боргу за штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, за порушення норм регулювання обігу готівки та про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, на р/р UA0025001; отримувач - ГУК у Черніг.обл/Чернігів.обл/21080900. , банк отримувача - Казначействе України (ел. адм. подат.).

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідач є платником податків і зобов`язаний сплачувати належні суми податків і зборів у встановлені законодавством терміни, однак всупереч вимогам Податкового кодексу України відповідач має податковий борг в загальному розмірі 235913,00 грн.

Відповідачем було подано відзив, в якому просив відмовити в задоволенні позову, вказав, що після отримання податкових повідомлень-рішень № 12738/ж10/25-01-07-05-01 від 15.08.2024 та № 12739/ж10/25-01-07-05-01 від 15.08.2024 ним було оскаржено зазначені податкові повідомлення рішення в адміністративному порядку. Вважає, що вказані позивачем податкові повідомлення-рішення про застосування до відповідача штрафних санкцій були складені на підставі хибних висновків про порушення норм податкового законодавства у частині застосування РРО, зроблених за результатами фактичної перевірки, за відсутності належних і достатніх доказів, які б дійсно підтверджували факт порушення вимог п.1, п.2 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» під час реалізації підакцизних товарів, а також, таких, що не ґрунтуються на дійсних обставинах справи.

Позивачем було надано відповідь на відзив, в якій вказав, що відповідач дійсно скористався своїм правом на оскарження податкових повідомлень-рішень в адміністративному порядку та 08.11.2024 рішенням про результати розгляду скарги № 33579/6/99-00-06-03-02-06 зазначені податкові повідомлення-рішення залишені без змін, а скарга без задоволення. Вказане рішення надіслано фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 в порядку, визначеному п. 56.8 статті 56 Податкового кодексу України і повернуто до ДПС з позначкою «за закінченням терміну зберігання».

Відповідачем подано заперечення, в яких вказав, що разом з позовною заявою позивач повинен був надати всі наявні у нього докази на підтвердження тих обставин, якими він обґрунтував свої позовні вимоги.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) зареєстрований в якості фізичної особи-підприємця, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 8-9).

За приписами пункту 15.1 статті 15 Податкового кодексу України відповідач є платником податку та згідно підпунктів 16.1.3, 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 цього Кодексу зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України встановлено, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

З матеріалів справи слідує, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 має борг за платежем «штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, за порушення норм регулювання обігу готівки та про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» в загальному розмірі 235913,00 грн (а.с. 5,6), що виник на підставі несплати податкового зобов`язання, визначеного податковими повідомленнями-рішеннями № 12738/ж10/25-01-07-05-01 від 15.08.2024 в розмірі 230813,00 грн та № 12739/ж10/25-01-07-05-01 від 15.08.2024 в розмірі 5100,00 грн (а.с 13-14).

У відповідності до підпункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Згідно пунктів 42.1, 42.2 статті 42 Податкового кодексу України податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи з питань адміністрування податків, зборів, платежів, податкового контролю, у тому числі з питань проведення перевірок, звірок, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу, і відображатися в електронному кабінеті. Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Податкові повідомлення-рішення від № 12738/ж10/25-01-07-05-01 від 15.08.2024 та № 12739/ж10/25-01-07-05-01 від 15.08.2024 були надіслано відповідачу поштовим зв`язком за податковою адресою останнього та вручені 01.09.2024 (а.с. 16).

Згідно з пунктом 56.1 статті 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 скористався своїм правом на оскарження вищевказаних податкових повідомлень-рішень та подав до Державної податкової служби України скаргу від 06.09.2024 (а.с. 42-44).

Пунктом 56.8 статті 56 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючий орган, який розглядає скаргу платника податків, зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом 20 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника податків поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку.

Керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу може прийняти рішення про продовження строку розгляду скарги платника податків понад 20-денний строк, визначений у пункті 56.8 цієї статті, але не більше 60 календарних днів, та письмово повідомити про це платника податків до закінчення строку, визначеного у пункті 56.8 цієї статті. Якщо вмотивоване рішення за скаргою платника податків не надсилається платнику податків протягом 20-денного строку або протягом строку, продовженого за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначених строків. Скарга вважається також повністю задоволеною на користь платника податків, якщо рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу про продовження строків її розгляду не було надіслано платнику податків до закінчення 20-денного строку, зазначеного в абзаці першому цього пункту (пункт 56.9 статті 56 Податкового кодексу України).

В силу вимог пункту 56.10 статті 56 Податкового кодексу України рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, прийняте за розглядом скарги платника податків, є остаточним і не підлягає подальшому адміністративному оскарженню, але може бути оскаржене в судовому порядку.

Згідно з підпунктом 56.17.3 пункту 56.17 статті 56 Податкового кодексу України процедура адміністративного оскарження закінчується днем отримання платником податків рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику.

Рішенням про результати розгляду скарги № 33579/6/99-00-06-03-02-06 від 08.11.2024 податкові повідомлення-рішення № 12738/ж10/25-01-07-05-01 від 15.08.2024 та № 12739/ж10/25-01-07-05-01 від 15.08.2024 були залишені без змін, а скарга без задоволення (а.с. 63-64).

Вказане рішення було направлено відповідачу поштовим відправленням 933, однак було повернуто 25.11.2024 за закінченням терміну зберігання (а.с. 53-55).

Абзацом 7 пункту 56.17 статті 56 Податкового кодексу України визначено, що день закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов`язання платника податків.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що податкові зобов`язання, визначені податковими повідомленнями-рішеннями № 12738/ж10/25-01-07-05-01 від 15.08.2024 в розмірі 230813,00 грн та № 12739/ж10/25-01-07-05-01 від 15.08.2024 в розмірі 5100,00 грн є узгодженими.

Пунктами 59.1, 59.3, 59.5 статті 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання. У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

На виконання вказаних норм відповідачу було надіслано податкову вимогу від 01.10.2024 № 0-2501, яка була вручена 10.10.2024 (а.с. 7 та його зворот).

За таких обставин, суд приходить до висновку, що податковий борг виник внаслідок несплати відповідачем узгодженого податкового зобов`язання, а передбачені чинним законодавством заходи не призвели до погашення вказаного податкового боргу.

Відповідно до пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини (абзац перший пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України).

Щодо заперечень позивача на висновки акту перевірки, на підставі якого було винесено податкові повідомлення-рішення № 12738/ж10/25-01-07-05-01 від 15.08.2024 та № 12739/ж10/25-01-07-05-01 від 15.08.2024, то суд зазначає, що усталеною є практика Верховного Суду (зокрема, але не виключно постанови від 13.02.2018 у справі № 826/18379/14, від 19.02.2019 у справі № 807/495/17, від 03..02.2022 у справі № 560/4343/19, від 14.02.2022 у справі № 826/9711/17, від 30.04.2025 у справі 320/31761/23 при їх системному аналізі) про те, що предметом доказування у справах про стягнення податкового боргу є обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення податкової заборгованості в судовому порядку: наявність узгодженого грошового зобов`язання; складові основної суми боргу, штрафних (фінансових) санкцій, пені; підстави виникнення боргу; момент його виникнення; встановлення факту сплати податкового боргу в добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту; перевірка вжиття контролюючим органом заходів щодо стягнення податкового боргу на підставі та в черговості, встановлених Податковим кодексом України, тощо.

При цьому, суд наголошує, що при вирішенні позову про стягнення податкового боргу у відповідний спосіб здійснюється перевірка дотримання контролюючим органом вимог, передбачених Податковим кодексом України, які надають право контролюючому органу звернутися до суду з відповідним позовом.

Суд не приймає до уваги посилання представника відповідача на зміну позивачем підстави позову, оскільки підставою позову у даній справі є саме наявність узгодженого грошового зобов`язання, що не сплачене відповідачем, що знайшло своє підтвердження під час розгляду справи.

Також суд не приймає до уваги посилання представника відповідача на несвоєчасність подання позивачем доказів, які мають бути, на думку представника відповідача, залишені без розгляду, оскільки докази, подані Головним управлінням ДПС у Чернігівській області, були подані на спростування позиції відповідача, викладеної у відзиві на позовну заяву.

Крім того, суд звертає увагу на правову позицію Верховного Суду, викладену в постановах від 18.07.2019 у справі № 0440/5993/18, від 11.07.2024 справі № 380/16242/22, яка полягає у тому, що добросовісний платник податків зобов`язаний забезпечити отримання ним кореспонденції за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі невиконання цього обов`язку платник не вправі посилатись на неотримання ним документів як на обставину, що звільняє його від настання у зв`язку з цим негативних для такого платника наслідків.

Стосовно інших посилань відповідача, то суд критично оцінює такі з огляду на їх необґрунтованість, та зазначає, що згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, з урахуванням того, що податкова заборгованість відповідачем у встановлені законодавством строки не сплачена, доказів погашення відповідачем зазначеної заборгованості станом на день розгляду цього спору не надано, суд вважає, що позовні вимоги Головного управління ДПС у Чернігівській області є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а також за відсутності витрат позивача суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір), відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Головного управління ДПС у Чернігівській області (вул. Реміснича, 11, м. Чернігів, Чернігівська обл., Чернігівський р-н, 14000, код ЄДРПОУ ВП 44094124) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу задовольнити повністю.

Стягнути в дохід бюджету з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) кошти у сумі 235913,00 (двісті тридцять п`ять тисяч дев`ятсот тринадцять гривень 00 коп) гривень для погашення податкового боргу за штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, за порушення норм регулювання обігу готівки та про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, на р/р UA0025001; отримувач - ГУК у Черніг.обл/Чернігів.обл/21080900. , банк отримувача - Казначействе України (ел. адм. подат.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 17.07.2025.

Суддя Наталія БАРГАМІНА