Справа № 126/10/25
Суддя: Губко В. І.
Дата ухвалення: 2025-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/10/25

Провадження № 2-а/126/27/2025

"10" липня 2025 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Губко В. І.

секретар Бурлака А. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з даним позовом, в якому просить скасувати постанову про притягнення до адміністративної відповідальності №644 винесену 04 грудня 2024 року начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення в розмірі 17 000,00 гривень.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 04.12.2024 начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 було складено постанову № 644 згідно якої позивача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого частиною 3 статті 210-1 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу в розмірі 17000 грн.

Як зазначено у постанові ОСОБА_1 порушив вимоги абз. 3 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ч. 1, ч. 3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та ст. 17 Закону України «Про оборону України», а саме згідно розписки про отримання повістки 22.09.2024 року отримав повістку № 2013 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 9:00 год. 30.09.2024 року для проходження медичного огляду ВЛК, проте громадянин ОСОБА_1 проігнорував дані вимоги та не прибув за викликом.

Позивач вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП є незаконним та необгрунтованим, протокол та постанова прийнятті з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права. Позивач адміністративного правопорушення не вчиняв, на виклики до ІНФОРМАЦІЯ_3 належно реагував та повідомляв письмово з наданням доказів про причину неявки.

27.09.2024 ОСОБА_1 повідомив відповідача та надіслав йому докази про те, що він захворів. Зазначені обставини стверджуються визнаються та підтверджуються відповідачем безпосередньо в постанові, що оскаржується.

09.10.2024 ОСОБА_1 повідомив відповідача через відділення Укрпошти про те, що він хворів з 26.09.2024 по 08.10.2024 та проходить реабілітацію і лікує ускладнення після лікування, терміном один місяць до 08.11.2024 (отримання повідомлення 10.10.2024 відповідачем підтверджується трекінгом Укрпошти).

08.11.2024 року ОСОБА_1 повідомив відповідача через відділення Укрпошти про те, що він продовжує хворіти до 18.11.2024 (отримання повідомлення 10.10.2024 відповідачем підтверджується трекінгом Укрпошти).

18.11.2024 позивач через відділення Укрпошти надіслав відповідачу заяву про надання відстрочки з відповідними додатками, на яку 06.12.2024 особисто отримав повідомлення № 606 від 06.12.2024 про відмову.

Відповідач у протоколі №644 від 22.11.2024 зазначив, що станом на 07.10.2024 (відповідачем складено акт фіксування неприбуття військовозобов`язаного для подання підтверджуючих документів про поважність причини неявки за викликом) позивач не прибув особисто до ІНФОРМАЦІЯ_2 в відведений семиденний термін для подання підтверджуючих документів про поважність причини неявки за викликом, а лише 22.10.2024 ОСОБА_1 був розшуканий працівниками ВП №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області та доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_2 в порядку адміністративного затримання, як такий, що вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 210-1 КУпАП.

Позивач зазначає, що будь-яких адміністративних затримань поліція відносно нього не здійснювала та не доставляла його до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Беручи до уваги довідку № 856 про те, що позивач перебуває на лікуванні до 18.11.2024, то останній день семиденного терміну для особистого прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 для подання підтверджуючих документів про поважність припини неявки за викликом був до 25.11.2024.

Таким чином, відповідач маючи повідомлення позивача про те, що останній хворіє та проходить реабілітацію, свідомо складає неправдивий протокол про адміністративне правопорушення з подальшим притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.3 ст. 210-1 КУпАП.

Під час винесення оскаржуваної постанови посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_3 було грубо порушено приписи ст. 268 КУпАП, зокрема - ненадане позивачу право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

З постанови не вбачається де розглядалася справа, зокрема постанову склав начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 полковник ОСОБА_2 , який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 з номером постанови № 621, натомість в шапці постанови зазначено « ІНФОРМАЦІЯ_4 який знаходиться за адресою АДРЕСА_2 та вказано інший номер, а саме № 5501.

Окрім того, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено з порушенням Інструкції зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення затвердженої наказом МОУ № 3 від 01.01.2024 року (далі Інструкція).Адміністративне правопорушення на думку відповідача сталося 22.09.2024, разом з тим протокол складений про адміністративне правопорушення тільки 22.11.2024, що вказує на його недійсність.

В порушення Інструкції, в результативній частині постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відповідач визнав гр. ОСОБА_1 винним у чиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та притягнув до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу у сумі 17000 грн., хоча згідно Інструкції відповідач повинен лише накласти на позивача штраф у сумі 17000 грн..

При винесені постанови відповідачем недотримано приписи ст. 280 КУпАП, зокрема, не з`ясовано чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Представником відповідача Стоколосом С.М. через Електронний суд подано відзив, в якому викладенні заперечення на позовну заяву, який мотивований тим, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є військовозобов`язаним та перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджуються даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Відтак на нього, як на військовозобов`язаного, поширюють свою дію вимоги Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Закону України «Про оборону України» в частині виконання військового обов`язку в запасі, що включає обов`язок з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці. ОСОБА_1 відповідно до абз. 3 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ч.ч. 1, 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст. 17 Закону України «Про оборону України» згідно розписки про отримання повістки 22.09.2024 отримав повістку №2013 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 09 год 30.09.2024 для проходження медичного огляду. 30.09.2024 року громадянин ОСОБА_1 проігнорував дані вимоги та по повістці до ІНФОРМАЦІЯ_2 не з`явився, чим порушив вимоги абз. 3 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ч.ч. 1, 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», та ст.17 Закону України «Про оборону України», що зафіксовано актом фіксування неприбуття по повістці за вх. № 11164/12 від 30.09.2024 р., однак в триденний термін повідомив про причини неявки шляхом надсилання повідомлення за вх. №11093 від 30.09.2024 року, крім того в подальшому у семиденний термін не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що зафіксовано актом фіксування неприбуття військовозобов`язаного для подання підтверджуючих документів про поважність причин неявки за викликом, станом на 7-у добу за вх.№ 11403/8 від 07.10.2024 року, а також громадянин ОСОБА_1 шляхом свідомого ігнорування свого обов`язку військовозобов`язаного, в порушення вимог ч.3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у найкоротший строк після закінчення лікування самостійно не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 . 22.11.2024 року працівниками поліції №1 Гайсинського РУП ГУПН у Вінницькій області громадянина ОСОБА_1 в порядку адміністративного затримання було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де головним спеціалістом відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_7 -службовцем ЗСУ ОСОБА_3 уповноважена складати протоколи про адміністративні правопорушення наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 №822 від 25.12.2023 року, керуючись статтями 235, 254, 256 КУпАП було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП

відносно громадянина ОСОБА_1 . Громадянину ОСОБА_1 було роз`яснено положення ст. 63 Конституції України про те, що особа не несе відповідальності за відмову давати показання або пояснення щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом, а також права та обов`язки передбачені ст. 268 КУпАП (знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі). Повідомлено під особистий підпис, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 16 год. 00 хв. 04.12.2024 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 , каб. 6, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 . В графі пояснення та зауваження особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, щодо суті порушення і змісту протоколу ОСОБА_1 власноручно зазначив: «Пояснення мною прочитано, зауважень та доповнень не маю. Пояснення щодо неявки долучаю». Згідно пояснення громадянина ОСОБА_1 від 22.11.2024 року за вх.13641 зазначено: «Я, ОСОБА_1 не прибув 30.09.2024

року на проходження медичного огляду та уточнення облікових виданих у зв`язку зі станом здоров`я та перебування на стаціонарному лікуванні, що підтверджується випискою зі стаціонарного лікування та довідкою з амбулаторного лікування». Громадянин ОСОБА_1 заявив клопотання про розгляд справи без його участі. Другий примірник протоколу ОСОБА_1 отримав 22.11.2024 року, про що свідчить його особистий підпис у відповідній графі протоколу. 04.12.2024 року на вказаний у протоколі про адміністративне правопорушення час, будучи належним чином повідомленим про час і дату розгляду, ОСОБА_1 не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 на розгляд справи про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Згідно наданих пояснень, ОСОБА_1 не прибув за викликом у зв`язку з хворобою та перебуванням на стаціонарному лікуванні в період з 26.09.2024 по 08.10.2024 року, що підтверджується випискою-епікризом із медичної картки стаціонарного хворого №9115 та повідомленням КНП «Бершадська ОЛІЛ Бершадської міської ради» від 25.11.2024 №1994 та підтверджує поважність неприбуття 30.09.2024. Однак з матеріалів справи встановлено, що згідно виписки-епікризу із медичної картки стаціонарного хворого №9115 громадянин ОСОБА_1 08.10.2024 року завершив лікування та був виписаний з лікарні, проте шляхом свідомого ігнорування свого обов`язку військовозобов`язаного, в порушення вимог ч.3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у найкоротший строк після виписки з лікарні самостійно не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , а лише 22.11.2024 року був розшуканий працівниками відділення поліції №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області та доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Керуючись статтями 210-1, 235, 245, 247, 254, 276-280 та статтею 284 КУпАП 04.12.2024 року Постановою №644 за підписом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 позивача було визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі 17 000.00 (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок). Копію постанови направлено позивачу 05.12.2024 засобом поштового зв`язку, що підтверджується трекінгом № 874. Складений уповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_8 протокол про адміністративне правопорушення від 22.11.2024 року відповідає положенням ст.ст. 235 та 255 КУпАП. В зазначеному протоколі відображено дату та місце його складання, повну інформацію про особу правопорушника, суть вчиненого правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення. Громадянину ОСОБА_1 роз`яснено положення ст. 63 Конституції України, його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, що підтверджується підписом позивача у протоколі. В протоколі також зазначено дату та час розгляду справи про адміністративне правопорушення. ОСОБА_1 вручено другий примірник протоколу, що підтверджується його підписом у відповідній графі протоколу. Таким чином, відповідачем з дотриманням вимог КУпАП було правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності згідно ч. 3 ст. 210-1 КУпАП за порушення останнім законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію,а саме: вимог ч.ч.1, 3 .ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», вимог абз. 3 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», та ст. 17 Закону України «Про оборону України» у зв`язку з неприбуттям за викликом військовозобов`язаного ОСОБА_1 до першого ІНФОРМАЦІЯ_3 для проходження медичного огляду на дату й час, вказані у отриманій ним повістці №2013. Зважаючи на вказане, просив позовну заяву ОСОБА_1 про визнання визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення залишити без задоволення.

Позивач в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяв та клопотань до суду не подав, підстав, що перешкоджають розгляду справи судом не встановлено.

Представник відповідача надав до суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу у відсутність представника ІНФОРМАЦІЯ_3 за наявними в матеріалах справи документами та залишити позовну заяву без задоволення.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України судовий розгляд адміністративної справи здійснювався у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно з ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи чи інтереси.

Згідно зі ст. 289 КУпАП скаргу на постанову в справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. У разі пропуску зазначеного строку, цей строк за заявою особи щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу.

Судом встановлено, що 22.11.2024 головним спеціалістом відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_2 службовцем ЗСУ ОСОБА_4 , уповноваженою складати протоколи про адміністративні правопорушення наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 №822 від 25.12.2023 року, на підставі статей 235, 254, 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення було складено протокол №644 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

З копії вказаного протоколу вбачається, що ОСОБА_1 було роз`яснено положення ст. 63 Конституції України про те, що особа не несе відповідальності за відмову давати показання або пояснення щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом, а також права та обов`язки передбачені ст. 268 КУпАП (знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі).

Повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 16 год. 00 хв. 04.12.2024 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 , каб. 6, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується його підписом у відповідній графі протоколу.

В графі пояснення та зауваження особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, щодо суті порушення і змісту протоколу ОСОБА_5 власноручно зазначив: «Протокол мною прочитаний, зауважень та доповнень не маю. Пояснення щодо неявки долучаю». Також ОСОБА_1 заявив клопотання про розгляд справи без його участі.

Другий примірник протоколу ОСОБА_1 отримав 22.11.2024року, про що свідчить його особистий підпис у відповідній графі протоколу.

04.12.2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 полковником ОСОБА_2 винесено постанову №644 якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу у сумі 17 000,00 грн..

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності стало те, що він порушив вимоги абз. 3 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ч.ч. 1, 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та ст. 17 Закону України «Про оборону України», а саме згідно розписки про отримання повістки 22.09.2024 року отримав повістку №2013 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 09:00 год. 30.09.2024 року для проходження медичного огляду, проте громадянин ОСОБА_1 проігнорував дані вимоги та не прибув за викликом, що зафіксовано актом фіксування неприбуття по повістці за вх. № 11164/12 від 30.09.2024 р., однак в триденний термін повідомив про причини неявки шляхом надсилання повідомлення за вх. №11093 від 30.09.2024 року, крім того в подальшому у семиденний термін не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що зафіксовано актом фіксування неприбуття військовозобов язаного для подання підтверджуючих документів про поважність причин неявки за викликом, станом на 7-у добу за вх.№ 11403/8 від 07.10.2024 року, а також громадянин ОСОБА_1 , шляхом свідомого ігнорування свого обов`язку військовозобов`язаного, в порушення вимог ч.3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у найкоротший строк після закінчення лікування самостійно не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Внаслідок чого громадянин ОСОБА_1 вчинив правопорушення передбачене ст.210-1 КУпАП.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як передбачено ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За нормою ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 210-1 КУпАП передбачена відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію вчинене в особливий період.

Дана норма є бланкетною та відсилає до іншого законодавства, яке зокрема регулює порядок проведення мобілізації.

Пункт 1 частини 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» вказує, що громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень про приписку до призовних дільниць, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно ч. 1,3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період; під час мобілізації громадяни зобов`язані військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях; резервісти, які проходять службу у військовому резерві, - до військових частин у строки, визначені командирами військових частин; військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку; військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом керівників відповідних підрозділів; особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту. Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження. У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 додатку 2 до Порядку ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого Постановою КМУ від 30.12.2022 року №1487, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні: 2) прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Отже вказаними нормами передбачений обов`язок призовників, військовозобов`язаних та резервістів у разі отримання ним виклику до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, явитися за таким викликом у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях).

Крім того, ч.3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено, що поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк.

У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Судом встановлено та підтверджується випискою-епікріз із медичної картки стаціонарного хворого № 9155 КНП "Бершадська окружна лікарня інтенсивного лікування Бершадської міської ради", що позивач ОСОБА_1 з 26.09.2024 по 08.10.2024 перебував на стаціонарному лікуванні в КНП "Бершадська окружна лікарня інтенсивного лікування Бершадської міської ради", що унеможливило його прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 30.09.2024, а також на третю та сьому добу від визначеної у повістці дати прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Крім того, згідно довідки №856 від 08.11.2024 лікаря ЗПСМ Бершадської амбулаторії ЗПСМ ОСОБА_1 перебував на амбулаторному лікуванні у лікаря ЗПСМ в Бершадській амбулаторії ЗПСМ з 08.11.2024 по 18.11.2024.

Позивач надав ІНФОРМАЦІЯ_2 підтверджуючі документи про поважність причини неявки, однак відповідач не надав належної оцінки доказам наданим позивачем та маючи можливість самостійно отримати інформацію з державних джерел, щодо стану здоров`я позивача, однак прийняв рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП.

Таким чином, суд доходить висновку, що начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП не з`ясував всі обставини, передбачені ст. 280 КУпАП, у зв`язку з чим безпідставно та неправомірно виніс постанову від 04.12.2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 17000 грн. за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Відповідно до положень п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що у діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а тому вимоги позивача підлягають задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У постанові від 18 березня 2020 року № 543/775/17 Верховний Суд дійшов висновку, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати ст. 2-5 Закону «Про судовий збір», які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають, а тому за подання позовної заяви про скасування постанови про адміністративне правопорушення належить сплачувати судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605,60 гривень.

Разом з тим, позивачем при зверненні до суду із вказаним позовом згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №12 від 26.12.2024 було сплачено судовий збір в розмірі 1211,20 грн, тобто у більшому розмірі.

За таких обставин у відповідності до п.1 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір", ч.1 ст. 139 КАС України 605,60 гривень позивачу належить повернути з державного бюджету як надмірно сплачені, а решту 605,60 гривень стягнути з відповідача як суб`єкта владних повноважень за рахунок його бюджетних асигнувань.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 9, 77, 241-246, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову № 644 від 04.12.2024, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП - скасувати.

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок, зайво сплачений ним згідно з квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки №12 від 26.12.2024.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань із ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В. І. Губко