Справа № 560/11193/25
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2025-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

18 липня 2025 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Блонського В.К.

розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України у Хмельницькій області , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними, скасування розпорядження та п. 17 наказу від 25.04.2025 № 87,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до Управління Служби безпеки України у Хмельницькій області, ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому просить:

1. Визнати протиправним та скасувати розпорядження управління Служби Безпеки України в Хмельницькій області розпорядження від 03.04.2025 р. №74д про скасування ОСОБА_1 допуску до державної таємниці.

2. Визнати протиправним та скасувати пункт 17 наказу Командувача Сил підтримки Збройних Сил України від 25 квітня 2025 року №87.

Позивач підставою позову зазначає порушення відповідачем вимог Постанови КМУ від 18.12.2013 № 939.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.07.2025 у цій справі головуючим визначено суддю Блонського В.К.

Ухвалою судді Блонського В.К. від 07.07.2025 відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Цією ж ухвалою суд залучив до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача військову частину НОМЕР_1 . Витребував у військової частини НОМЕР_1 належним чином засвідчені копії:

- доказів ознайомлення (повідомлення) ОСОБА_1 з розпорядженням від 03.04.2025 р №74д про скасування ОСОБА_1 допуску до державної таємниці та з пунктом 17 наказу Командувача Сил підтримки Збройних Сил України від 25 квітня 2025 року №87;

- матеріалів службової перевірки в серпні 2024 року стосовно ОСОБА_1 ;

- матеріалів службового розслідування стосовно ОСОБА_1 в травні 2025 року;

- переліку режимних приміщень (зон. територій) військової частини НОМЕР_1 .

18.07.2025 від військової частини НОМЕР_1 до суду надійшли витребувані документи.

В ході вивчення матеріалів справи суд встановив, що провадження у цій справі було відкрито за позовною заявою, яка не відповідає вимогам, викладеним у статті 161 КАС України.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без руху, з огляду на наступне.

Згідно з частинами першою, другою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною третьою статті 122 КАС України обумовлено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким спеціальним строком для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби є місячний строк, установлений частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Строк звернення до суду обчислюється за загальним правилом з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом, апеляційною чи касаційною скаргами обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Суд при розгляді вказаного питання враховує висновки Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені у постановах від 28.03.2018 у справі № 809/1087/17 та від 22.11.2018 у справі №815/91/18.

Позивач у цій справ оскаржує розпорядження управління Служби Безпеки України в Хмельницькій області від 03.04.2025 р. №74д про скасування ОСОБА_1 допуску до державної таємниці та пункт 17 наказу Командувача Сил підтримки Збройних Сил України від 25 квітня 2025 року №87.

До суду позивач звернувся з цим позовом 27.06.2025, тобто з пропуском спеціального строку, визначеного статтею 122 КАС України.

У позовній заяві представник позивача зазначає, що станом на момент прийняття оскаржуваних розпорядчих актів відносно проходження позивачем публічної служби останньому не було відомо ні їх реквізити, ні підстави їх прийняття, тому позивач не міг в місячний строк подати відповідний позов.

Повні назви та реквізити оскаржуваних розпорядчих актів, а також підстави їх прийняття стали відомі позивачу лише 09 червня 2025 року з листа військової частини НОМЕР_1 від 09.06.2025 р. №149.

Надаючи оцінку підставам для поновлення пропущеного строку звернення, зазначеним у позовній заяві, суд зазначає та враховує наступне.

У постанові Верховного Суду від 19.05.2022 у справі №300/863/21 зазначено, що поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулася із адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам:

1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк;

2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк;

3) обставина виникла протягом строку, який встановлений законом або судом;

4) обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. А для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного та необмеженого поновлення судами пропущеного строку.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом або судом. Своєю чергою, поважною причиною може бути обставина, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк, виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк, виникла протягом строку, який встановлений законом або судом та підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Обмеження права на звернення за захистом прав свобод та інтересів встановленням строків, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Правову позицію аналогічного змісту викладено в постанові Верховного Суду від 13 лютого 2024 року у справі № 340/3868/23.

Ключовим аспектом у розгляді цієї категорії справ є визначення моменту, з якого слід обчислювати строк звернення до суду. Відповідно до принципу правової визначеності, реалізація права на судовий захист в цьому випадку має ґрунтуватися на моменті, коли особа отримала об`єктивну можливість усвідомити порушення своїх прав.

Аналіз судової практики свідчить, що правозастосовна доктрина у визначенні строків звернення до суду в аналогічних правовідносинах орієнтується на принцип юридичної визначеності та передбачуваності, який передбачає наявність чітко визначеного моменту, коли особа набуває обізнаності про факт порушення її прав.

Так, з витребуваних у військової частини НОМЕР_1 документів суд встановив, що відповідно до розпорядження управління Служби Безпеки України в Хмельницькій області розпорядження від 03.04.2025 р. №74д ОСОБА_1 скасовано допуск до державної таємниці.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №108 від 07.04.2025 Майору ОСОБА_1 , помічнику командира частини - начальнику служби охорони державної таємниці з 07 квітня 2025 року скасувати доступ до державної таємниці за формою "Особливої важливості", "Цілком таємно", "Таємно" в межах функціональних обов`язків на посаді помічника командира частини - начальника служби охорони державної таємниці та припинити виплату грошової надбавки у розмірі 60% до посадового окладу за роботу в умовах режимних обмежень і надбавки за безперервний стаж в шифрувальній роботі в розмірі 20%. Підстава: лист начальника Управління Служби Безпеки України у Хмельницькій області №72/26/16-1763 від 03.04.2025 (вх. №44 дек від 07.04.2025).

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №109 від 08.04.2025 у зв`язку із скасуванням доступу до державної таємниці, майора ОСОБА_1 з 08 квітня 2025 року допустити до тимчасового виконання обов`язків за вакантною посадою начальника групи цивільно-військового співробітництва до прийняття кадрового рішення.

Підстава: лист начальника Управління Служби Безпеки України у Хмельницькій області №72/26/16-1763 від 03.04.2025 (вх. №44 дск від 07.04.2025), рапорти майора ОСОБА_1 (вх. №1560 та№1561 від 08.04.2025).

Також в матеріалах, наданих військовою частиною НОМЕР_1 містяться самі рапорти ОСОБА_1 від 08.04.2025.

Окрім того, відповідно до рапорту позивача від 30.04.2025 останній справи та посаду начальника групи цивільно-військового співробітництва штабу прийняв та приступив до виконання обов`язків за посадою.

З аналізу вищенаведеного слід дійти висновку про те, що позивачу ще у квітні 2025 року було достеменно відомо про наявність оскаржуваних індивідуальних актів.

А тому, звернення представника позивача із адвокатським запитом чи звернення позивача із рапортом від 03.06.2025 року та надання 09.06.2025 року відповіді на цей рапорт не змінює моменту, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в цьому випадку.

Реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності відповідача. Нереалізація цього права зумовлена власною пасивною поведінкою позивача.

Аналогічні правові висновки висловлені Верховним Судом у постанові від 12.04.2023р. у справі №380/14933/22.

Слід зауважити, що незнання реквізитів оскаржуваних наказів не є поважними причинами пропуску строку звернення до суду, оскільки позивач не позбавлений можливості подати разом із позовною заявою клопотання про витребування доказів, які не має можливості отримати власноруч.

Позивачем не наведено у позовній заяві непереборних обставин, які унеможливили б своєчасне звернення до суду з указаними позовними вимогами.

Отже, зазначені у позовній заяві причини для поновлення строку звернення до суду є неповажними.

Згідно із частиною шостою статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

За правилами частин першої, другої статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху.

Згідно з частинами першою, другою статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Положеннями ч. 13 ст. 171 КАС України визначено, що суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Враховуючи викладене, а також керуючись положеннями ч. 13 ст. 171 КАС України, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення цього позову без руху із встановленням позивачу строку для усунення вказаних в ухвалі недоліків позовної заяви шляхом подання обґрунтованого клопотання про поновлення строку звернення до суду, із зазначенням інших підстав для його поновлення та наданням доказів поважності причин його пропуску.

Керуючись частиною 13 статті 171, статтею 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - 5 днів з дня вручення йому ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Головуючий суддя В.К. Блонський