Справа № 938/664/25
Суддя: Чекан Н. М.
Дата ухвалення: 2025-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№938/664/25
Провадження № 2-а/938/8/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2025 року селище Верховина

Верховинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Чекан Н.М.

за участю: секретаря судового засідання Івасюк Г.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови та закриття провадження у справі, -

ВСТАНОВИВ:

До Верховинського районного суду Івано-Франківської області поступила позовна заява ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Юрчук С.В., до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення №150 від 08.11.2024 року про визнання виним позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 210-1 КУпАП, і накладення штрафу в розмірі 17 000 гривень, закриття провадження в цій справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП (за відсутності події та складу адміністративного правопорушення).

Позовна заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 на виконання вимог Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у строк встановлений законом, а саме в період з 18.05.2024 року по 16.07.2024 року, оновив (уточнив) свої облікові (персональні) дані 04.07.2024 року через застосунок «Резерв+», вказавши свою актуальну адресу, внаслідок чого в його електронному кабінеті з`явився військово-обліковий документ. На початку 2025 року з його пенсійної картки почали стягуватися кошти, а тому в травні 2025 року він звернувся до управління соціального захисту населення Верховинської РДА з приводу вказаного питання. Працівниками управління рекомендовано звернутися до Верховинського відділу державної виконавчої служби. 16.05.2025 року у приміщенні Верховинського відділу державної виконавчої служби у Верховинському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції отримав постанову про відкриття виконавчого провадження та ознайомився з постановою у справі про адміністративне правопорушення № 150 від 08.11.2024 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.210-1 КУпАП, та накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень. Таким чином, тільки 16.05.2025 року ОСОБА_1 отримав та ознайомився з вищевказаною постановою. Вважає, що строк для оскарження постанови не пропущено та позовна заява подана в межах строків з моменту отримання постанови. Як вбачається з цієї постанови, причиною притягнення його до адміністративної відповідальності є те, що він не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_1 10.10.2024 року згідно розпорядження № 3/1/5215 ІНФОРМАЦІЯ_2 від 04.10.2024 року, чим порушив вимоги ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Повістка на його ім`я про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на конкретну дату та час у період з дати винесення розпорядження 04.10.2024 року та до кінцевої дати прибуття військовозобов`язаного до ІНФОРМАЦІЯ_2 - 10.10.2024 року не було, така йому не вручалася. Також, постановою № 150 його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.210-1 КУпАП, як за повторне протягом року скоєння порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню. Однак протягом року він не вчинив порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, та не піддавався адміністративному стягненню. Доказів цього в адміністративній постанові не було. Крім того, в постанові зазначається про вчинення іншого адміністративного правопорушення в особовій справі, за яке його вже притягнуто до адміністративної відповідальності ч.3 ст.210-1 КУпАП, а не ч.2 ст.210-1 КУпАП як зазначено в постанові №150. Також в постанові не зазначено жодних відомостей про вручення повістки та відмови ОСОБА_1 від її отримання.

Ухвалою суду від 27.05.2025 року визнано поважними причини пропуску строку звернення до адміністративного суду та поновлено пропущений строк, прийнято адміністративний позов до розгляду та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, з урахуванням особливостей провадження, що передбачені ст. 286 КАС України.

Від відповідача надійшов відзив на позов, в якому зазначено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є громадянином України, а відтак користується правами та має обов`язки згідно Конституції України. Відповідно до абз.2 ч.1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період. Як вбачається з довідки №327 від 08.11.2024 року, позивача доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 , як такого, що вчинив правопорушення за ст. 210-1 КУпАП, оскільки він перебував у категорії порушника законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, встановлені правила військового обліку, для подальшого складення правопорушення. На підставі листа Білоберізької сільської ради від13.10.2024 року №87, встановлено, що позивач був належним чином сповіщеним про необхідність прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі розпорядження від 04.10.2024 року №3/1/5215. Надалі 08.11.2024 року відносно позивача складено протокол про адміністративне правопорушення від 08.11.2024 року №150 у зв`язку порушенням вимог ч.3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» і вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП, оскільки позивач не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 у термін до 10.10.2024 року згідно розпорядження №3/1/5215 ІНФОРМАЦІЯ_2 від 04.10.2024 року. Позивач вказує, що постанову отримав лише 16.05.2025 року в приміщенні Верховинського відділу державної виконавчої служби у Верховинському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, однак він неодноразово прибував до ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою отримання довідки про надання відстрочки на підставі абз. 2 ч.1 ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Уповноваженими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснювалося нагадування в усній формі щодо необхідності сплати або оскарження справи про адміністративне правопорушення. Позивач відмовлявся отримувати будь-які документи, що не стосуються відстрочки. За наведених обставин, ІНФОРМАЦІЯ_4 прийнято рішення про передачу матеріалів адміністративної справи до примусового виконання до Верховинського ВДВС у Верховинському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, що підтверджує заява від 03.12.2024 року №1/5/6951. На розгляд матеріалів адміністративної справи позивач не з`явився, хоча належним чином був повідомленим про місце, час розгляду матеріалів, що засвідчено підписами свідків про це в акті відмови від підпису протоколу від 08.11.2024 року №1/5/6176, тому позивачу було відомо про складання відносно нього матеріалів про притягнення до відповідальності та розгляд справи у ІНФОРМАЦІЯ_5 . За таких обставин, рішення у даній справі, а саме щодо винесення постанови №150 від 08.11.2024 року приймалося за відсутності позивача. При складанні постанови №150 від 08.11.2024 року допущено помилку, зокрема помилково вказано ч.2 ст. 210-1 КУпАП, замість вірної ч.3 ст. 210-1 КУпАП, що підтверджується даними протоколу №150 від 08.11.2024 року, проте жодним чином не впливає на правомірність винесеної постанови. Вважає, що вина позивача доведена, тому він підлягає адміністративній відповідальності, оскільки дії позивача мають протиправний характер та визначаються як адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст. 210-1 КУпАП.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, його представник подав заяву завершення розгляду даної справи у їх відсутності (а.с. 59).

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив (а.с. 60).

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій (ч.3 ст.268 КАС України)..

Згідно положень ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, відзивом на позовну заяву, оцінивши наявні докази в їх сукупності та взаємозв`язку, приходить до наступного висновку.

У ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 235 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КупАП) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

У ч.2 ст.255 КУпАП закріплено, що у справах про адміністративні правопорушення, розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у статтях 222 - 244-21, 244-24 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи цих органів.

Таким чином, уповноважені особи територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки мають право складати протоколи про правопорушення, передбаченого ст.210-1 КУпАП.

У ст.256 КУпАП закріплено, що в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідачем до відзиву на позов до суду надано копії справи №150 про адміністративне правопорушення, вчинене ОСОБА_1 за ч.2 ст.210-1 КУпАП, у якій наявні:

- протокол №150 про адміністративне правопорушення від 08.11.2024 року, складений заступником начальника-начальником мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 майором ОСОБА_2 , відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя с. Пробійнівка Верховинського району Івано-Франківської області, про те, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 до 10.10.2024 року згідно розпорядження №3/1/5215 від 04.10.2024 року, чим порушив вимоги ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210-1 КУпАП; даний протокол не підписаний особою, якою складений, тобто заступником начальника-начальником мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 майором ОСОБА_2 , а також ОСОБА_1 , але наявна відмітка про відмову останнього в присутності 2-х свідків від отримання протоколу, а також зазначено, що на думку ОСОБА_1 , його належним чином не оповістили про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_2 , бо є інвалідом ІІ групи (а.с.45-46);

- акт про відмову від підпису від 08.11.2024 року, складений помічником начальника з правової роботи ОСОБА_3 , з якому вказано, що даним актом засвідчується факт відмови від підпису військовозобов`язаного ОСОБА_1 в присутності головного спеціаліста ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 та начальника групи зв`язку ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 (а.с.47).

Таким чином, в порушення ст.256 КУпАП, протокол №150 про адміністративне правопорушення від 08.11.2024 року, який складений відносно позивача, не підписаний особою, якою складений, тобто заступником начальника-начальником мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 майором ОСОБА_2 .

Крім того, звертається увага, що цей протокол складено щодо ОСОБА_1 за ч.3 ст.210-1 КУпАП. Як вбачається з диспозиції ч.3 ст.210-1 КУпАП, адміністративно караним є порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період. Однак, заступником начальника-начальником мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 майором ОСОБА_2 не зазначено у вищевказаному протоколі про адміністративне правопорушення, в суті адміністративного правопорушення про порушення ОСОБА_1 законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, яке вчинене саме в особливий період.

Також у справі №150 про адміністративне правопорушення, вчинене ОСОБА_1 за ч.2 ст.210-1 КУпАП, наявний акт про відмову від підпису від 08.11.2024 року (а.с.47), складений помічником начальника з правової роботи ОСОБА_3 , зі змісту якого не вбачається від підпису якого саме документу відмовився військовозобов`язаний ОСОБА_1 в присутності головного спеціаліста ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , начальника групи зв`язку ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 .

Відповідно до ст. 280 КУпАП (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положення ст. 283 КУпАП, визначено, що постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Відповідно до норм КУпАП, справа розглядається в межах адміністративного обвинувачення, що міститься в протоколі про адміністративне правопорушення і встановлення інших обставин, які знаходяться за межами обвинувачення та погіршують становище особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є неприпустимим, оскільки порушує право на захист від конкретного обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення.

Формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним, із зазначенням місця, часу, способу його вчинення, мотивів і форми вини, а висновки суду щодо оцінки доказів мають вказуватись у вигляді точних і категоричних суджень, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи. При цьому, суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актів, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

Під час складання протоколу особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, уповноваженою особою, яка складає протокол, доводиться зміст статті 63 Конституції України та роз`яснюються права та обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, про що робиться відмітка в протоколі та ставиться підпис особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Так, за приписами частини першої статті 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Аналіз вищенаведених правових положень дає можливість дійти висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення розпочинається зі складення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, протоколу про адміністративне правопорушення, і їй вручається копія такого протоколу. Про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення особа повідомляється не пізніше як за три доби до дати розгляду справи (ст.277-2 КУпАП). У процесі розгляду справи особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право користуватися правами передбаченими статтею 268 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем оскаржується постанова №150 від 08.11.2024 року в справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 210-1 КУпАП, постановлена начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_6 , якою позивача, тобто ОСОБА_1 , визнано винним та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 до 10.10.2024 року згідно розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_2 від 04.10.2024 №3/1/5215, чим порушив вимоги ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 210-1 КУпАП (а.с.9-10). Також у постанові вказано про те, що ОСОБА_1 належним чином був повідомлений про місце, дату та час розгляду справи, що підтверджено свідками.

Таким чином, справа про адміністративне правопорушення розглянута посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно позивача у день складання протоколу, чим порушено ст.277-2 КУпАП, відповідно до якої про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення особа повідомляється не пізніше як за три доби до дати розгляду справи, внаслідок чого порушено конституційне право ОСОБА_1 користуватися юридичною допомогою адвоката при розгляді цієї справи. Також звертається увага, що протокол щодо позивача складено за ч.3 ст.210-1 КУпАП, а оскаржуваною постановою його притягнуто до відповідальності за ч.2 ст.201-1 КУпАП.

Крім того, відповідно до ч.1. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися: військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях.

У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період визначений постановою КМУ № 560 від 16.05.2024 року.

Відповідно до п.28 вказаного Порядку виклик громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки чи їх відділів, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ під час мобілізації здійснюється шляхом вручення (надсилання) повістки.

Згідно п.31 Порядку, повістки мають право вручати, зокрема представники виконавчих органів сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад - в адміністративних межах населених пунктів та територій, на які поширюється повноваження відповідних виконавчих органів сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад.

Відповідно до п.36 Порядку, за адресою місця проживання або адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання резервісти та військовозобов`язані можуть бути оповіщені: представниками районних, міських держадміністрацій (військових адміністрацій), виконавчих органів сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад.

У п. 41 Порядку №560 передбачено, що належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки є: у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки, а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки.

Відповідачем до відзиву на позов надано до суду копію справи №150 про адміністративне правопорушення, вчинене ОСОБА_1 за ч.2 ст.210-1 КУпАП, у якій наявні, крім протоколу №150 про адміністративне правопорушення від 08.11.2024 року та акта про відмову від підпису від 08.11.2024 року:

- розпорядження №3/1/5215, винесене 04.10.2024 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_6 , згідно якого на виконання Конституції України, Законів України «Про оборону України», «Про військовий обов`язок і військову службу», «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» слід: 1) здійснити оповіщення військовозобов`язаних згідно додатку 1, які перебувають на військовому обліку у виконавчому комітеті Білоберізької сільської ради, про їх виклик до ІНФОРМАЦІЯ_1 та забезпечити їх прибуття в термін до 10.10.2024 о 9.00год. за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_1 ; 2) про результати виконання розпорядження проінформувати до 14.10.2024; 3) звернення щодо військовозобов`язаних, які ухиляються від виконання військового обов`язку, подавати до органів Національної поліції для їх розшуку, затримання і доставки, а копії до ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.48);

- лист Білоберізької сільської ради від 13.10.2024 року №87, яким сільська рада надсилає ІНФОРМАЦІЯ_5 інформацію щодо виконання розпорядження №3/1/5215 від 04.10.2024, а саме про здійснення оповіщення військовозобов`язаних та про їх виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 ; у листі зазначено перелік осіб, серед яких вказано про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , інваліда ІІ групи, оповіщено через родичів (а.с.49);

- довідка №327 від 08.11.2024 про доставку військовозобов`язаного до ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якої вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: с.Пробійнівка Верховинського району о 10.40 год. 08.11.2024 доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 , як особу, яка перебуває в розшуку (а.с.50).

Також зі скріншоту застосунку «Резерв+» вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уточнив свої дані 04.07.2024 року, вказавши своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.14).

Відповідно до долучених позивачем довідок ІНФОРМАЦІЯ_1 від 18.11.2024 року №2184 та від 04.02.2025 року №340 (а.с. 23,24), виданих ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , йому надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на підставі абз. 2 ч.1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» на строк до 07.02.2025 року та 01.12.2025 року відповідно.

Таким чином, відповідачем не надано доказів, які підтверджують, що ОСОБА_1 належним чином оповіщено про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до розпорядження №3/1/5215, винесеного 04.10.2024 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_6 .

У ч. 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ч. 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 78 цього Кодексу.

Обов`язок доведення саме відповідачем як суб`єктом владних повноважень правомірності винесення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, правомірності та законності прийнятої постанови вказує Верховний Суд у постановах від 24.04.2019 року (справа №537/4012/16-а), від 08.11.2018 року (справа № 201/12431/16-а), від 23.10.2018 року (справа № 743/1128/17), від 15.11.2018 (справа № 524/7184/16-а).

Відповідно дост.62 Конституції Україниусі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008року (заява№16437/04), зазначив що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення«поза розумним сумнівом».Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оскільки, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, на якого в даному випадку покладено обов`язок доказування правомірності свого рішення, не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження передбачених ст.9 КУпАП обставин, у тому числі щодо отримання чи направлення оскаржуваної постанови позивачу, тому вказана постанова винесена без достатніх для того підстав, суд вважає недоведеним факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення, яке ставиться йому в провину, а відтак, позов слід задовольнити та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення №150 від 08.11.2024 року винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_6 , якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.210-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Положеннями ст.132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

У постанові від 18.03.2020 року № 543/775/17 Верховний Суд дійшов висновку, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати ст. 2-5 Закону № 3674-VI, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають, а тому за подання позовної заяви про скасування постанови про адміністративне правопорушення належить сплачувати судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605,60 гривень.

За звернення до суду, позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до ч.9 ст.5 Закону України «Про судовий збір», як особа з інвалідністю ІІ групи (а.с.21), тому судовий збір в розмірі 605,60 гривень слід стягнути з відповідача у дохід держави.

Керуючись ст. ст.2, 8, 9, 72-77, 241-246, 271, 272, 286 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення №150 від 08.11.2024 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_6 , про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.210-1 КУпАП, і накладення штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.210-1 КУпАП на підставі п.1 ч.1ст.247 КУпАП.

Стягнути з бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування учасників справи:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_2 ;

ІНФОРМАЦІЯ_6 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , адреса місця знаходження: АДРЕСА_1 .

Суддя Наталія ЧЕКАН