Справа № 400/7437/25
Суддя: Ярощук В.Г.
Дата ухвалення: 2025-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

17 липня 2025 р. № 400/7437/25

м. Миколаїв

Суддя Миколаївського окружного адміністративного суду Ярощук В.Г., ознайомившись з позовною заявою:

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
доГоловного управління ДПС у Запорізькій області, пр-т Соборний, 166, м. Запоріжжя, Запорізький район, Запорізька область, 69035,
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 24.06.2025 № -0829-UA0082704,

ВСТАНОВИВ:

13 липня 2025 року до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відповідача від 24.06.2024 № -0829-UA0082704.

Вирішуючи питання про прийняття позовної заяви, суд виходив з наступного.

Відповідно до частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано її з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визначення причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

За змістом частини першої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Перевіривши позовну заяву на відповідність вимогам процесуального закону, суд прийшов до висновку, що вона подана після закінчення строків, установлених законом.

Так, предметом позову в цій справі є податкове-повідомлення рішення, щодо якого платник податків не використовував процедуру досудового вирішення спору (адміністративного оскарження), та які були прийняті після 26.11.2020.

Верховний Суд у своїй постанові від 26.11.2020 у справі № 500/2486/19 зробив висновок про те, що норма пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України (далі ПК України) не визначає процесуального строку звернення до суду і, відповідно, не є спеціальною щодо норми пункту 56.19 статті 56 ПК України. Водночас норма пункту 56.19 статті 56 ПК України є спеціальною щодо норми частини четвертої статті 122 КАС України, має перевагу в застосуванні у податкових спорах і регулює визначену її предметом групу правовідносин оскарження в судовому порядку податкових повідомлень-рішень та інших рішень контролюючих органів про нарахування грошових зобов`язань за умови попереднього використання позивачем досудового порядку вирішення спору (застосування процедури адміністративного оскарження - абзац третій пункту 56.18 статті 56 ПК України). Вона встановлює строк для їх оскарження протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

Водночас Верховний Суд у вищезазначеній постанові зазначив про відступ від висновку про застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в постанові Верховного Суду від 03.04.2020 у справі №2540/2576/18, у частині того, що строк для звернення платника податків із позовом до адміністративного суду, у тому числі після використання процедури адміністративного оскарження, становить 1095 днів з дня отримання платником податків рішення, що оскаржено.

Згідно з абзацом першим частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, процесуальний строк звернення до суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення (рішення про застосування штрафних санкцій) у випадку, якщо платником податків не використовувалася процедура досудового вирішення спору (адміністративного оскарження) визначається частиною другою статті 122 КАС України становить шість місяців і обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 27.01.2022 у справі № 160/11673/20.

Оскаржуване позивачем податкове повідомлення-рішення були прийнято відповідачем 24.06.2024, а цей позов поданий до суду 13.07.2025, тобто поза межами шестимісячного строку звернення до суду, встановленого статтею 122 КАС України.

У позовній заяві позивач заявив клопотання про поновлення строків, яке умотивував тим, що:

про наявність податкового повідомлення-рішення від 24.06.2024 № -0829-UA0082704 він дізнався 02.06.2025 через електронний кабінет в підсистемі «Електронний суд» у зв`язку з постановленням Миколаївським окружним адміністративним судом провадження у справі № 400/4648/25 про стягнення з нього податкового боргу на підставі вказаного податкового повідомлення-рішення;

поштове відправлення, яким відповідач надіслав йому оскаржуване податкове повідомлення-рішення, було повернуто без отримання 13.07.2024;

у липні 2024 року він перебував за межами Миколаївської області у зв`язку з безпековою ситуацією у м. Миколаєві.

Розглянувши заяву позивача про визнання пропуску процесуального строку звернення до суду поважними та поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, суд зазначає наступне.

У пунктах 30 і 31 мотивувальної частини постанови від 29.09.2022 у справі № 500/1912/22 Верховний Суд зазначив, що причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

У пункті 47 постанови від 10.11.2022 у справі № 990/115/22 Верховний Суд сформував правову позицію, що введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду з позовами. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Отже, сам факт введення в Україні воєнного стану не є самостійною обставиною, що унеможливлює подання позову до адміністративного суду в строки, встановлені КАС України.

Відповідно не можуть бути визнаними поважними причинами пропуску строку звернення до суду більш чим на один календарний рік такі обставини як повітряні тривоги, відключення електропостачання та інші обставини, що обумовлені введенням на території України воєнних дій.

Тому введення в Україні воєнного стану та розташування позивача у Миколаївській області не можуть бути самостійною підставою для поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Водночас суд врахував, що загальновідомим є той факт, що безпекова ситуація у місті Миколаєві Миколаївської області у липні 2024 року була значно кращою в порівняні з тою, яка була, для прикладу, в 2022 році.

Щодо неотримання позивачем оскаржуваного податкового повідомлення-рішення у 2024 році, суд зазначає наступне.

Податкове повідомлення-рішення від 24.06.2024 № -0829-UA0082704 щодо податкових зобов`язань позивача з орендної плати з фізичних осіб за 2024 рік у розмірі 681434,31 грн відповідач надіслав на його поштову адресу, яку він зазначив як місце свого проживання у цій позовній заяві.

У позовній заяві позивач стверджує, що у матеріалах справи № 400/4648/25 наявні копії поштових повідомлень про направлення на його адресу оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, яке повернуто без отримання 13.07.2024.

Вказане також підтверджується Довідкою про причини повернення / досилання (ф. 20) до поштового відправлення № 332.

Також згідно з Довідкою про причини повернення / досилання (ф. 20) до поштового відправлення № 192 позивач не отримав 27.10.2024 у зв`язку закінченням строку зберігання податкову вимогу відповідача від 02.10.2024 № 0-0801 (форма «Ф») щодо податкового боргу з орендної плати з фізичних осіб в розмірі 671588,94 гривні.

Згідно з абзацом другим пункту 42.5 статті 45 Податкового кодексу України у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Тому податкове повідомлення-рішення від 24.06.2024 № -0829-UA0082704 вважається врученим позивачу 13.07.2024, а податкова вимога від 02.10.2024 № 0-0801 (форма «Ф») 27.10.2024.

Зі змісту позовної заяви слідує, що відповідні грошові зобов`язання позивача виникли на підставі Договору оренди землі № 00290 від 06.12.2018, укладеного між позивачем і Запорізькою міською радою.

Пунктом 288.7 статті 288 ПК України встановлено, що податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.

Відповідно до статті 285 ПК України базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік.

Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв`язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).

З наведеного слідує, що позивач непізніше, ніж з 01.01.2025, володів відомостями про те, що в нього наявні грошові зобов`язання з орендної плати з фізичних осіб за 2024 рік, які виникли на підставі вищенаведеного договору.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що наведені позивачем підстави про поновлення пропущеного строку звернення до суду є неповажними, а тому відповідне його клопотання задоволенню не підлягає.

Згідно з частиною першою статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відтак позивач повинен подати до суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якій зазначити поважні причини його пропуску, з наданням доказів на підтвердження поважності цих причин.

Оскільки позовна заява та додані до неї документи подані до суду в електронній формі через електронний кабінет, і відповідач зареєстрував свій електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, що забезпечує обмін документами, суд проводитиме розгляд матеріалів справи в електронній формі.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 18, 123, 160, 161, 169, 243, 248, 256, 293 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до адміністративного суду з цим позовом.

2. Залишити позовну заяву без руху.

3. Розглядати матеріали справи в електронній формі.

3. Надати ОСОБА_1 десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання до Миколаївського окружного адміністративного суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду у справі № 400/7437/25.

4. Роз`яснити позивачці, що:

відповідно до частини другої статті 123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву;

позивач має подавати до суду заяви по суті справи, клопотання та письмові докази виключно в електронній формі, крім випадків, коли судом буде надано дозвіл на їх подання в паперовій формі (частина одинадцята статті 44 КАС України).

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

6. Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя В.Г.Ярощук