Справа № 420/4286/25
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2025-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4286/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткове)

18 липня 2025 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Радчука А.А., розглянувши у письмовому провадженні заяву Інформаційного агентства (вул. Князів Острозьких, 45/1, корпус 33, м. Київ, 01015; ) про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебувала справа за позовом Інформаційного агентства до Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Рішенням суду від 10.03.2025 року адміністративний позов задоволено. Суд вирішив: Визнати протиправними дії суб`єкта владних повноважень - Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) в особі старшого державного виконавця Ільїної Ганни Петрівни щодо винесення постанови від 27.01.2025 про накладення штрафу у виконавчому провадженні ВП № 76609977 та скасувати постанову від 27.01.2025 року про накладення штрафу у виконавчому провадженні ВП № 76609977.

14.07.2025 року за допомогою системи «Електронний суд» до суду надійшла заява представника Інформаційного агентства про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. 2 ст. 252 КАС України, заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Враховуючи, що рішення суду від 10.03.2025 року було ухвалене в порядку письмового провадження, розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення також здійснюється у письмовому провадженні в порядку ч. 3 ст. 252 КАС України.

Згідно вимог ч. 3 ст. 161 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Разом із позовом позивач надав до суду квитанцію від 06.02.2025 року № 38 про сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За приписами ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Отже, за загальним правилом при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень судові витрати зі сплати судового збору з відповідача не стягуються.

Спір у даній справі виник у зв`язку з незгодою позивача Інформаційного агентства з постановою державного виконавця Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про накладення штрафу.

За визначенням п. 8 та 9 ч. 1 ст. 4 КАС України, позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, або адміністратор за випуском облігацій, який подає позов до адміністративного суду на захист прав, свобод та інтересів власників облігацій відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки", а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.

Відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

У свою чергу п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України визначено, що суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, орган військового управління, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 грудня 2019 року у справа № 0840/3447/18 наголосила, що публічно-правовим вважається, зокрема, спір, у якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції, тобто хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого суб`єкта, а останній відповідно зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого владного суб`єкта, в яких одна особа може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є виконання ним публічно-владних управлінських функцій саме у тих правовідносинах, в яких виник спір (див., наприклад, пункти 5.7, 5.8 постанови від 23 травня 2018 року у справі № 914/2006/17 (провадження 12-58гс18), пункти 28-30 постанови від 04 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16 (провадження 11-377апп18), від 02 квітня 2019 року у справі № 137/1842/16-а (провадження № 11-1506апп18).

Верховний Суд у постанові від 31.05.2023 року справі №815/4246/17 зазначив, що при зверненні органу влади до суду з позовом до суб`єкта владних повноважень ключовим моментом виступає характер такого звернення, тобто, чи позивач звертається до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів (як юридична особа публічного права) (пункт 1 частина 1 статті 19 КАС України), чи з метою встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень (як суб`єкт владних повноважень) (пункт 3 частина 1 статті 19 КАС України), чи відповідно до покладених на нього положеннями чинного законодавства обов`язку звернення до суду (як суб`єкт владних повноважень при здійсненні публічно-владних управлінських функцій) (п.5 ч.1 ст.19 КАС України).

Звернення до адміністративного суду на виконання владних управлінських функцій передбачає, що така форма реагування має витікати безпосередньо з повноважень цього органу (у певній сфері правовідносин), а саме ж «право» на звернення до суду (з відповідним адміністративним позовом), зміст якого, коли це стосується суб`єкта владних повноважень, прирівнюється до його «повноважень», має бути чітко передбачено законом.

Як вже було зазначено, спір у даній справі виник у зв`язку з незгодою позивача Інформаційного агентства з постановою державного виконавця Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про накладення штрафу.

Тобто у спірних правовідносинах саме Печерський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) виступає суб`єктом владних повноважень, який за результатами реалізації ним владно-управлінських функцій, виніс акт індивідуальної дії, який стосується позивача у справі - постанову про накладення штрафу.

Спір про оскарження постанови державного виконавця не є спором, право на звернення до суду для вирішення якого надано Інформаційному агентству законом як суб`єкту владних повноважень.

Крім того положеннями ч. 1 ст. 19 КАС України передбачено можливість розгляду за правилами адміністративного судочинства спорів між суб`єктами владних повноважень лише з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень.

Спір, який виник у даній справі, не відноситься до зазначеної вище категорії спорів.

Позивач - Інформаційне агентство хоч і є суб`єктом владних повноважень, але спір, який виник в цій справі між позивачем та відповідачем не стосується реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень, а також не є зверненням позивача - суб`єкта владних повноважень у випадку, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом.

Звернення Інформаційного агентства з цим позовом до адміністративного суду зумовлене незгодою із рішенням відділу ДВС та спрямоване за захистом своїх порушених прав та інтересів як сторони виконавчого провадження, а не як суб`єкту владних повноважень при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства.

З огляду на вищевикладене, оскільки Інформаційне агентство в цій справі діяло не як суб`єкт владних повноважень, суд дійшов висновку про застосування положень частини 1 статті 139 КАС України та стягнення з відповідача на користь позивача судового збору.

Такі висновки суду відповідають правовій позиції викладеній Верховним Судом у постанові від 31.05.2023 по справі №815/4246/17 та відображені у постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05.06.2025 року у справі №400/2075/25.

Відповідно до ч. 3 ст. 252 КАС України, додаткове судове рішення є невід`ємною складовою основного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 132, 139, 242, 252, 255, 293 КАС України,

ВИРІШИВ:

Заяву Інформаційного агентства (вул. Князів Острозьких, 45/1, корпус 33, м. Київ, 01015; ) про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат задовольнити.

Ухвалити додаткове рішення у справі №420/4286/25 за позовом Інформаційного агентства (вул. Князів Острозьких, 45/1, корпус 33, м. Київ, 01015; ) до Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (вул. Різницька, 11-Б, м. Київ, 01011, ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_1 , про визнання протиправною та скасування постанови.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (вул. Різницька, 11-Б, м. Київ, 01011, ) на користь Інформаційного агентства (вул. Князів Острозьких, 45/1, корпус 33, м. Київ, 01015; ) судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Додаткове судове рішення є невід`ємною складовою основного судового рішення.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст.ст. 293, 295 КАС України.

Суддя А.А. Радчук