Справа № 560/18738/24
Суддя: Фелонюк Д.Л.
Дата ухвалення: 2025-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

18 липня 2025 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Фелонюк Д.Л. розглянувши клопотання НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ), в якому просить:

1) визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 надбавки за кваліфікацію в складі грошового забезпечення;

2) зобов`язати військову частину НОМЕР_2 :

- здійснити нарахування та виплатити надбавку за кваліфікацію в складі грошового забезпечення ОСОБА_1 з моменту припинення виплати до дня виключення зі списків особового складу;

- здійснити перерахунок та виплатити грошове забезпечення ОСОБА_1 , у законодавчо встановленому розмірі, з урахуванням раніше виплачених сум;

- виготовити та направити за місцем проходження військової служби ОСОБА_1 грошовий атестат (оновлений, виправлений) в якому зазначити складову грошового забезпечення надбавку за кваліфікацію.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 20.12.2024 відкрито провадження у справі.

До суду надійшов відзив, в якому відповідач зазначає про пропуск позивачем законодавчо визначеного місячного строку звернення до суду, що суд розцінює як клопотання про залишення позову без розгляду.

У відповіді на відзив позивач заперечив пропуск ним строку звернення до суду.

Щодо цього клопотання слід зазначити таке.

Положення статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України не містять норм, які б врегульовували порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці (грошового забезпечення військовослужбовців).

У той же час, частиною 2 статті 233 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), в редакції до 19.07.2022, було встановлено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Законом України від 01.07.2022 №2352-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин" (далі - Закон №2352-ІХ) внесені зміни до КЗпП України.

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Закону №2352-ІХ цей Закон набрав чинності з дня, наступного за днем його опублікування, а саме з 19.07.2022.

Внаслідок набрання чинності Законом №2352-ІХ зазнало змін правове регулювання правовідносин, які виникли з питань стягнення заробітної плати.

Зокрема, з 19.07.2022 в КЗпП України відсутня норма, яка б передбачала право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати, у разі порушення законодавства про оплату, без обмеження будь-яким строком.

При цьому, стаття 233 КЗпП України в редакції, чинній з 19.07.2022, окремо взагалі не врегульовує питання щодо строку звернення до суду працівника з позовом про стягнення заробітної плати, у разі порушення законодавства про оплату праці.

Натомість, частиною 1 статті 233 КЗпП України в редакції, чинній з 19.07.2022, встановлений загальний строк звернення до суду з заявою про вирішення трудового спору, який становить три місяця з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

А частиною 2 статті 233 КЗпП України, в редакції, чинній з 19.07.2022, встановлені спеціальні строки звернення до суду з заявою про вирішення трудового спору:

- у справах про звільнення працівника місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення;

- у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні.

Верховний Суд у складі cудової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду в постанові від 21.03.2025 у справі №460/21394/23, вирішуючи питання щодо застосування статті 233 КЗпП України в частині строку звернення до суду з вимогами про стягнення заробітної плати, дійшов таких висновків: "Якщо мають місце тривалі правові відносини, які виникли під час дії статті 233 КЗпП України, у редакції, що була чинною до 19 липня 2022 року, та були припинені на момент чинності дії статті 233 КЗпП України, в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин", то у такому випадку правове регулювання здійснюється таким чином: правовідносини, які мають місце у період до 19 липня 2022 року, підлягають правовому регулюванню згідно з положенням статті 233 КЗпП України (у попередній редакції); у період з 19 липня 2022 року підлягають застосуванню норми статті 233 КЗпП України (у редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин"). Початок перебігу тримісячного строку для подання адміністративного позову (у частині вимог за період з 19.07.2022) слід обчислювати з моменту, коли позивач набув достовірної та документально підтвердженої інформації про обсяг і характер виплачених йому сум, що, у цій справі, відбулося шляхом вручення грошового атестата (тобто, письмового документа, у якому детально зазначено суми, нараховані та виплачені позивачу при звільненні)".

Відповідач зазначає, що позивач з моменту коли він 27.06.2024 отримав наказ про виключення зі списків особового складу органу Державної прикордонної служби України у зв`язку з переміщенням за межі органу, у разі незгоди з розрахунком його грошового забезпечення, вважаючи, що його права порушені, міг звернутись до суду з вимогами про зобов`язання військової частини НОМЕР_2 здійснити перерахунок та доплату його грошового забезпечення. Проте, позивач звернувся до суду тільки 16.12.2024, тобто, майже через 6 місяців після того як він повинен був дізнатись про можливе порушення його права.

Суд зазначає, що документальних доказів того, що позивач отримав від відповідача письмове повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при вибутті до нового місця служби, матеріали справи не містять.

Водночас, у матеріалах справи наявні докази звернення позивача до відповідача з заявами від 11.10.2024 та від 20.11.2024, в яких він просить: здійснити йому перерахунок та виплату грошового забезпечення у законодавчо встановленому розмірі, з урахуванням раніше виплачених сум; виготовити та направити за місцем його проходження військової служби грошового атестату (оновленого, виправленого) в якому зазначити складову грошового забезпечення надбавку за кваліфікацію; надати копії його особистих карток грошового забезпечення за 2021 - 2024 роки, а також, копії відповідей відповідача від 12.11.2024 та від 10.12.2024.

Враховуючи наведене, суд вважає необґрунтованим твердження відповідача щодо пропуску позивачем строку звернення до суду.

Тому в задоволенні клопотання відповідача про залишення позову без розгляду слід відмовити.

Керуючись статтями 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

у задоволенні клопотання НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) про залишення позову без розгляду відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Головуючий суддя Д.Л. Фелонюк