Справа № 420/7279/25
Суддя: Свида Л.І.
Дата ухвалення: 2025-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/7279/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Свиди Л.І.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕРША ОДЕСЬКА ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ» до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «ПЕРША ОДЕСЬКА ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ» з позовною заявою до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів №UA500500/2025/000112/2 від 23.02.2025 року, №UA500500/2025/000111/2 від 23.02.2025 року.

За цією позовною заявою відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами у відповідності до ст. 262 КАС України та наданий відповідачу строк для подання до суду відзиву на цю заяву, позивачу - відповіді на відзив.

Позов обґрунтований позивачем тим, що відповідачем безпідставно відмовлено позивачу в розмитненні товару за ціною контракту, без врахування документів, які підтверджують заявлену митну вартість товару та не містять розбіжностей.

З відзиву на позовну заяву вбачається, що відповідач позов не визнає, оскільки в поданих ним до митного оформлення документах містилися розбіжності, зокрема, документи не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів. Зазначені обставини були підставою для прийняття митницею рішень про коригування митної вартості товарів та відмови митним органом у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

Дослідивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, докази, якими вони підтверджуються, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Між ТОВ «ПЕРША ОДЕСЬКА ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ» (Покупець) та Компанією «Yoshihide Shoten Co.ltd.» (Японія) (Продавець) 22.05.2024 року укладений Контракт №МР01, відповідно до якого Продавець здійснює Поставку та продає, а Покупець приймає Товар: мотоцикли, скутери, мопеди, нові б/у, різного стану та комплектації, відповідно до умов Контракту. Характеристики, умови постачання та особливості Товару за цим Контрактом мають бути зазначені у Специфікаціях та/або в Інвойсах, які є невід`ємною частиною Контракту. Відповідно до п. 2.1, 5.2, 5.3 Контракту кількісні та якісні характеристики Товару визначаються Специфікаціями та/або Інвойсами; оплата за товар, що поставляється за цим Контрактом, здійснюється шляхом банківського переказу протягом 6 календарних місяців з моменту (дати) перетину Товарів митного кордону України; можлива оплата шляхом здійснення попереднього платежу у розмірах та на умовах обумовлених додатково у Додатках (Інвойсах) конкретного постачання.

Компанією «Yoshihide Shoten Co.ltd.» виставлений позивачу Інвойс №013 від 12.10.2024 року на суму 4300 дол. США, в якому зазначений товар - TOYOTA YARIS HYBRID, 2023 з VIN-кодом НОМЕР_1 , країна виготовлення Японія, умови поставки CPT Odessa, терміни доставки 90 днів, контракт №МР01 від 22.05.20204 року.

Крім того, Компанією «Yoshihide Shoten Co.ltd.» виставлений позивачу Інвойс №015 від 12.10.2024 року на суму 12600 дол. США, в якому зазначений товар - HYUNDAI TUCSON, 2024 з VIN-кодом TMAJD812DNJ165434, країна виготовлення Чеська Республіка, умови поставки CPT Odessa, терміни доставки 90 днів, контракт №МР01 від 22.05.20204 року.

З метою здійснення митного оформлення товару (Інвойс №13 від 12.10.2024 року) позивачем подано митну декларацію №25UA02U0 від 18.02.2025 року, в якій зазначений легковий автомобіль, з поршневим двигуном внутрішнього згоряння з іскровим запалюванням та з зворотно-поступальним рухом поршня і електродвигуном в якості двигунів для пересування, крім тих, які здатні заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електроенергії, що був у використанні. Марка TOYOTA. Модель YARIS HYBRID. Контракт №МР01 від 22.05.2024 року, Інвойс №013 від 12.10.2024 року. Митна вартість визначена за ціною Інвойсу 4300 дол. США.

З метою здійснення митного оформлення товару (Інвойс №15 від 12.10.2024 року) позивачем подано митну декларацію №25UA04U8 від 18.02.2025 року, в якій зазначений легковий автомобіль, призначений для перевезення людей, з поршневим двигуном внутрішнього згоряння з іскровим запалюванням та електродвигуном в якості двигунів для пересування, які здатні заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електроенергії, що використовувалися. Марка HYUNDAI. Модель TUCSON. Контракт №МР01 від 22.05.2024 року, Інвойс №015 від 12.10.2024 року. Митна вартість визначена за ціною Інвойсу 12600 дол. США.

Разом з митною декларацією №25UA02U0 від 18.02.2025 року декларант надав митному органу наступні документи: пакувальний лист №013 від 12.10.2024 року; Інвойс №013 від 12.10.2024 року; коносамент №248405943 від 22.01.2025 року; домашній коносамент №0257 від 16.01.2025 року; автотранспортну накладну MD № 0933962 від 29.01.2025 року; супровідний документ T1 №25ROCT1900EQ4471M8 від 29.01.2025 року; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 08.12.2024 року; висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією №024-Е/25 від 01.02.2025 року; контракт №MP01 від 22.05.2024 року; доповнення до контракту - SPECIFICATION №013 від 12.10.2024 року; договір про надання послуг митного брокера №0301-1 від 03.01.2025 року; висновок про походження товару або акт експертизи, виданий уповноваженим органом №024-Е/25 від 01.02.2025 року; акт фізичного огляду №б/н від 03.02.2025 року; довідка №01/02/2025-25 від 01.02.2025 року.

Разом з митною декларацією №25UA04U8 від 18.02.2025 року декларант надав митному органу наступні документи: пакувальний лист №015 від 12.10.2024 року; Інвойс №015 від 12.10.2024 року; коносамент №248405943 від 22.01.2025 року; домашній коносамент №0257 від 16.01.2025 року; автотранспортну накладну MD № 0933962 від 29.01.2025 року; супровідний документ T1 №25ROCT1900EQ4471M8 від 29.01.2025 року; декларацію про походження товару №015 від 12.10.2024 року; акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу (у випадках митного огляду, що здійснюється при виконанні митних формальностей під час митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації) №25UA34U0 від 07.02.2025 року; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 від 19.09.2024 року; висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією №025-Е/25 від 02.02.2025 року; контракт №MP01 від 22.05.2024 року; доповнення до контракту SPECIFICATION №015 від 12.10.2024 року; договір про надання послуг митного брокера №0301-1 від 03.01.2025 року; висновок про походження товару або акт експертизи, виданий уповноваженим органом №025-Е/25 від 02.02.2025 року; акт фізичного огляду №б/н від 03.02.2025 року; довідка №01/02/2025-26 від 01.02.2025 року.

Відповідачем за цими деклараціями було запропоновано позивачу надати додаткові документи: виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та незважаючи на надання додаткових документів Одеська митниця відмовила у митному оформленні (випуску) товарів.

Одеською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2025/000111/2 від 23.02.2025 року та Картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2025/000171, якими було скориговано митну вартість товару до 9954 дол. США.

Одеською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2025/000112/2 від 23.02.2025 року та Картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2025/000170, якими було скориговано митну вартість товару до 18852 дол. США.

Відповідно до положень ст. 49, 52 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів та зборів; подавати органу доходів та зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно з ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів та зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до вимог ст. 53 Митного кодексу України одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів та зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення, а саме: декларацію митної вартості та документи що підтверджують числові значення складових митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт); інвойс; платіжні або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи; копія імпортної ліцензії; страхові документи, тощо.

У разі якщо зазначені документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності), зокрема, виписку з бухгалтерської документації; каталоги, прейскуранти (прас-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; копію митної декларації країни відправлення; тощо.

Відповідно до ст. 54, 55 Митного кодексу України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів та зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування, яке має містити обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування, тощо.

Відповідно до положень ст. 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Суд вважає дії митного органу щодо відмови в застосуванні митної вартості, заявленої позивачем, за першим методом - за ціною договору, неправомірними, рішення про коригування відповідачем митної вартості за вищезазначеними партіями товару таким, що підлягають скасуванню, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що декларант надав всі необхідні документи, які давали змогу митному органу визначити митну вартість товару, надані документи підтверджують числове значення митної вартості товару та не містять розбіжностей.

Так, декларантом наданий до митного органу договір (контракт), в якому визначений порядок, умови і строки оплати товару, умови поставки товару, тощо, наданий інвойс, який містить дані щодо найменування, кількості, ціни товару, що відповідає даним митної декларації та не суперечить умовам контракту, тощо.

Під час здійснення митного контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією №25UA02U0 від 18.02.2025 року Одеською митницею встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, а саме: 1) відповідно до контракту від 22.05.2024 року №MP01 та Інвойсу №013 від 12.10.2024 року поставка товару здійснюється на умовах CPT Odessa. Вказані умови поставки CPT (фрахт/перевезення оплачені до) передбачають, що продавець доставить товар названому перевізнику. Крім цього, продавець зобов`язаний оплатити витрати, пов`язані з перевезенням товару до названого пункту призначення. Це означає, що покупець бере на себе всі ризики, втрати чи пошкодження товару, як і інші витрати передачі товару, як і інші витрати після передачі товару перевізнику. Однак в документах, що надані до митного оформлення відсутні відомості щодо витрат на транспортування, що унеможливлює проведення перевірки включення необхідних складових митної вартості та обчислення митної вартості товарів відповідно до вказаної умови поставки в повному обсязі; 2) згідно п. 8 Контракту виробник зобов`язаний надати дистриб`ютору коносамент або авіа-накладну, проте зазначені документи до митного оформлення не надавалися.

Під час здійснення митного контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією №25UA04U8 від 18.02.2025 року Одеською митницею встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, а саме: 1) відповідно до контракту від 22.05.2024 року №MP01 та Інвойсу №015 від 12.10.2024 року поставка товару здійснюється на умовах CPT Odessa. Вказані умови поставки CPT (фрахт/перевезення оплачені до) передбачають, що продавець доставить товар названому перевізнику. Крім цього, продавець зобов`язаний оплатити витрати, пов`язані з перевезенням товару до названого пункту призначення. Це означає, що покупець бере на себе всі ризики, втрати чи пошкодження товару, як і інші витрати передачі товару, як і інші витрати після передачі товару перевізнику. Однак в документах, що надані до митного оформлення відсутні відомості щодо витрат на транспортування, що унеможливлює проведення перевірки включення необхідних складових митної вартості та обчислення митної вартості товарів відповідно до вказаної умови поставки в повному обсязі; 2) згідно п. 8 Контракту виробник зобов`язаний надати дистриб`ютору коносамент або авіа-накладну, проте зазначені документи до митного оформлення не надавалися.

Щодо тверджень митного органу про відсутність в поданих документах відомостей щодо витрат на транспортування, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Відповідно до п. 5, 6 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

Відповідно до положень п. 1.2, 3.1, 3.4 контракту від 22.05.2024 року №MP01 умови постачання мають бути зазначені в Специфікації та/або Інвойсі; постачання товарів за цим Контрактом має бути здійснене на умовах та в строки, зазначені в Інвойсах до цього Контракту для кожної поставки окремо; умови поставки за цим Контрактом розуміються відповідно до їх трактування «ІНКОТЕРМС 2020».

Відповідно до Інвойсів №013, №15 від 12.10.2024 року умови поставки CPT Odessa, які передбачають те, що фрахт/перевезення оплачено до названого місця призначення.

Продавець зобов`язаний укласти або забезпечити укладання договору (контракту) перевезення товару з узгодженого пункту поставки, якщо такий є у місці поставки, до названого місця призначення чи, якщо узгоджено, до будь-якого пункту в такому місці. Договір (контракт) перевезення повинен бути укладений на звичайних умовах за рахунок продавця і передбачати перевезення звичайним маршрутом і звичайним способом, який використовується для перевезення даного типу товару, що продається. Покупець не має жодного зобов`язання перед продавцем щодо укладення договору (контракту) перевезення. Продавець зобов`язаний оплатити усі витрати, пов`язані з товаром, до моменту його поставки, зокрема, транспортні та всі інші витрати, включаючи витрати на завантаження товару та витрати на гарантування безпеки перевезень.

Таким чином, за умови поставки СРТ Одеса компанія «Yoshihide Shoten Co.ltd.» зобов`язана сплатити витрати перевезення товару до названого місця призначення (м. Одеса), тобто, ці витрати включені до ціни, що була сплачена або підлягає сплаті позивачем, а тому митний орган у відповідності до положень ч. 2 ст. 53, ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України не мав права вимагати таких документів.

В матеріалах справи також міститься лист компанії «Yoshihide Shoten Co.ltd.» від 21.02.2025 року про те, що компанією виконані всі умови до доставці товару транспортних засобів, вартість транспортування на умовах СРТ Одеса включена у вартість товарів за Інвойсами №013, №15 від 12.10.2024 року.

Щодо тверджень митного органу про те, що згідно п. 8 Контракту виробник зобов`язаний надати дистриб`ютору коносамент або авіа-накладну, проте зазначені документи до митного оформлення не надавалися, суд звертає увагу, що в даному випадку відсутні будь-які розбіжності та не можливість визначити митну вартість за ціною контракту.

Крім того, контракт від 22.05.2024 року №MP01 взагалі не містить пункту 8, містить розділ 8 та п. 8.1, який взагалі стосується положень законодавства та визначає, що використання, ефективність, виконання, зміни, тлумачення та припинення дії цього Контракту регулюються Законодавством України.

Враховуючи вище зазначені обставини у Одеської митниці не було підстав, передбачених ч. З ст. 53 Митного кодексу України для витребування додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, а також причин для коригування митної вартості та для відмови у митному оформленні товарів за ціною контракту.

Оскільки основними документами, які підтверджують митну вартість товару, є зовнішньоекономічний договір (контракт), рахунок-фактура (інвойс), якщо рахунок сплачено, та банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, суд прийшов до висновку, що позивачем з метою підтвердження митної вартості товару до відповідача надано документи, які містять необхідну інформацію про товар, та його ціну. Натомість, суб`єктом владних повноважень не доведено, що подані декларантом документи для визначення митної вартості товару свідчать, що митна вартість товару занижена, як і не доведено неможливість визначення митної вартості за ціною договору, та необхідність застосування резервного методу визначення митної вартості товару.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, однак відповідач не довів наявність розбіжностей в поданих документах, подані документи містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а також надавали можливість відповідачу визначити митну вартість товару, відповідач не мав права витребовувати у позивача додаткові документи та відмовляти у розмитненні товару позивачу за ціною контракту.

Будь-яких переконливих аргументів та доказів, які б викликали обґрунтовані сумніви у достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору відповідачем не наведено та не надано, в відзиві на позов відповідачем не спростовані доводи позивача.

Посилання відповідача на наявність інформації про те, що подібний товар був оформлений за вищою митною вартістю суд не приймає до уваги, оскільки, відомості з інформаційної бази даних носять допоміжний інформаційних характер та не є безперечним доказом заниження митної вартості товарів в разі наявності у декларанта всіх документів, які підтверджують обґрунтованість заявленої митної вартості товару за ціною договору та не мають розбіжностей, які б не давали можливість визначити вартість товару.

Наявність у названій системі інформації про те, що подібний товар у попередні періоди розмитнювався за вартістю більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за другорядними методами, оскільки торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, сезонність, наявність знижок тощо), і сама по собі не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів, адже законодавство таких підстав прямо не встановлює, тому не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень не доведено суду, що надані позивачем документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ст. 8 Митного кодексу України митна справа здійснюється на основі принципів, в тому числі, законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі, заохочення доброчесності, тощо.

Згідно з ч. 3 ст. 318 Митного кодексу України митний контроль має передбачати виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Відповідно до ч. 7 ст. 54 Митного кодексу України у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Оскільки позивачем були надані для митного оформлення товару всі документи, необхідні для визначення його митної вартості, документи містять повну інформацію про митну вартість товару та її складові частини, не містять розбіжностей, тощо, відмова відповідача у розмитненні товару за митними деклараціями є не правомірною, оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів є протиправними та підлягають скасуванню судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕРША ОДЕСЬКА ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ» обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Позивач в позові просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 7000 грн. та зазначає, що з метою отримання професійної правничої (правової) допомоги, Позивач звернувся до Адвокатського об`єднання «Шавров, Галинський та партнери» з яким укладений Договір про надання правової допомоги №08 від 26.02.2025 року. Пунктом 3.1. вказаного Договору передбачено, що за надання правової допомоги за цим Договором Клієнт зобов`язується сплачувати Адвокатському об`єднанню винагороду (гонорар) в порядку, строки і розмірі, визначеному між Сторонами в додаткових угодах та додатках до цього Договору. Відтак, за надання правової допомоги у спорі між ТОВ «ПЕРША ОДЕСЬКА ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ» з митним органом про визнання протиправним та скасування рішень про коригування митної вартості товарів, вартість послуг становить 7000 грн. Позивач сплатив Адвокатському об`єднанню винагороду (гонорар) за отримання правової допомоги (послуг), шляхом надання грошових коштів, у розмірі 7000 грн.

Відповідач в відзиві зазначив, що витрати на правову допомогу в розмірі 7000 грн. є завищеними та становлять 2,3 прожиткові мінімуми на працездатних осіб, така сума витрат є надмірним тягарем для відповідача та не відповідає критеріям розумності та співмірності.

Відповідно до положень ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Суд звертає увагу, що позивачем не надано до суду жодного доказу понесення ним витрат на правничу допомогу, зокрема: не наданий договір про надання правової допомоги; не надано доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості; не надано детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат; не надано доказів сплати коштів за договором.

Таким чином, позивачем не доведено понесення витрат на правовому допомогу, а тому такі витрати не підлягають стягненню з відповідача.

Щодо судових витрат, зокрема, сплаченого судового збору, він підлягає стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань у відповідності до приписів ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. 6, 14, 90, 134, 139, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариство з обмеженою відповідальністю «ПЕРША ОДЕСЬКА ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ» (вул. Дідріхсона, буд. 27, оф.22, м. Одеса, 65029, ) до Одеської митниці (вул. Івана та Юрія Лип, 21 А, м. Одеса, 65078, код ЄДРПОУ ВП 44005631) про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів №UA500500/2025/000112/2 від 23.02.2025 року, № UA500500/2025/000111/2 від 23.02.2025 року задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів №UA500500/2025/000112/2 від 23.02.2025 року, №UA500500/2025/000111/2 від 23.02.2025 року.

Стягнути з Одеської митниці (вул. Івана та Юрія Лип, 21 А, м. Одеса, 65078, код ЄДРПОУ ВП 44005631) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕРША ОДЕСЬКА ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ» (вул. Дідріхсона, буд. 27, оф.22, м. Одеса, 65029, ) сплачений судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. 295 КАС України.

Суддя Леонід СВИДА