Справа № 640/4634/19
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2025-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

Справа № 640/4634/19

16 липня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Шидловського В.Б.

суддів: Сапальової Т.В. Капустинського М.М.

розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Кравця Р.Ю. про відвід колегії суддів у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України Весельської Тетяни Федорівни, Голови Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України Козьякова Сергія Юрійовича, члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України Тітова Юрія Георгійовича, члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України Заріцької Анастасії Олексіївни, члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України Макарчука Михайла Андрійовича, члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України Мішина Миколи Івановича, члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України Устименко Валентини Євгенівни, треті особи - Уповноважений з прав людини Верховної Ради України, Вища кваліфікаційна комісія суддів України, Рада суддів України про визнання бездіяльності та дій протиправними, визнання відсутності повноважень,

В С Т А Н О В И В :

відповідно до рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29 квітня 2025 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу. Разом з апеляційною скаргою представником позивача подано клопотання про розгляд справи за його участі.

10 липня 2025 року відкрито апеляційне провадження, відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи за його участі та призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

15 липня 2025 року представником позивача подано заяву про відвід колегії суддів Шидловського В.Б., Сапальової Т.В., Капустинського М.М., яка обґрунтована тим, що ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10 липня 2025 року у даній справі, колегією суддів було відкрито апеляційне провадження, а також було розглянуто клопотання сторони позивача по справі про розгляд даної справи за участю сторін, яке було залишено без задоволення. На переконання апелянта, призначення справи до розгляду в порядку письмового провадження призвели до порушення його права на справедливий судовий розгляд в контексті неправомірного обмеження права бути почутим та порушення права позивача по справі на захист в частині надання розумної та об`єктивної можливості донести до суду свої позовні вимоги та відстоювати свою позицію перед судом, не говорячи вже про сам характер спору у даній справі та його очевидну складність.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість заявленого відводу, суд апеляційної інстанції вважає, що заява про відвід є необґрунтованою з огляду на таке.

Згідно з статями 126, 129 Конституції України незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України. Вплив на суддю у будь-який спосіб забороняється. Суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Статтею 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з частиною 1 статті 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів незалежним, безстороннім і справедливим судом, твореним відповідно до закону.

Відповідно до статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно з п.п. 2, 4 ч. 1 ст. 36 КАС України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи та за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Частиною 4 ст. 36 КАС України визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Колегія суддів звертає увагу, що процесуальні рішення судді, їх зміст та форма, не можуть бути підставою для відводу судді. Незгода з рішеннями судді має здійснюватись у порядку, передбаченому чинним процесуальним законодавством України, яким передбачено процедуру оскарження будь-яких процесуальних рішень судді окремо або разом з кінцевим процесуальним рішенням з наведенням мотивів такої незгоди, а заперечення на ухвалу суду, що не підлягає оскарженню, можна включити до апеляційної скарги на рішення суду за наслідками розгляду справи.

Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, в ухвалах від 10 травня 2018 року (справа №800/592/17) та від 1 жовтня 2018 року (справа №9901/673/18).

Таким чином, при розгляді заяви про відвід встановлено, що підстави для відводу, на які посилається заявник, зводяться виключно до незгоди із прийнятим суддею процесуальним рішенням про відмову у задоволенні клопотання про розгляд справи за його участі та призначення справи до розгляду в порядку письмового провадження. Заява про відвід не містить відомостей, які могли б об`єктивно свідчити про наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості суддів Шидловського В.Б., Сапальової Т.В., Капустинського М.М., а суб`єктивні висновки заявника внаслідок незгоди з процесуальними діями чи рішеннями суду самі по собі, за відсутності будь-яких інших доводів, не є такими відомостями.

Між тим, в ухвалі суду від 10 липня 2025 року колегією судів зауважено, що згідно з вимогами ч. 2 ст. 311 КАС України, якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.

Дослідивши доводи щодо відводу судді, вивчивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що наведені у заяві про відвід обставини не можуть слугувати підставами для відведення головуючого судді Шидловського В.Б., суддів Сапальової Т.В. та Капустинського М.М., як такі, що викликають сумніви у неупередженості та об`єктивності вказаного судді, оскільки за правилами ч. 4 ст. 36 КАС України незгода сторони з процесуальними діями, рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

Неможливість для учасника справи заявити відвід з підстав незгоди з рішенням або окремою думкою судді в інших справах чи висловленою публічно думкою судді щодо того чи іншого юридичного питання обґрунтовується необхідністю дотримання одного з найважливіших принципів судочинства - nemo iudex in causa sua (ніхто не може бути суддею у власній справі), який виключає для учасника процесу можливість обирати суддю на власний розсуд, зокрема, шляхом заявлення відводів тим суддям, відома правова позиція яких не влаштовує учасника справи.

Висновок про те, що аргументи стосовно незгоди особи з судовим рішенням не є беззаперечним доказом виникнення сумнів у неупередженості та об`єктивності суддів, міститься в ухвалах Верховного Суду, зокрема, від 27 жовтня 2020 року у справі № 826/8426/14, від 06 жовтня 2022 року у справі № 640/17351/19, від 24 січня 2023 року у справі № 826/9693/13-а, від 11 липня 2023 року у справі №200/5179/22 та інших.

Інших підстав, які б вказували на упередженість або необ`єктивність колегії суддів Шидловського В.Б., Сапальової Т.В., Капустинського М.М. при здійсненні правосуддя у цій справі, представником позивача не наведено, не встановлено таких обставин і під час розгляду заяви.

Одночасно суд зауважує, що не можуть бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Враховуючи доводи заяви про відвід, колегія суддів приходить до висновку про їх необґрунтованість, оскільки позивачем не наведено обставин, які б свідчили про пряму чи опосередковану заінтересованість суддів в результатах розгляду цієї справи, а також викликали сумніви у неупередженості чи об`єктивності колегії суддів.

Згідно з ч. 4 ст. 40 КАС України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що наведені позивачем мотиви у заяві про відвід суддів, не є підставою для відводу колегії суддів Шидловського В.Б., Сапальової Т.В., Капустинського М.М..

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, а тому підстави для його задоволення відсутні.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40, 325 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

визнати необґрунтованою заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Кравця Р.Ю. про відвід колегії суддів Шидловського В.Б., Сапальової Т.В., Капустинського М.М.

Справу №640/4634/19 передати для вирішення питання про відвід, судді, що визначається у порядку, встановленому статтею 31 КАС України.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Головуючий Шидловський В.Б.

Судді Сапальова Т.В. Капустинський М.М.