Справа № 160/12208/25
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2025-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Врони О. В.
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-
ОСОБА_1 яка діє в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просить:
Відповідно до ч.6 ст.12, ч.1,2 ст.257, ч.1 ст.260 Кодексу адміністративного судочинства України зазначена справа є справою незначної складності та розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження.
За ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відзив на позовну заяву у встановлений судом строк, не надало.
Відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином, шляхом доставлення 05.05.2025 до його електронного кабінету ухвали суду, що підтверджується довідкою Дніпропетровського окружного адміністративного суду про доставку електронного листа.
За правилами ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
В період з 04.07.2025 по 07.07.2025 суддя перебувала на лікарняному, що підтверджується довідкою №309 від 08.07.2025 Відділу управління персоналом Дніпропетровського окружного адміністративного суду. Справа розглянута в перший день виходу судді з лікарняного.
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
Зареєстроване місце проживання особи : АДРЕСА_1 ;
Фактичне місце проживання/перебування АДРЕСА_2 .
Позивач є матірью і єдиним опікуном неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області і отримує пенсійні виплати: виплата допомоги на поховання, пенсія в разі втрати годувальника, страхові виплати.
30.09.2024 позивачем до Синельниківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України було подано заяву про виплату допомоги на поховання, у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 , з яким позивач перебувала у шлюбі (свідоцтво про шлюб НОМЕР_2 від 16.11.1987).
В електронному кабінету Пенсійного фонду України зазначено: «результат обробки звернення» - призначено, дата відповіді - 07.10.2024.
01.10.2024 позивачем до Синельниківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України було подано заяву про призначення пенсії в разі втрати годувальника.
В електронному кабінету Пенсійного фонду України зазначено: «результат обробки звернення» - призначено, .дата відповіді -08.10.2024.
14.10.2024 позивач звернулася до Синельниківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України із заявою про здійснення страхової виплати у зв`язку з недоотриманням суми пенсійних виплат (регресу) за період з 01.09.2024 по 20.09.2024 (день смерті померлого ОСОБА_3 ).
В електронному кабінету Пенсійного фонду України зазначено: «результат обробки звернення» - виконано.
ОСОБА_1 не надано рішення (повідомлення про призначення пенсії) за результатом розгляду заяви і документів органом, що призначає пенсію.
Щомісячна пенсійна виплата по втраті годувальника за ст.36 та ст.37, 38 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", Постанови Кабінету Міністрів України від 26 березня 2008 року №№ 265 "Деякі питання пенсійного забезпечення громадян", Постанови Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 "Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", Постанови Кабінету Міністрів України від 01 квітня 2022 року № 377 "Деякі питання виплати пенсії в разі втрати годувальника під час дії воєнного стану" повинна становити 50% від суми пенсії померлого годувальника пенсіонера ОСОБА_3 , що складає 10 134,89 грн.
Позивач зазначає , що вищевказані заяви (заява про виплату допомоги, поховання та інші соціальні виплати та заява на виплату пенсії по втраті годувальника) розглянуті за поданими ідентичним (одними та самими) документами з урахуванням розміру пенсії померлого пенсіонера ОСОБА_3 , а рішення щодо пенсійних виплат прийняті різні: при розрахунку допомоги на поховання враховано розмір пенсії померлого ОСОБА_3 в сумі 20 269,78 грн. з урахуванням пенсійного стажу 37 років 1 місяць та 23 дні, що не враховано при розрахунку пенсії по втраті годувальника, яку повинна була отримувати неповнолітня донька ОСОБА_2 .
Після подання заяв на рахунок ОСОБА_1 було сплачено пенсійні виплати:
- 25.10.2024 року, призначення платежу «Пенсія». Сума в розмірі 3 633,33 грн.
- 05.11.2024 року, призначення платежу «Пенсія». Сума в розмірі 2 725,00 грн.
- 05.12.2024 року, призначення платежу «Пенсія». Сума в розмірі 2 725,00 грн.
- 05.12.2024 року, призначення платежу «Соціальні виплати». Сума в розмірі 4 455,83 грн.
- 03.01.2025 року, призначення платежу «Пенсія». Сума в розмірі 2 725,00 грн.
- 05.02.2025 року, призначення платежу «Пенсія». Сума в розмірі 2 725,00 грн.
- 05.03.2025 року, призначення платежу «Пенсія». Сума в розмірі 2 725,00 грн.
- 04.04.2025 року, призначення платежу «Пенсія». Сума в розмірі 3 038,00 грн.
За розрахунком позивача загальна сума заборгованості пенсійних виплат становить 56 357,22 грн.
Адвокатські запити представника позивача до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо прийнятих рішень за поданими ОСОБА_1 до Синельниківського об`єднаного управління ПФУ (Відділ обслуговування громадян №26 (сервісний центр) вищевказаних заяв; інформації щодо нарахованих та виплачених пенсії (пенсійних виплат) за поданими ОСОБА_1 до Синельниківського об`єднаного управління ПФУ (Відділ обслуговування громадян №26 (сервісний центр) вищевказаними заявами, залишились без надання відповідей.
Позивач, яка діє в інтересах неповнолітньої дитини, вважає, що протиправною бездіяльністю відповідача порушуються права і інтереси її доньки, звернулася із позовною заявою до суду.
При вирішенні спору суд виходить з наступного.
Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За приписами ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Діти є рівними у правах незалежно від походження і обов`язок держави забезпечити їхнє утримання у разі втрати годувальника (ч.3 с.51 Конституції).
За визначенням у ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 № 1706-VII (Закон №1706-VII), внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.
На підставі ч.ч. 2, 3 ст.7 Закону № 1706-VII Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв`язання проблем, пов`язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.
Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина-інвалід та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.
08 червня 2016 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 365 «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам», пунктом 1 якої затверджено Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам та Порядок здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання /перебування.
Пунктом 4 Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам установлено, що соціальні виплати внутрішньо переміщеним особам призначаються і виплачуються [...] територіальними органами Пенсійного фонду України [...] за місцем їх фактичного проживання/перебування, незалежно від факту реєстрації місця проживання/перебування.
Згідно п. 2 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання /перебування: контроль за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам здійснюють структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення) шляхом відвідування не рідше ніж одного разу на шість місяців фактичного місця проживання/перебування внутрішньо переміщеної особи, про що складається акт обстеження матеріально-побутових умов сім`ї за формою, встановленою Мінсоцполітики. Якщо в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб є інформація щодо проходження особою фізичної ідентифікації в публічному акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України», чергова перевірка у відповідному періоді не проводиться.
Законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення та визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, є Закон №1058-IV.
Згідно ст. 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по ІІІ групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), незалежно від тривалості страхового стажу.
При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.
Непрацездатними членами сім`ї померлого годувальника вважаються:
1) чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";
2) діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років.
Діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах системи загальної середньої освіти, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах (у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених навчальних закладів та вступом до іншого навчального закладу або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців), до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, та діти-сироти до досягнення ними 23 років незалежно від того, навчаються вони чи ні;
3) чоловік (дружина), а в разі їх відсутності один з батьків або брат чи сестра, дідусь чи бабуся померлого годувальника незалежно від віку і працездатності, якщо він (вона) не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років.
До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій статті 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", якщо вони:
1) були на повному утриманні померлого годувальника;
2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.
Для обчислення розміру пенсії у зв`язку з втратою годувальника необхідно обчислити розмір пенсії за віком померлого годувальника, враховуючи його стаж та заробіток. Так, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається в розмірі:
- на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника;
- на двох та більше непрацездатних членів сім`ї 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками.
При досягненні дитиною 18 років, виплата пенсії у зв`язку з втратою годувальника припиняється з першого числа місяця, що настає за місцем, в якому вона досягла 18-річчя.
Отже, у разі, якщо дитині виповнилося 18 років, проводити виплату пенсії, їй слід особисто, крім випадків, коли над нею встановлено опіку (піклування). Пенсійна справа буде переоформлена на ім`я дитини та виплата пенсії буде провадиться особисто, до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, та діти-сироти до досягнення ними 23 років незалежно від того, навчаються вони чи ні.
Відповідно неповнолітня донька ОСОБА_2 має право на отримання пенсії по втраті годувальника батька ОСОБА_3 в розмірі 50% від щомісячної пенсії.
Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до вищевикладеного, ОСОБА_1 , як опікун/піклувальник над неповнолітньою донькою ОСОБА_2 , діючи в інтересах неповнолітньої дитини, звернулася для отримання пенсії по втраті годувальника на неповнолітню дитину ОСОБА_2 .
Позивач просить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити пенсію по втраті годувальника на неповнолітню дитину в розмірі 50% від пенсії померлого батька.
При цьому, позивач зазначає, що не отримувала відповідного рішення (повідомлення) про призначення пенсії за результатом розгляду її заяви. Дане рішення відсутнє в електронній пенсійній справі електронного порталу ПФУ за електронним кабінетом ОСОБА_1 .
Разом з тим матеріали справи свідчать, що на картку позивача щомісячно надходять пенсійні виплати, неповнолітній доньці ОСОБА_2 видано пенсійне посвідчення № НОМЕР_3 (серії НОМЕР_4 ) від 27.11.2024 за видом пенсії у разі втрати годувальника, що свідчить про наявність рішення про призначення пенсії в разі втрати годувальника.
За встановлених обставин позовні вимоги призначити щомісячні пенсійні виплати по втраті годувальника неповнолітній дитині не підлягають задоволенню. Прийняття ще одного рішення за наявності чинного не допускається.
Щодо незгоди позивача із розміром нарахованих і виплачених пенсійних виплат, то позивач має право на звернення з такими вимогами шляхом подання до суду окремої позовної заяви.
Відповідно до вимог ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Тобто, ці норми одночасно покладають обов`язок на сторін доводити суду обґрунтованість своїх тверджень або заперечень.
Належних і достатніх доказів, які б спростовували доводи позивача, відповідач під час розгляду справи не надав.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Оскільки у позовних вимогах відмовлено, суд не здійснює розподіл судових витрат.
Керуючись ст.ст. 242-246, 255, 262, 295 КАС України, суд, -
У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Врона