Справа № 420/10852/25
Суддя: Самойлюк Г.П.
Дата ухвалення: 2025-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Самойлюк Г.П., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Копійка-Центр» до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування рішень,-

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Копійка-Центр» до Одеської митниці, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів № UA500590/2025/000003/2 від 07.02.2025 року;

- визнати протиправним та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500590/2025/000008 від 07.02.2025 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 18 березня 2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «КОПІЙКА-ЦЕНТР» (код за ) «Покупець» та юридичною особою за законодавством Китайської Народної Республіки Yiwu Unigator Trading Co., Ltd, (Місцезнаходження: 1STFLOOR, UNIT 1, BUILDING 39, YIAN 1st DISTRICT, HOUZHAI STREET, YIWU, ZHEJIANG, CHINA 322000 (Китай); реєстраційний номер: 91330782MA2EA3XB6A) «Продавець», укладений контракт № 13/CH/2021 на поставку товарів, що вказані в Специфікаціях до Договору, які є невід`ємними його частинами.

Декларантом подано до митного оформлення митну декларацію щодо митного

оформлення товару.

Позивачем митну вартість визначено за основним методом за ціною договору (контракту). Відповідачу надано усі документи, передбачені МК України, які підтверджують числові значення складових митної вартості товарів за першим методом.

За результатами митного оформлення МД відповідачем прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення № UA500590/2025/000008 від 07.02.2025 року та рішення про коригування митної вартості товарів № UA500590/2025/000003/2 від 07.02.2025 року.

Позивач не згодний з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення № UA500590/2025/000008 від 07.02.2025 року та рішенням про коригування митної вартості товарів № UA500590/2025/000003/2 від 07.02.2025 року, вважає їх протиправними та такими, що підлягають скасуванню, в зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою від 21.04.2025 року відкрито провадження в адміністративній справі та визначено, що розгляд справи буде проводитись за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи на підставі ст. 262 КАС України у межах строків, визначених ст. 258 КАС України та з урахуванням встановлених сторонам строків для подання заяв по суті.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому в обґрунтування правової позиції зазначено, що на виконання вимог статті 54 МКУ під час здійснення Одеською митницею митного контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією (МД) №25UA99U1 від 05.02.2025 встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності та не містяться всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, та обґрунтовано у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів № UA500590/2025/000003/2 від 07.02.2025, а саме:

1) відповідно до пп.в) п.2 ч.10 ст.58 Митного кодексу України (далі МКУ) при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Згідно з п.5.4 та п.8.3 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 18.03.2021 №13/СН/2021 ціна на товар складає в собі експортне пакування, маркування, завантаження та пакетування. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

2) в зовнішньоекономічному договорі (контракті) від 18.03.2021 №13/ СН/2021 зазначено умови поставки CIF, в поданому до митного оформлення інвойсі від 17.10.2024 №18 та специфікації від 17.10.2024 №18 зазначено умови поставки FOB. В розділі 3 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 18.03.2021 №13/СН/2021 відсутня жодна інформація щодо змін умов поставки;

3) відповідно до п.6.1.1 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 18.03.2021 №13/СН/2021 та специфікації від 16.10.2024 №17 умовою розрахунку платежів є оплата 20% загальної вартості товару, вказаної у підтверджуючому замовлені протягом 7 днів після підтвердження інвойсу та 80% за 14 днів до прибуття судна в порт призначення. Декларант ТОВ "СІТНЕЙ ЛТД" надає до МД банківські платіжні документи № 62678 від 17.10.2024 та № 48501 від 26.12.2024 з передоплатою, в яких відсутні відомості до якої саме поставки товару вони мають відношення;

4) відповідно до п 6.1.1 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 18.03.2021 № 13/СН/2021 та специфікації від 17.10.2024 №18, покупець повинен сплатити 20% від загальної вартості контракту, зазначеній у підтвердженому заказі. Відповідно до наданого платіжного доручення в іноземній валюті від 17.10.2024 № 62678 сума переказу становить 16472,46 доларів США, що становить 40,7% від суми, зазначеної в інвойсі (40435,6 доларів США);

5) Загальна вартість товару згідно інвойсу від 17.10.2024 №18 складає 40435,60 доларів США. Декларантом надано банківські платіжні документи № 62678 від 17.10.2024 на суму 16472,46 доларів США та № 48501 від 26.12.2024 на суму 32199,37 доларів США, що у сумі становить 48631,83 доларів США. В інвойсі від 17.10.2024 №18 зазначається передоплата у сумі 8236,23 доларів США. Таким чином подані платіжні документи неможливо співвіднести до даної поставки товару за інвойсом від 17.10.2024 №18;

6) відповідно до п. 4.1. договору транспортно-експедиторського обслуговування від 17.11.2023 № 006/23 «Клієнт оплачує рахунки Експедитора протягом 3 (трьох) календарних днів з дати їх виставлення шляхом переказу зазначених у відповідному рахунку сум на розрахунковий рахунок Експедитора , але до митного оформлення не надані рахунки Експедитора, банківські та платіжні документи, що унеможливлює перевірку правильності нарахування витрат на транспортування вантажу;

7) Довідка про транспортно-експедиційні витрати на перевезення товарів автомобільним транспортом надано ТОВ «СІТНЕЙ ЛТД», проте відповідно до гр. 16 автотранспортної накладної від 21.01.2025 № TG017510 перевізником задекларованого товару виступає компанія «PP PENTIISKYI VLADYSLAV».

Відповідач зазначає, що Одеська митниця під час здійснення контролю митної вартості товарів позивача та прийняття картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення № № UA500590/2025/000008 від 07.02.2025 року та рішення про коригування митної вартості товарів № UA500590/2025/000003/2 від 07.02.2025 року діяла у відповідності до вимог законів та інших нормативно-правових актів України, не порушувала права та законні інтереси позивача, а тому відсутні підстави для задоволення адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Копійка-Центр».

Ухвалою від 05.05.2025 року відмовлено представнику відповідача у задоволенні клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

За приписами ч.5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відтак, справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд,

ВСТАНОВИВ:

В межах здійснення зовнішньоекономічної діяльності 18 березня 2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «КОПІЙКА-ЦЕНТР» (код за ) «Покупець» та юридичною особою за законодавством Китайської Народної Республіки Yiwu Unigator Trading Co., Ltd, (Місцезнаходження: 1STFLOOR, UNIT 1, BUILDING 39, YIAN 1st DISTRICT, HOUZHAI STREET, YIWU, ZHEJIANG, CHINA 322000 (Китай); реєстраційний номер: 91330782MA2EA3XB6A), «Продавець», укладений контракт № 13/CH/2021 на поставку товарів, що вказані в Специфікаціях до Договору, які є невід`ємними його частинами.

Так, відповідно до п. 1.1. та 1.2. Договору Продавець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених в цьому Договорі, передавати у власність Покупцеві товар, а Покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі, приймати та оплачувати Товар.

Відповідно до п. 1.2. Договору найменування виробника, одиниця виміру, ціна та кількість Товару, що поставляється, узгоджуються сторонами в Специфікаціях, які підписуються на кожну окрему партію Товару, і є невід`ємними частинами цього Контракту.

Ціна, загальна вартість Договору та умови платежів регулюються п.п. 5.1. -5.4., 6.1. - 6.5. цього Договору.

Згідно із п. 3.1. Договору товар за контрактом має бути поставлений партіями на умовах CIF «Інкотермс-2010» (товар завантажений на борт судна) за адресою: Одеса, Україна.

Позивач здійснив декларування поставленого в Україну товару за митною декларацією, в якій митну вартість товару визначено за першим методом - за ціною договору (контракту), а саме:

- товар № 1 - Домашнє взуття: Взуття домашнє р.36-41 в асортименті.тип 6 / Home shoes 36-41 in assortment.type 6 арт.211972-126пар;Взуття домашнєр.36-41 в асортименті. тип 7 / Homeshoes 36-41 in assortment. type 7 арт.пар;Взуття домашнє р.36-41 васортименті. тип 8 / Home shoes 36-41 inassortment. type 8 арт.пар;Торгівельна марка - даних нема.Виробник: Yiwu Unigator Trading Co., Ltd., ІВУ КСІНЮ КО ЛТДКраїна походження: CN;

- товар № 10 - Посуд столовий та кухоний з фарфору:Набір піал для снеків 4шт/ Set of 4snack bowls арт.206532-720шт;Чашкакерамічна. тип 36. асортимент / Ceramiccup. type 36. assortment арт.211989-400шт;Чашка керамічна. тип 37.асортимент / Ceramic cup. type 37.assortment арт.211990-300шт;Чашкакерамічна. тип 38. асортимент. / Ceramiccup. type 38. assortment арт.211991-300шт;Чашка керамічна. тип 39. асортимент. / Ceramic cup. type 39.assortment арт.211992- 225шт;Чашка керамічна. тип 40. асортимент. / Ceramic cup.type 40. assortment арт.211993-300шт;Чашка керамічна. тип 41. асортимент. /Ceramic cup. type 41. assortment арт.211994-300шт;Чашка керамічна. тип 42.асортимент. / Ceramic cup. type 42. assortment арт.211995-216шт;Чашкакерамічна. тип 43. асортимент. / Ceramic cup. type 43. assortment арт.211996-360шт;Чашка керамічна. тип 44. асортимент. / Ceramic cup. type 44.assortment арт.211997-399шт;Чашка керамічна. тип 45. асортимент. / Ceramic cup.type 45. assortment арт.211998-400шт;Чашка керамічна. тип 46. асортимент. /Ceramic cup. type 46. assortment арт.211999-400шт;Чашка керамічна. тип 47.асортимент. / Ceramic cup. type 47. assortment арт.212000- 225шт;Торгівельна марка - даних нема.Виробник: Yiwu Unigator Trading Co., Ltd.Країна походження: CN.

- товар № 11 - Іграшки дитячі - мильні бульбашки: Мильні бульбашки. динозавр тип 2.35мл. / Soap bubbles. dinosaur type 2.35 ml. арт.шт;Мильні бульбашки.динозавр. 35мл. / Soap bubbles.dinosaur. 35 ml. арт.212016- 1440шт;Мильнібульбашки. корабель. / Soap bubbles.ship. арт.шт;Мильні бульбашки.льодовик. / Soap bubbles. glacier. арт.шт;Мильні бульбашки. машина. /Soap bubbles. machine. арт.шт;Мильні бульбашки. морозиво. / Soap bubbles.ice cream. арт.шт;Мильні бульбашки. мяч. / Soap bubbles. ball. арт.шт;Мильні бульбашки. папуга. 35мл. / Soap bubbles. parrot. 35 ml. арт.шт;Торгівельна марка - даних нема.Виробник: Yiwu Unigator Trading Co., Ltd.Країна походження: CN

Для підтвердження вказаних у декларації відомостей до митного органу був поданий відповідний пакет документів згідно з Митним кодексом України, а саме: пакувальний лист № 18 від 17.10.2024 року; рахунк-фактуру (інвойс) № 18 від 17.10.2024 року; коносамент № SHWS224111376 від 29.11.2024 року; автотранспортну накладну № TG017510 від 21.01.2025 року; сертифікат про походження товару № 18 від 17.10.2024 року; банківський платіжний документ № 62678 від 17.10.2024 року; банківський платіжний документ № 48501 від 26.12.2024 року; документ, що підтверджує вартість перевезення товару № 0577 від 04.02.2025 року, договір та додаткову угоду від 31.01.2022 року; № 2 від 31.12.2023 року, № 3 від 15.05.2024 року, № 4 від 24.09.2024 року; специфікації № 18 від 17.10.2024 року до Договору, договір № 003/21 від 02.02.2021 року на надання брокерських послуг та декларування товарів ТОВ «КОПІЙКА-ЦЕНТР», договору (контракту) про перевезення № 006/23 від 17.11.2023 року; акт зважування від 05.02.2025 року.

Проте, під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості митним органом встановлено, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів.

Одеською митницею прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення № UA500590/2025/000008 від 07.02.2025 року та рішення про коригування митної вартості товарів № UA500590/2025/000003/2 від 07.02.2025 року.

В оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів № UA500590/2025/000003/2 від 07.02.2025 року зазначено, що в поданих документах містяться розбіжності. Надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, про що повідомлено декларанту та обґрунтовано у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів, а саме:

1) відповідно до пп.в) п.2 ч.10 ст.58 Митного кодексу України (далі МКУ) при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Згідно з п.5.4 та п.8.3 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 18.03.2021 №13/СН/2021 ціна на товар складає в собі експортне пакування, маркування, завантаження та пакетування. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

2) в зовнішньоекономічному договорі (контракті) від 18.03.2021 №13/ СН/2021 зазначено умови поставки CIF, в поданому до митного оформлення інвойсі від 17.10.2024 №18 та специфікації від 17.10.2024 №18 зазначено умови поставки FOB. В розділі 3 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 18.03.2021 №13/СН/2021 відсутня жодна інформація щодо змін умов поставки;

3) відповідно до п.6.1.1 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 18.03.2021 №13/СН/2021 та специфікації від 16.10.2024 №17 умовою розрахунку платежів є оплата 20% загальної вартості товару, вказаної у підтверджуючому замовлені протягом 7 днів після підтвердження інвойсу та 80% за 14 днів до прибуття судна в порт призначення. Декларант ТОВ "СІТНЕЙ ЛТД" надає до МД банківські платіжні документи № 62678 від 17.10.2024 та № 48501 від 26.12.2024 з передоплатою, в яких відсутні відомості до якої саме поставки товару вони мають відношення;

4) відповідно до п 6.1.1 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 18.03.2021 № 13/СН/2021 та специфікації від 17.10.2024 №18, покупець повинен сплатити 20% від загальної вартості контракту, зазначеній у підтвердженому заказі. Відповідно до наданого платіжного доручення в іноземній валюті від 17.10.2024 № 62678 сума переказу становить 16472,46 доларів США, що становить 40,7% від суми, зазначеної в інвойсі (40435,6 доларів США);

5) Загальна вартість товару згідно інвойсу від 17.10.2024 №18 складає 40435,60 доларів США. Декларантом надано банківські платіжні документи № 62678 від 17.10.2024 на суму 16472,46 доларів США та № 48501 від 26.12.2024 на суму 32199,37 доларів США, що у сумі становить 48631,83 доларів США. В інвойсі від 17.10.2024 №18 зазначається передоплата у сумі 8236,23 доларів США. Таким чином подані платіжні документи неможливо співвіднести до даної поставки товару за інвойсом від 17.10.2024 №18;

6) відповідно до п. 4.1. договору транспортно-експедиторського обслуговування від 17.11.2023 № 006/23 «Клієнт оплачує рахунки Експедитора протягом 3 (трьох) календарних днів з дати їх виставлення шляхом переказу зазначених у відповідному рахунку сум на розрахунковий рахунок Експедитора , але до митного оформлення не надані рахунки Експедитора, банківські та платіжні документи, що унеможливлює перевірку правильності нарахування витрат на транспортування вантажу;

7) Довідка про транспортно-експедиційні витрати на перевезення товарів автомобільним транспортом надано ТОВ «СІТНЕЙ ЛТД», проте відповідно до гр. 16 автотранспортної накладної від 21.01.2025 № TG017510 перевізником задекларованого товару виступає компанія «PP PENTIISKYI VLADYSLAV».

Одеська митниця, приймаючи Рішення про коригування митної вартості товарів, визначила їх митну вартість резервним методом, із застосуванням рівня митної вартості оформлених товарів, митне оформлення яких вже здійснено, на підставі баз даних АСМО «Інспектор-2006» та ЄАІС Держмитслужби ввезення товарів, заявлених до митного оформлення, яка є більшою ніж заявлено декларантом.

Позивачу, як декларанту, роз`яснено, що у разі незгоди з вказаним рішенням, останній має право на його оскарження, а також право на випуск товарів у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

Позивач, вважаючи протиправними вказані рішення відповідача, звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Статтею 543 МК України визначено, що безпосереднє здійснення державної митної справи покладається на органи доходів та зборів.

До митної справи відповідно до ст.7 МК України відносяться, крім іншого, встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення.

Згідно з п.23,24 ст.4 МК України митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку; митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Згідно положень Митного кодексу України митний орган здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів, якою є відповідно до ст.49 МК України, їх вартість, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 2 ст.53 МК України визначений перелік документів, які декларант подає митному органу щодо підтвердження митної вартості товарів і обраний метод її визначення. Такими документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МКУ у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, перелік яких визначений в даній нормі закону.

Таким чином, митний орган має право вимагати від декларанта додаткові документи лише при наявності визначених законом підстав, чітко зазначених в ч.3 ст.53 МКУ (- розбіжності у документах, - ознаки підробки документів, - або вони не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари).

В оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів № UA500590/2025/000003/2 від 07.02.2025 року зазначено, що подані позивачем документи містять розбіжності.

Жодного належного та допустимого доказу, що надані позивачем документи містять розбіжності не надано. Розбіжність це відсутність однаковості в документах щодо митної вартості товару. В рішенні відсутні посилання на розбіжності в наданих документах.

В той же час в договорі, декларації, Інвойсі, які є основними документами, жодних розбіжностей саме у вартості товару не міститься.

Щодо тверджень відповідача про коригування митної вартості товарів у зв`язку з відсутністю даних у наданих до митного оформлення позивачем документах щодо складової митної вартості товару як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт пов`язаних з пакуванням, в наслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 5.4. контракту № 13/CH/2021на поставку товарів від 18.03.2021 року ціна товару містить в собі експортну упаковку, маркування, завантаження та пакування товару. Вартість упаковки та палету врахована в ціні товару (п. 8.3. Договору).

Пунктами 8.1. та 8.2. Договору містяться положення щодо маркування товару та його упаковки, які повинні відповідати вимогам законодавства країни Продавця.

Відповідно до п.п. в ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема, вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням.

Проте, як зазначалося вище, поставка товару була здійснена у тарі Продавця товару, відповідно її вартість також входить у ціну товару.

При цьому, жодних спеціальних умов щодо пакування товару, інвойсами, наданими Продавцем, не передбачалось.

За таких обставин, при постачанні спірного товару вартість тари та пакування включена до ціни товару, яка вказана в інвойсі і тому, при визначенні складових митної вартості товару, не повинна була додаватись окремо.

Відповідно до Класифікатора особливостей переміщення товарів через митний кордон України, у разі поставки товару у зворотній тарі у графі МД 37. Процедура митної декларації має бути зазначено ZZ32, в той час як у вказаній графі митної декларації поданої Декларантом зазначено ZZ00 (тара не зворотна та вартість входить у ціну товару), що свідчить про відсутність особливостей переміщення товару, визначених цим Класифікатором. При цьому, жодних спеціальних умов щодо пакування товару, інвойсами не передбачалось.

При цьому суд враховує правові висновки Верховного Суду викладені у постанові від 18.12.2019 року по справі №160/8775/18 щодо аналогічних спірних правовідносин, в якій Верховний суд зазначив, що відповідно до пп «в» п. 1 ч.10 ст.58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додається вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, якщо такі витрати (складові митної вартості) не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті. Тобто у разі включення до ціни товару вартості упаковки або пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, їх вартість не додається при розрахунку митної вартості товару. Отже, за умовами зовнішньоекономічного контракту ціна товару включає в себе вартість пакування, у зв`язку з чим згідно з положеннями пп «в» п. 1 ч.10 ст.58 МКУ ці витрати не додаються до ціни, що фактично сплачена за товар, при визначені митної вартості.

Щодо тверджень відповідача про коригування митної вартості товарів у зв`язку з тим, що в зовнішньоекономічному договорі (контракті) від 18.03.2021 №13/ СН/2021 зазначено умови поставки CIF, в поданому до митного оформлення інвойсі від 17.10.2024 №18 та специфікації від 17.10.2024 №18 зазначено умови поставки FOB. В розділі 3 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 18.03.2021 №13/СН/2021 відсутня жодна інформація щодо змін умов поставки, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.3.1. Договору Продавець поставляє товар партіями на умовах CIF «Інкотермс2010» за адресою: Одеса, Україна. Однак, Одеська митниця не врахувала п. 7.1. Договору, відповідно до якого Сторони визначили, що передача товару перевізнику здійснюється в місці, визначеному п. 3.1. Контракту, якщо Сторонами не буде узгоджене інше.

Отже, зміна умов поставки передбачена п. 7.1. розділу 7 Договору.

Враховуючи вищевикладене, суд критично оцінює вказані доводи відповідача.

Щодо тверджень відповідача про коригування митної вартості товарів у зв`язку з тим, що

- відповідно до п.6.1.1 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 18.03.2021 №13/СН/2021 та специфікації від 16.10.2024 №17 умовою розрахунку платежів є оплата 20% загальної вартості товару, вказаної у підтверджуючому замовлені протягом 7 днів після підтвердження інвойсу та 80% за 14 днів до прибуття судна в порт призначення. Декларант ТОВ "СІТНЕЙ ЛТД" надає до МД банківські платіжні документи № 62678 від 17.10.2024 та № 48501 від 26.12.2024 з передоплатою, в яких відсутні відомості до якої саме поставки товару вони мають відношення;

- відповідно до п 6.1.1 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 18.03.2021 № 13/СН/2021 та специфікації від 17.10.2024 №18, покупець повинен сплатити 20% від загальної вартості контракту, зазначеній у підтведженному заказі. Відповідно до наданого платіжного доручення в іноземній валюті від 17.10.2024 № 62678 сума переказу становить 16472,46 доларів США, що становить 40,7% від суми, зазначеної в інвойсі (40435,6 доларів США);

- загальна вартість товару згідно інвойсу від 17.10.2024 №18 складає 40435,60 долларів США. Декларантом надано банківські платіжні документи № 62678 від 17.10.2024 на суму 16472,46 доларів США та № 48501 від 26.12.2024 на суму 32199,37 доларів США, що у сумі становить 48631,83 доларів США. В інвойсі від 17.10.2024 №18 зазначається передоплата у сумі 8236,23 доларів США. Таким чином подані платіжні документи неможливо співвіднести до даної поставки товару за інвойсом від 17.10.2024 №18

Порядок здійснення платежів передбачений розділом 6 Договору «Умови платежів», де в п.п. 6.1.1. та 6.1.2. деталізуються строки та розміри платежів у відсотковому значенні до вартості контракту та підтвердженій заявці до нього.

Проте, відповідно до п. 6.3. Договору допускається сплата товару частинами.

Продавець, на підтвердження здійснення Покупцем сплати частинами, приймає документальне підтвердження банківських переказів, які надаються банком Покупця за кожною частиною оплати.

Відповідно до положень Договору, найменування, ціна і кількість Товару, що поставляється, узгоджуються Сторонами в Специфікаціях, які підписуються на кожну окрему партію товару, і є невід`ємними частинами цього контракту (п.п. 2.1., 3.1., 5.2., 5.3., 6.3., 12.7. Договору).

Відповідно до Специфікації № 18 від 17.10.2024 року до Договору загальна вартість товару складає 40435,60 доларів США, яка була сплачена двома платіжками на підставі банківських платіжних документів № 62678 від 17.10.2024 (20 % від початкової Заявки, яка змінилась) та № 48501 від 26.12.2024 року, які разом дорівнюють загальній сумі Специфікації № 18 від 17.10.2024 рок.

При цьому, ідентифікація платежу зазначена в банківських платіжних документах, що стосується товару, за банківськими платіжними документами № 62678 від 17.10.2024 та № 48501 від 26.12.2024 року, шляхом посилання в графі « 70» на контракт на поставку товарів № 13/CH/2021 від 18.03.2021 року, де сума всіх платежів повністю відповідає загальній сумі інвойсу № 18 від 17.10.2024 року.

Крім цього, відповідно до п. 12.8. Договору у випадках, що не передбачені чинним Контрактом, Сторони керуються діючим законодавством України, Правилами Інкотермс в редакції 2010 року, Конвенції ОНН про договори міжнародної купівлі-продажу товарів від 11 квітня 1980 року. Так, відповідно до ч. 3 ст. 6 ЦКУ сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Крім того суд зазначає, що згідно з частиною сьомою статті 58 МК України платежі не обов`язково повинні бути здійснені у вигляді переказу грошей (зокрема, але не виключно). У процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. У свою чергу умови плати безпосередньо ціни товару не стосуються. У зв`язку з цим відомості про умови оплати товару не повинні братися митницею при контролі за митною вартістю, а відтак суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.

Щодо тверджень відповідача про коригування митної вартості товарів у зв`язку з тим, що відповідно до п. 4.1. договору транспортно-експедиторського обслуговування від 17.11.2023 № 006/23 «Клієнт оплачує рахунки Експедитора протягом 3 (трьох) календарних днів з дати їх виставлення шляхом переказу зазначених у відповідному рахунку сум на розрахунковий рахунок Експедитора , але до митного оформлення не надані рахунки Експедитора, банківські та платіжні документи, що унеможливлює перевірку правильності нарахування витрат на транспортування вантажу, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 2.1. Договору транспортно-експедиторського обслуговування № 006/23 від 17.11.2023 року ТОВ «КОПІЙКА-ЦЕНТР», укладеному з ТОВ «СІТНЕЙ ЛТД», послуги надаються на підставі заявки на організацію транспортно-експедиторських послуг або додаткової угоди до договору (надалі Заявка), в якій вказуються, зокрема, розмір плати Експедитору та інші погоджені Сторонами умови. Пунктом 4.1. вказаного договору встановлено, що Клієнт оплачує рахунки Експедитора протягом 3 (трьох) календарних днів з дати їх виставлення шляхом переказу зазначених у відповідному рахунку сум на розрахунковий рахунок Експедитора, якщо інший порядок розрахунків не погоджений Сторонами в Заявках.

Крім цього, відповідно до ч. 3 ст. 6 ЦК України сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд, а згідно із ст. 627 ЦК України (свобода договору) сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Так, декларантом відповідно до ч. 6 ст. 53 МКУ до митного оформлення надано : - копію договору на перевезення вантажу № 27.01.25/707 ОД-П від 27.01.2025 року, укладений між ТОВ «ТАНІТ ГРУП» та ФОП ОСОБА_1 ; - копію договору транспортного експедирування № 31.05.2023/1157 ОД від 31.05.2023 року, укладений між ТОВ «ТАНІТ ГРУП» та ТОВ «СІТНЕЙ ЛТД». Додатки: - копія попередньої Специфікації № 18 від 17.10.2024 року між ТОВ «КОПІЙКА-ЦЕНТР» та юридичною особою КНР «Yiwu Unigator Trading Co., Ltd.»; - копія попереднього інвойсу № 18 від 17.10.2024 року між ТОВ «КОПІЙКА-ЦЕНТР» та юридичною особою КНР «Yiwu Unigator Trading Co., Ltd.»; - копія договору на перевезення вантажу № 27.01.25/707 ОД-П від 27.01.2025 року, укладений між ТОВ «ТАНІТ ГРУП» та ФОП ОСОБА_1 ; - копія договору транспортного експедирування № 31.05.2023/1157 ОД від 31.05.2023 року, укладений між ТОВ «ТАНІТ ГРУП» та ТОВ «СІТНЕЙ ЛТД». - Рахунок №48 від 03.05.2025

Суд вважає, що розбіжності у строках розрахунку позивача з транспортним експедитором ТОВ «СІТНЕЙ ЛТД» у договорі та у заявці на транспортно-експедиційні послуги не може бути безумовною підставою для коригування митної вартості товару.

Щодо тверджень відповідача про коригування митної вартості товарів у зв`язку з тим, що довідка про транспортно-експедиційні витрати на перевезення товарів автомобільним транспортом надано ТОВ «СІТНЕЙ ЛТД», проте відповідно до гр. 16 автотранспортної накладної від 21.01.2025 № TG017510 перевізником задекларованого товару виступає компанія «PP PENTIISKYI VLADYSLAV», суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 6 ст. 53 МКУ, ТОВ «СІТНЕЙ ЛТД» відправило листами №№ 5 та 6 від 05.02.2025 року на електронну адресу Одеської митниці заперечення та додаткові документи, зокрема: - копію договору на перевезення вантажу № 27.01.25/707 ОД-П від 27.01.2025 року, укладений між ТОВ «ТАНІТ ГРУП» та ФОП ОСОБА_1 ; - копію договору транспортного експедирування № 31.05.2023/1157 ОД від 31.05.2023 року, укладений між ТОВ «ТАНІТ ГРУП» та ТОВ «СІТНЕЙ ЛТД».

Отже твердження відповідача про відсутність доказів на підтвердження договірних відносин між експедитором та перевізником, як на підставу неможливості перевірити правильність визначення митної вартості самого товару, суд не приймає до уваги, оскільки такі зауваження відповідача по суті не є розбіжностями, оскільки не містять суперечностей з іншими поданими документами та не впливають на можливість або неможливість перевірки числового значення заявленої митної вартості товару, не враховуючи того факту, що умови транспортного перевезення є договірними правовідносинами та приписами МК не передбачено надання таких документів.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що документи, подані позивачем до митного органу з метою підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товарів, відповідають переліку документів, встановлених ч. 2 ст. 53 МК України та не містять розбіжностей.

У процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. У свою чергу умови оплати безпосередньо ціни товару не стосуються, у зв`язку з чим відомості про умови оплати товару не повинні братися органом доходів і зборів до уваги при контролі за митною вартістю, а відтак суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.

Судом встановлено, що подані позивачем контролюючому органу документи у їх сукупності, банкiвські платіжні доручення ідентифікуються як такі, за якими позивачем оплачений відповідно до договору товар. Поданий інвойс відповідає договору, товару вказаному у інвойсах та специфікаціях, особі покупця та вартості товару, що не може свідчити про розбіжністі числового значення митної вартості товару.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає необґрунтованими доводи відповідача щодо необхідності надання митному органу додаткових документів на підтвердження відомостей щодо ціни, яка була сплачена, для підтвердження митної вартості товару.

Судом встановлено, що подані позивачем контролюючому органу документи у їх сукупності, банкiвські платіжні доручення ідентифікуються як такі, за якими позивачем оплачений відповідно до договору товар. Подані інвойси та декларації країни відправлення відповідають даті укладення договору, товару вказаному у інвойсах та специфікаціях, особі покупця та вартості товару, що не може свідчити про розбіжністі числового значення митної вартості товару.

В свою чергу, посилання відповідача в рішенні про коригування митної вартості товару на відомості з баз даних ЄАІС не є доказом заниження митної вартості товарів в разі наявності у декларанта усіх документів, які підтверджують обґрунтованість заявленої митної вартості товару за ціною договору та не мають розбіжностей, які б не давали можливість визначити вартість товару.

Формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості Рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися лише на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин під час здійснення ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено. Також слід врахувати, що в ЄАІС ДФС України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також Інформація щодо судових рішень із питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного суду від 21.02.2018 у справі №820/17417/14 та від 04.09.2018 у справі №818/1186/17.

Наявність у названій системі інформації про те, що подібний товар у попередні періоди розмитнювався за вартістю більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначення за другорядними методами, оскільки торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, сезонність, наявність знижок тощо), і сама по собі не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів, адже законодавство таких підстав прямо не встановлює, тому не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару.

Відповідачем не доведено, що зазначені ним недоліки щодо умов поставки вплинули чи могли вплинути на заниження позивачем митної вартості імпортованого товару.

Суд вважає, що позивачем при здійсненні імпортування товару на митну територію України на підтвердження заявленої ним митної вартості товару було надано пакет документів у відповідності до переліку, закріпленого ч. 2 ст. 53 МК України.

При цьому, відповідач не надав доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації. Обов`язок доведення обґрунтованості такого сумніву митним органом констатований в постанові Верховного Суду від 06.03.2019р. у справі №809/278/17.

Суд звертає увагу на позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 20.02.2018р. у справі №809/1884/16, згідно якої посилання відповідача на те, що сума, яка зазначена в рахунку-фактурі (інвойсі), поданому декларантом, не була підтверджена, є безпідставними, оскільки положення ст. 53 МК України не містять вимог щодо додаткового підтвердження ціни, вказаної у документах, які підтверджують митну вартість товару.

Доводи відповідача про те, що підставою для коригування митної вартості товару слугувало спрацювання системи управління ризиками не заслуговують на увагу, з огляду на те, що спрацювання системи є лише рекомендацією посадовій особі митного органу більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів.

Окрім цього, згідно позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 11.09.2012р. в справі №21-262а12, та Верховного Суду, викладеної в постанові від 30.10.2018р. у справі №826/25605/15, ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

При цьому митним органом жодним чином не спростовано контрактну ціну оцінюваних товарів, об`єктивну можливість і спроможність відповідача визначити на підставі наданих позивачем документів зазначену ціну товарів, а також рівень митної вартості товарів за ціною договору за правилами, визначеними у ст. 58 МК України. Відповідач не підтвердив належними доказами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Крім іншого, суд акцентує увагу на тому, що відповідачем не доведено наявності підстав для застосування другорядних методів визначення митної вартості, а саме резервного методу.

Суд зазначає, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів не містить жодних пояснень з боку митного органу щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та інформації і джерел, які використовувались митницею при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів всупереч положенням п.п.2, 4 ч. 2 ст.55 МК України.

Згідно з наказом Міністерства фінансів України № 598 від 24.05.2012 р. Про затвердження форми рішення про коригування митної вартості товарів, Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів та Переліку додаткових складових до ціни договору митницею при визначенні митної вартості товарів у Графі 33 зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі: неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у статті 53 Кодексу); невірно проведений розрахунок митної вартості; невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу III Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

В оскаржуваному рішенні не визначено, яка з перелічених у ч. 2 ст. 58 МК України підстав у даному випадку стала причиною неможливості застосування першого методу, яка складова частина митної вартості товару не піддається обчисленню, або непідтверджена документально, чи неправильно обрахована, що позбавляло позивача можливості надати належні документи чи обґрунтування.

Таким чином, дослідивши надані позивачем для митного оформлення документи, копії яких містяться у матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позивач надав усі документи, необхідні для визначення митної вартості, документи містять повну інформацію про митну вартість та її складові частини.

У свою чергу, відповідач не підтвердив належними доказами та аргументованими доводами обставин надання неповних відомостей, а також існування розбіжностей, неточностей, які б впливали на рівень митної вартості товарів, ознак підробки цих документів або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про визнання протиправними та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення № UA500590/2025/000008 від 07.02.2025 року та рішення про коригування митної вартості товарів № UA500590/2025/000003/2 від 07.02.2025 року.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно положень ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Верховним Судом у постанові від 18.02.2020 року по справі №320/3053/19 сформований правовий висновок, що рішення про коригування митної вартості та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, лише в сукупності позбавляють позивача права оформити товар за основним методом визначення митної вартості та породжують обов`язок позивача задекларувати товар за визначеною відповідачем митною вартістю товару. Відповідно, скасування зазначених актів митного органу є способом захисту позивачем лише одного права - права оформити Товар за заявленою ним митною вартістю, що вказує на те, що це є однією позовною вимогою.

При цьому, Верховний Суд у постанові від 16.03.2020 по справі №1.380.2019.001962 дійшов висновку, що при оскарженні рішення про коригування митної вартості товарів ціною позову в розумінні Закону «Про судовий збір» є різниця митних платежів, що підлягали сплаті з урахуванням митної вартості, розрахованої декларантом, та митної вартості, розрахованої митним органом в оскаржуваному рішенні.

Таким чином, 1,5% ціни позову (різниці митних платежів, що підлягали сплаті з урахуванням митної вартості, розрахованої декларантом, та митної вартості, розрахованої митним органом в оскаржуваному рішенні 618313,62 грн.) становить 7419,76 грн. (із застосуванням коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, оскільки позовна заява подана через підсистему «Електронний суд»).

Позивачем за подання даного позову сплачено судовий збір в розмірі 12302,70 грн.

Суд вважає, що по даній справі з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань підлягають стягненню на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 7419,76 грн.

Що стосується надмірно сплаченого судового збору у розмірі 4882,94 грн., він підлягає поверненню позивачу у порядку ст. 7 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, пов`язаних із наданням послуг перекладача, суд виходить з наступного.

Склад та розмір витрат, пов`язаних із залученням перекладача, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані документи, що свідчать про оплату витрат, пов`язаних із залученням перекладача, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. В свою чергу, відсутність документального підтвердження витрат на залучення перекладача, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 31.03.2020 по справі №160/7049/19.

При вирішенні вказаного питання, суд враховує, що переклад документів наданий суду позивачем з метою доведення своєї позиції, а понесені витрати безпосередньо пов`язані з розглядом цієї справи.

Представником позивача в підтвердження понесення судових витрат, пов`язаних із залученням перекладача, у розмірі 3190,00 грн. надано: договір з ТОВ Павтрейд від 20.03.2024 року; рахунок, акт-приймання передачі наданих послуг, платіжну інструкцію.

Надані до суду докази в сукупності підтверджують розмір понесених ТОВ «Копійка-Центр» витрат на послуги з перекладу в сумі 3190,00 грн.

При цьому, переклад замовлено відносно документів, які безпосередньо пов`язані з розглядом цієї справи та обумовлені вирішеним спором, у зв`язку із чим суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача судових витрат, пов`язаних із залученням перекладача у заявленому розмірі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 8, 9, 10, 77, 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 262, 295, 297 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Копійка-Центр» (вул. Болгарська, 1, м. Одеса, 65007, Код ) до Одеської митниці (вул. Лип Івана та Юрія, 21А, м. Одеса, 65078, ) про визнання протиправними та скасування рішення, картки відмови - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів № UA500590/2025/000003/2 від 07.02.2025 року.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці №UA500590/2025/000008 від 07.02.2025 року.

Стягнути з Одеської митниці (вул. Лип Івана та Юрія, 21А, м. Одеса, 65078, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Копійка-Центр» (вул. Болгарська, 1, м. Одеса, 65007, Код ) витрати зі сплати судового збору в розмірі 7419,76 грн. (сім тисяч чотириста дев`ятнадцять гривень, сімдесят шість копійок) та витрати на послуги з перекладу в сумі 3190,00 грн. (три тисячі сто дев`яносто гривень, 00 коп.)

Рішення набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст.295-297 КАС України.

Суддя Самойлюк Г.П.