Справа № 440/4361/25
Суддя: А.О. Чеснокова
Дата ухвалення: 2025-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

. 16 липня 2025 року м. ПолтаваСправа № 440/4361/25

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Чеснокової А.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Васюти В.М.,

представника позивача Шмельова М.М.,

представника відповідача Мамчич А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інструментальний завод" до Головного управління ДПС у Полтавській області про скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Полтавській області, в якій просить визнати протиправними та скасувати податкові-повідомлення рішення №1 від 20.03.2025; №1 від 20.03.2025; №1 від 20.03.2025.

В обґрунтування позовної заяви зазначено, що оскаржувані рішення прийняти всупереч податковому законодавству України, оскільки реальність спірних господарських операцій підтверджується первинними документами, які досліджувалися під час перевірки. Позивач стверджував, що не є підставою для позбавлення платника податку права на формування витрат та податкового кредиту з ПДВ у випадку, коли останній виконав усі передбачені законом умови стосовно отримання такого права та має необхідні документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту та витрат. Наполягав на тому, що Податковий кодекс України не ставить право платника ПДВ на формування витрат та податкового кредиту в залежність від дій або бездіяльності контрагентів чи відсутність у контрагентів основних фондів, кваліфікованого персоналу тощо. І в разі порушення контрагентом податкової дисципліни відповідальність та негативні наслідки мають настати саме для цієї особи.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 07.04.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/4361/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інструментальний завод" до Головного управління ДПС у Полтавській області про скасування податкового повідомлення-рішення. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання.

17.04.2025 до суду надійшов відзив ГУ ДПС у Полтавській області. У відзиві відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, вказуючи на правомірність висновків акту перевірки та як наслідок оскаржуваних рішень. Стверджував, що під час перевірки встановлено оформлення первинних документів з порушеннями чинного законодавства, неможливість виконання оформлених господарських операцій наявними трудовими ресурсами, відсутністю об`єктивно необхідних умов для реального здійснення задокументованих з постачальниками господарських операцій щодо придбання товарів/послуг, розвантаження/навантаження і зберігання. Крім того, за податковою інформацією встановлено, що у контрагентів позивача відсутня можливість фактичного здійснення господарських операцій.

08.05.2025 до суду надійшла відповідь ТОВ "Інструментальний завод" на відзив. У відповіді на відзив позивач наполягав на правомірності своїх вимог, вказуючи на реальність спірних господарських операцій.

В підготовчому засіданні 04.06.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні 16.07.2025 представник позивача позовні вимоги підтримав.

У судовому засіданні 16.07.2025 представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував.

Дослідивши матеріали позовної заяви, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

ТОВ "Інструментальний завод" () зареєстроване як юридична особа 07.04.1994, номер запису 1 000166 та є платником податку на додану вартість, що учасниками справи не заперечується.

Основним видом діяльності ТОВ "Інструментальний завод" є: 25.73 Виробництво інструментів".

У період з 26.12.2024 по 22.01.2025 відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, статті 77, пункту 81.1 статті 81, пункту 82.1 статті 82, підпункту 69.35-2 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України від 02 грудня 2020 року №2755-VI, на підставі плану-графіку проведення документальних планових виїзних перевірок на 2024 рік та наказу ГУ ДПС у Полтавській області від 04.12.2024 №3613-П проведена планова виїзна документальна перевірка ТОВ "Інструментальний завод".

За результатами перевірки ГУ ДПС у Полтавській області 12.02.2025 складено акт №1941/16-31-07-01-01/21073227, за висновками якого встановлено, зокрема, порушення ТОВ "Інструментальний завод":

- пункту 44.1, пункту 44.2 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134, пункту 138.1 статті 138, підпункту 140.4.4 пункту 140.4 статті 140 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (із змінами та доповненнями), пункту 4.69, пункту 4.71, пункту 4.72 розділу 4 "Елементи фінансової звітності", пункту 5.1, пункту 5.2, пункту 5.6 розділу 5 "Визнання та припинення визнання" Концептуальної основи фінансової звітності, виданої Радою Міжнародних Стандартів Бухгалтерського Обліку (РМСБО) у вересні 2010 року (переглянуто у березні 2018), пункту 99, пункту 101, пункту 104 МСБО 1 "Подання фінансової звітності", МСФЗ 15 "Дохід" та МСБО 18 "Дохід", МСБО "Запаси"; НП (С) БО 15, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 №290 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.12.1999 за №860/4153, статті 1, пункту 2 статті 3, пункту 1, пункту 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 за №996-ХІV, із змінами та доповненнями, пункту 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 за №88, в результаті чого занижено податок на прибуток в розмірі 1605973 грн, в т.ч. 4 квартал 2019 - 1025184 грн, за 4 квартал 2020 рік - 17880 грн, за 9 місяців 2022 - 135961 грн, 4 квартал 2022 - 74875 грн, 4 квартал 2023 - 108162 грн, за півріччя 2024 рік - 243911грн;

- пункту 44.1 статті 44, пункту 198.1, пункту 198.3, пункту "б" пункту 198.5, пункту 198.6 статті 198, пункту 199.1 статті 199, пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами та доповненнями), статі 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 за №996-XlV, із змінами та доповненнями, пункту 6 розділу VI Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21, в результаті чого занижено ПДВ, що підлягає сплаті в бюджет, на 1774907 грн, в т.ч. за жовтень 2019 - 232255 грн, листопад 2019 - 278174 грн, грудень 2019 - 614943 грн, січень 2020 - 77418 грн, травень 2020 - 20833 грн, червень 2020 - 171653 грн, липень 2020 - 116021 грн, серпень 2020 - 87283 грн, вересень 2020 - 27853 грн, січень 2023 - 28000,00 грн, лютий 2023 - 1821,00 грн, березень 2023 - 76626,00 грн, квітень 2023 - 3947,00 грн., листопад 2023 - 5535 грн, грудень 2023 - 25478,00 грн, лютий 2024 - 653,00 грн, квітень 2024 - 6414,00 грн;

- пункту 201.1, пункту 201.10 ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-Vl (із змінами та доповненнями), в результаті чого не виписано та не зареєстровано в ЄРПН податкові накладні на обсяг постачання 787483,81 грн, в т.ч. за листопад 2020 - 45 114,08 грн, січень 2023 - 140000,00 грн, лютий 2023 - 9104,20 грн, березень 2023 - 383130,60 грн, квітень 2023 - 19737,20 грн, листопад 2023 - 51063,60 грн, грудень 2023 - 104000 грн, лютий 2024 - 3265,60 грн., квітень - 32068,53 грн.

На підставі висновків акту №1941/16-31-07-01-01/21073227 від 12.02.2025 контролюючим органом 20.03.2025 складено податкові повідомлення-рішення:

- №1, яким ТОВ "Інструментальний завод" збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток в загальному розмірі 2 002 996,25 грн, в тому числі за основним платежем в розмірі 1 605 973,00 грн та за штрафними санкціями в розмірі 397 023,25 грн;

- №1, яким ТОВ "Інструментальний завод" збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість в загальному розмірі 2 218 633,75 грн, в тому числі за основним платежем в розмірі 1 774 907 грн та за штрафними санкціями в розмірі 443 726,75 грн;

- №1, яким до ТОВ "Інструментальний завод" застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 18217,66 грн.

Позивач, не погоджуючись із податковими повідомленнями-рішеннями ГУ ДПС у Полтавській області №1 від 20.03.2025; №1 від 20.03.2025; №1 від 20.03.2025, звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України (далі - ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пункту 75.1. статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки-цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Відповідно до норм підпунктів 14.1.27, 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України "витрати" - це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов`язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником), а "господарська діяльність" - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Об`єкт оподаткування податком на прибуток визначений у статті 134 ПК України як прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135-137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138-143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.

В силу приписів абзацу 1 пункту 138.2 статті 138, підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 ПК України витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Тобто, наведені правові норми ПК України дозволяють платнику податку формувати витрати у зв`язку з реальним придбанням товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності що, в першу чергу, має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами. Документи, які не мають статус первинних, самі по собі не можуть підтверджувати реальність здійснення господарської операції та, відповідно, витрати. При цьому неодмінною характерною рисою господарської діяльності в рамках податкових відносин є її направлення на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах.

В свою чергу за визначенням, наведеним у підпункті 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України, "податковий кредит" - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно розділу V цього Кодексу.

Відповідно до підпункту "а" пункту 198.1, пунктів 198.2, 198.3 статті 198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 статті 198 ПК України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Платник податку зобов`язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача) в один з таких способів: а) у паперовому вигляді; б) в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та умови реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних. У даній податковій накладній зазначаються в окремих рядках обов`язкові реквізити, перелік яких наведений у пункту 201.1 статті 201 ПК України. Правовий статус податкової накладної закріплений в положеннях норм статті 201 цього Кодексу.

Порядок складання та строки реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних регламентовано статтею 201 ПК України.

Так, за приписами пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені; для зведених податкових накладних та/або розрахунків коригування до таких зведених податкових накладних, складених за операціями, визначеними пунктом 198.5 статті 198 та пунктом 199.1 статті 199 цього Кодексу, - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем місяця, в якому вони складені; для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Виходячи з аналізу наведених норм в сукупності суд приходить до висновку, що ПК України визначено окремі випадки, за яких неможливе формування податкового кредиту, зокрема, це: відсутність зв`язку з господарською діяльністю, фіктивність операцій (відсутність реальних поставок), відсутність податкової правосуб`єктності, відсутність на момент перевірки податкових накладних або видача їх особою, яка не є платником податку додану вартість. Таким чином, із зазначеного вище також випливає й те, що при дослідженні факту здійснення господарської операції, оцінці підлягають відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.

За приписами норм пунктів 44.1, 44.2, 44.3 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.

Для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Платники податку, які відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" застосовують міжнародні стандарти фінансової звітності, ведуть облік доходів і витрат та визначають об`єкт оподаткування з податку на прибуток за такими стандартами з урахуванням положень цього Кодексу. Такі платники податку при застосуванні положень цього Кодексу, в яких міститься посилання на положення (стандарти) бухгалтерського обліку, застосовують відповідні міжнародні стандарти фінансової звітності.

Юридичні особи - платники єдиного податку, які відповідають критеріям, визначеним підпунктом 3 пункту 291.4 статті 291 цього Кодексу, ведуть спрощений бухгалтерський облік доходів та витрат з метою обрахунку об`єкта оподаткування за методикою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених пунктом 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом не менш як 1095 днів (2555 днів - для документів та інформації, необхідної для здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статті 39 цього Кодексу) з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а в разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

Визначення первинного документу та загальні вимоги до оформлення первинних документів містяться в Законі України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 №996-ХІV (далі - Закон України від 16.07.1999 №996-ХІV) та в Положенні про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 та зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за №168/704.

Згідно частини 1 статті 9 Закону України від 16.07.1999 №996-ХІV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (частина 2 статті 9 Закону України від 16 липня 1999 року №996-ХІV).

В свою чергу, інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку (частина 3 статті 9 цього Закону).

При цьому, податкове законодавство не встановлює перелік первинних документів, складенням яких мають оформлюватися ті чи інші операції. Разом з тим, відповідні первинні документи повинні містити усі необхідні реквізити, визначені частинами 1, 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", повну інформацію про виконану господарську операцію та виступати носіями достовірних відомостей про таку операцію та її учасників.

Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Дана правова позиція суду відповідає висновкам Верховного Суду України, які викладені у його постановах від 27.06.2017 у справі №808/1062/14, від 14.03.2017 у справі №826/757/13-а, Верховного Суду, зокрема, у постанові від 06.02.2018 №К/9901/5042/17.

Як слідує зі змісту акту перевірки, збільшуючи ТОВ "Інструментальний завод" суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість, з податку на прибуток та застосовуючи штрафні (фінансові) санкції податковий орган виходив з того, що ТОВ "Інструментальний завод" мало взаємовідносини з ТОВ "Перший редукторний завод" за період з 01.10.2019 по 24.09.2020 на загальну суму 10 305 431,04 грн, в тому числі ПДВ 1 717 571,84 грн. Господарські операції з придбання обладнання оформлені документами, які не доводять їх фактичне отримання від ТОВ "Перший редукторний завод" та не є достатніми доказами реального характеру господарських операцій з визначеним у документах контрагентом, з огляду на відсутність у нього трудових ресурсів, складських чи виробничих потужностей, а також враховуючи недоліки в оформленні товарно-транспортних накладних та не підтвердження транспортування товарів.

Щодо господарських операцій між ТОВ "Інструментальний завод" та ТОВ "Перший редукторний завод" (), судом встановлено наступне.

Так, між ТОВ "Перший редукторний завод" (постачальник) та ТОВ "Інструментальний завод" (покупець) мало місце укладення договорів від 12.08.2019 №1119/010081/з, від 01.11.2019 №/з та від 29.11.2019 №/3.

За наслідками здійснення господарських операцій в межах вищезазначених договорів ТОВ "Перший редукторний завод" виписано ТОВ "Інструментальний завод" видаткові та податкові накладні на загальну суму 10 305 431,04 грн, в тому числі ПДВ - 1 717 571,84 грн.

Дослідивши вказані первинні документи ТОВ "Перший редукторний завод", складені для документального оформлення господарських операцій з придбання ТОВ "Інструментальний завод" товарів, суд не має підстав для визнання їх такими, що не відповідають вимогам оформлення первинних документів бухгалтерської та податкової звітності, а саме, останні містять адресу місцезнаходження покупця та продавця, одиниці виміру товару, кількість товару, ціну товару.

Податковим органом не заперечується, що розрахунок за придбані товари проводився у безготівковій формі. Станом на 01.10.2019 дебіторська заборгованість по розрахунках із ТОВ "Перший редукторний завод" по рахунку 371 "Розрахунки за авансами виданими" становила 546 840 грн. Станом на 30.09.2024 заборгованість відсутня.

Перевезення товарів до покупця оформлено товарно-транспортними накладними, перелік яких визначений на сторінках 9-10 акту перевірки.

Також на підтвердження якісних показників товару ТОВ "Інструментальний завод" надано паспорти продукції та паспорти якості на товари.

За змістом пояснень позивача товари придбавалися у ТОВ "Перший редукторний завод" для подальшого їх постачання Київському метрополітену.

При розгляді цієї справи судом враховано, що контрагент позивача був зареєстрованим як платник податку на додану вартість, фактів визнання недійсним або анулювання свідоцтва про державну реєстрацію на момент здійснення господарських операцій судом не встановлено; підрядник / продавець / покупець знаходилися в Єдиному державному реєстрі, а також мали свідоцтво про реєстрацію платником податку на додану вартість.

У акті перевірки перевіряючи вказують на те, що дослідженням первинних документів встановлено дефектність первинних документів, а саме, відсутність підписів зі сторони перевізника, не на всіх ТТН є відмітка про приймання вантажу отримувачем товару.

Щодо посилання перевіряючих на недоліки у товарно-транспортних накладних, слід зазначити наступне.

Відповідно до пункту 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженими наказом Міністерства транспорту України № 363 від 14.10.1997, товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи. Згідно з пунктом 8.26 Правил вантаження і розвантаження вважаються закінченими після вручення водієві належним чином оформлених товарно-транспортних накладних на навантажений або вивантажений вантаж.

Підпунктом 11.1 пункту 11 Правил № 363 визначено, що товарно-транспортна накладна є основним документом на перевезення вантажів.

Доводи щодо недоліків товарно-транспортних накладних як обставини, що свідчить про нереальність господарських операцій, є безпідставними, оскільки товарно-транспортна накладна призначена для обліку руху товарно-матеріальних цінностей та розрахунків за їх перевезення автомобільним транспортом, тобто товарно-транспортна накладна є доказом, який підтверджує факт надання/отримання транспортних послуг, а не реальність господарської операції в цілому. В межах спірних правовідносин податковий кредит по факту придбання послуг перевезення позивачем не формувався, що обумовлює безпідставність доводів податкового органу в частині вимог до товарно-транспортних накладних взагалі.

Вказане відповідає висновкам викладеним у постанові Верховного Суду від 24.01.2019 у справі №803/1712/13-а.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що окремі неточності в заповненні документів не можуть свідчити про відсутність господарських операцій між позивачем та вказаним контрагентом і не позбавляють правового значення, виданих за цими операціями документів, оскільки дана обставина є лише порушенням ведення бухгалтерського обліку та не може свідчити про недоведеність поставки товару у сукупності з іншими доказам.

Також судовим розглядом встановлено, що на поставку від 21.11.2019 заготовок корпуса основного бігунка до сходини ескалатора типу ЭМ у кількості 1858 штук оформлена ТТН №124 від 21.11.2019. У реквізиті "здав (відповідальна особа вантажовідправника)" зазначено директора ТОВ "Перший редукторний завод" ОСОБА_1 , його підпис та печатка підприємства. У реквізитах "прийняв водій/експедитор" та "здав водій/експедитор" зазначено прізвище водія - ОСОБА_2 , але відсутній його підпис. У реквізиті "прийняв (відповідальна особа вантажоодержувача)" вказано: ОСОБА_3 , провідний інженер, її підпис та штамп ТОВ "Інструментальний завод". Відсутність підпису водія, що безпосередньо перевозив вантаж, є порушенням оформлення додатка 7 "Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні" №363. Причиною такої невідповідності є той факт, що продукція не завозилась на ТОВ "ІЗ" фактично, і провідний інженер ОСОБА_3 отримала не повністю оформлену ТТН, та не вжила заходів для отримання її оформленою відповідно до "Правил". В той же час цей факт не може ставити під сумнів здійснення господарської операції, і це підтверджують належним чином оформлені такі документи: договір №1119/010081/з від 12.08.2019, видаткова накладна №РН-0000156 від 21.11.2019. При даному постачанні заготівок довіреність на отримання продукції надавалась провідному інженеру ОСОБА_3 , в накладній підпис "прийняв" поставив начальник відділу закупівель ТОВ "ІЗ" ОСОБА_4 як керівник підрозділу, так як ОСОБА_3 21.11.2019 була відсутня з причини надання їй за її проханням в цей день вихідного дня без збереження зарплати, про що свідчить запис в табелі обліку робочого часу на ТОВ "ІЗ".

На поставку від 01.10.2019 заготовок корпуса основного бігунка до сходини ескалатора типу ЭМ у кількості 1200 штук оформлена ТТН №08 від 01.10.2019. У реквізиті "здав (відповідальна особа вантажовідправника)" зазначено директора ТОВ "Перший редукторний завод" ОСОБА_1 , його підпис та печатка підприємства. У реквізитах "прийняв водій/експедитор" та "здав водій/експедитор" зазначено прізвище водія - ОСОБА_5 , але відсутній його підпис. У реквізиті "прийняв (відповідальна особа вантажоодержувача)" вказано: ОСОБА_3 , провідний інженер, її підпис та штамп ТОВ "Інструментальний завод". Відсутність підпису водія, що безпосередньо перевозив вантаж, є порушенням оформлення додатка 7 "Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні" №363. Причиною такої невідповідності є той факт, що продукція при перевезенні з м. Дніпро до м. Київ, як вказано в цій ТТН, приймалась провідним інженером ТОВ "ІЗ" ОСОБА_3 в м. Кременчук, тому отримала не повністю оформлену ТТН, та не вжила заходів для отримання її оформленою відповідно до "Правил". Водій не ставив підпис, доки продукція не була доставлена до місця призначення, тобто в м. Київ. В той же час цей факт не може ставити під сумнів здійснення господарської операції, і це підтверджують належним чином оформлені такі документи: договір №1119/010081/з від 12.08.2019, видаткова накладна №РН-0000119 від 01.10.2019.

На поставку від 24.09.2020 настилу для ескалаторів "ЭТ" (009) у кількості 703 штук оформлена ТТН №26 від 24.09.2020р. У реквізиті "здав (відповідальна особа вантажовідправника)" зазначено директора ТОВ "Перший редукторний завод" ОСОБА_1 , його підпис та печатка підприємства. Зазначено прізвище водія - ОСОБА_6 , але відсутній його підпис. У реквізиті "прийняв (відповідальна особа вантажоодержувача)" вказано: ОСОБА_3 , провідний інженер, її підпис та штамп ТОВ "Інструментальний завод". Відсутність підпису водія, що безпосередньо перевозив вантаж, є порушенням оформлення додатка 7 "Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні" №363. Причиною такої невідповідності є той факт, що продукція при перевезенні з м. Дніпро до м. Київ, як вказано в цій ТТН, приймалась провідним інженером ТОВ "ІЗ" ОСОБА_3 в м. Кременчук, тому отримала не повністю оформлену ТТН, та не вжила заходів для отримання її оформленою відповідно до "Правил". Водій не ставив підпис, доки продукція не була доставлена до місця призначення, тобто в м. Київ. В той же час цей факт не може ставити під сумнів здійснення господарської операції, і це підтверджують належним чином оформлені такі документи: договір № 11 20/010 077/з від 31.03.2020р, видаткова накладна №РН-0000282 від 24.09.2020.

На поставку від 25.08.2020 настилу для ескалаторів "ЭТ" (009) у кількості 1500 штук оформлена ТТН №25 від 25.08.2020. У реквізиті "здав (відповідальна особа вантажовідправника)" зазначено директора ТОВ "Перший редукторний завод" ОСОБА_1 , його підпис та печатка підприємства. Зазначено прізвище водія - ОСОБА_6 , але відсутній його підпис. У реквізиті "прийняв (відповідальна особа вантажоодержувача)" вказано: ОСОБА_4 , начальник відділу закупівель, його підпис та штамп ТОВ "Інструментальний завод". Відсутність підпису водія, що безпосередньо перевозив вантаж, є порушенням оформлення додатка 7 "Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні" №363. Причиною такої невідповідності є той факт, що продукція при перевезенні з м. Дніпро до м. Київ, як вказано в цій ТТН, приймалась начальником відділу закупівель ОСОБА_4 в м. Кременчук, тому отримано не повністю оформлену ТТН, та не вжито заходів для отримання її оформленою відповідно до "Правил". Водій не ставив підпис, доки продукція не була доставлена до місця призначення, тобто в м. Київ. В той же час цей факт не може ставити під сумнів здійснення господарської операції, і це підтверджують належним чином оформлені такі документи: договір № 11 20/010 077/з від 31.03.2020, видаткова накладна №РН-0000274 від 25.08.2020.

На поставку від 23.07.2020 настилу для ескалаторів "ЭТ" (009) у кількості 1500 штук оформлена ТТН №23 від 23.07.2020. У реквізиті "здав (відповідальна особа вантажовідправника)" зазначено директора ТОВ "Перший редукторний завод" ОСОБА_1 , його підпис та печатка підприємства. Зазначено прізвище водія - ОСОБА_7 , але відсутній його підпис. У реквізиті "прийняв (відповідальна особа вантажоодержувача)" вказано: ОСОБА_3 , провідний інженер, її підпис та штамп ТОВ "Інструментальний завод". Відсутність підпису водія, що безпосередньо перевозив вантаж, є порушенням оформлення додатка 7 "Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні" №363. Причиною такої невідповідності є той факт, що продукція при перевезенні з м. Дніпро до м. Київ, як вказано в цій ТТН, приймалась провідним інженером ОСОБА_3 в м. Кременчук, тому отримано не повністю оформлену ТТН, та не вжито заходів для отримання її оформленою відповідно до "Правил". Водій не ставив підпис, доки продукція не була доставлена до місця призначення, тобто в м. Київ. В той же час цей факт не може ставити під сумнів здійснення господарської операції, і це підтверджують належним чином оформлені такі документи: договір № 11 20/010 077/з від 31.03.2020, видаткова накладна №РН-0000254 від 23.07.2020.

На поставку від 24.06.2020 настилу для ескалаторів "ЭТ" (009) у кількості 1500 штук оформлена ТТН №4 від 24.06.2020. У реквізиті "здав (відповідальна особа вантажовідправника)" зазначено директора ТОВ "Перший редукторний завод" ОСОБА_1 , його підпис та печатка підприємства. Зазначено прізвище водія - ОСОБА_8 , але відсутній його підпис. У реквізиті "прийняв (відповідальна особа вантажоодержувача)" вказано: ОСОБА_4 , начальник відділу закупівель, його підпис та штамп ТОВ "Інструментальний завод". Відсутність підпису водія, що безпосередньо перевозив вантаж, є порушенням оформлення додатка 7 "Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні" №363. Причиною такої невідповідності є той факт, що продукція при перевезенні з м. Дніпро до м. Київ, як вказано в цій ТТН, приймалась начальником відділу закупівель Костюк І.О. в м. Кременчук, тому отримано не повністю оформлену ТТН, та не вжито заходів для отримання її оформленою відповідно до "Правил". Водій не ставив підпис, доки продукція не була доставлена до місця призначення, тобто в м. Київ. В той же час цей факт не може ставити під сумнів здійснення господарської операції, і це підтверджують належним чином оформлені такі документи: договір № 11 20/010 077/з від 31.03.2020, видаткова накладна №РН-0000237 від 24.06.2020.

Також на вказаних ТТН відсутня відмітка про приймання вантажу отримувачем товару КП "Київський метрополітен", так як договір на постачання товару було заключено між ТОВ "Інструментальний завод" та ТОВ "Перший редукторний завод".

Між ТОВ "Інструментальний завод" та КП "Київський метрополітен" були укладені інші договори та виписані видаткові накладні відповідно до фактичного постачання продукції.

Посилання контролюючого органу у акті перевірки та у відзиві на той факт, що у ТОВ "Перший редукторний завод" відсутні основні фонди та трудові ресурси для здійснення видів діяльності, визначених згідно довідки з ЄДР, судом оцінюються критично. Суд вважає за необхідне зазначити, що чинним законодавством не заборонено використовувати залучені трудові ресурси. Крім того, ні в акті перевірки, ні в подальших поясненнях, відповідач не визначив, яка саме кількість людей повинна була здійснювати поставку товарів, що придбавалися позивачем.

Суд вважає необґрунтованими посилання відповідача на податкову інформацію, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагента суб`єкта господарювання, а також податкову інформацію надану іншими контролюючими органами, як на підставу можливого порушення платником податків чинного законодавства України, оскільки остання носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону. Зокрема, посилання контролюючого органу на наявність актів як критерій оцінки реальності господарських операцій, є безпідставними, оскільки під час складення таких актів будь-які первинні документи платника податків не використовувались та не аналізувались, а отже оформлення вказаних актів з відображенням в них окремих відомостей, зокрема щодо нереальності операцій, не відповідають критерію юридичної значимості, а отже не є належними доказами в розумінні процесуального Закону.

Даних правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 04.07.2019 при розгляді справи №811/4044/13-а.

Судом при розгляді справи враховано, що відповідач, вказуючи на порушення ТОВ "Інструментальний завод" податкового законодавства України, фактично посилається на безтоварність господарських операцій контрагента позивача - ТОВ "Перший редукторний завод" із третіми особами.

При цьому, чинним законодавством України на учасників цивільно-правових відносин, які є платниками податків, не покладено обов`язку та не визначено право перевірки відповідності законодавству статусу контрагентів, в т.ч. перебування за місцезнаходженням, та дотримання ними вимог податкового законодавства. Кожен платник податку несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів. Статтею 198 ПК України не встановлено обмежень по включенню до складу податкового кредиту сум ПДВ по товарах, послугах отриманих від продавця, в разі порушення ним умов податкового законодавства, за умови, що такий продавець зареєстрований платником податку на додану вартість, за наявності належним чином оформлених податкових накладних, та за наявності фактичного здійснення операцій з придбання товарів (робіт, послуг).

Отже, надання податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковий орган не встановив та не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом. Відповідачем не надано жодних доказів наявності між позивачем та його контрагентом при здійсненні ними договірних відносин взаємоузгоджених зловмисних дій, не спрямованих на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними. Наявності таких доказів, зокрема вироку суду, постановленого у кримінальній справі стосовно посадових осіб ТОВ "Інструментальний завод" чи його контрагенту. В акті перевірки податковим органом не встановлений факт відсутності поставки тих товарно-матеріальних цінностей, за результатами придбання яких позивачем сформовано податковий кредит. Твердження відповідача про відсутність здійснення господарської операції фактично ґрунтуються на податковій інформації зібраній відносно контрагента позивача та відсутністю документів, які не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та використання придбаного товару / послуг. Податковим органом не доведено фактичних обставин, які ставлять під сумнів реальність господарської операції. Придбані товари / послуги необхідні для здійснення діяльності позивача та основної мети такої діяльності - отримання прибутку.

Дослідження наявних у справі доказів у їх сукупності, дає суду підстави для висновку про відсутність в діях ТОВ "Інструментальний завод" порушень податкового законодавства, визначених актом перевірки в частині взаємовідносин з ТОВ "Перший редукторний завод", на підставі висновків якого відповідачем прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення №1 від 20.03.2025; №1 від 20.03.2025; №1 від 20.03.2025.

Відповідно до підпункту 21.1.1 пункту 21.1 статті 21 Податкового кодексу України посадові особи контролюючих органів зобов`язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами.

Згідно із частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У відповідності до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, обов`язок доведення обставин, які стали підставою для прийняття спірних повідомлень-рішень покладено на контролюючий орган.

Однак, відповідачем суду таких доказів не надано.

Приймаючи до уваги встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими врегульовано спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позову ТОВ "Інструментальний завод".

Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, враховуючи задоволення позову, на користь позивача підлягають відшкодуванню судові витрати, сплачені позивачем за подання цього позову.

Керуючись статтями 139, 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Інструментальний завод" (вул. Івана Приходька, 139, м. Кременчук, Полтавська область, 39621, ) до Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, 36000, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 1 від 20 березня 2025 року.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 1 від 20 березня 2025 року.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 1 від 20 березня 2025 року.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інструментальний завод" (вул. Івана Приходька, 139, м. Кременчук, Полтавська область, 39621, ) суму сплаченого судового збору у розмірі 24224 (двадцять чотири тисячі двісті двадцять чотири) гривні 00 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, 36000, ).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 18 липня 2025 року.

Суддя А.О. Чеснокова