Справа № 420/8609/25
Суддя: Самойлюк Г.П.
Дата ухвалення: 2025-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/8609/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Самойлюк Г.П., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до голови Одеської обласної військової адміністрації Кіпера Олега Олександровича, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до голови Одеської обласної військової адміністрації Кіпер Олега Олександровича, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправними дії голови Одеської обласної військової адміністрації Кіпера Олега Олександровича щодо нездійснення ним особистого прийому позивача- ОСОБА_1 за заявою від 14 січня 2025 року із питання погодження кандидатури на посаду голови національного парку Куяльницький;

- зобов`язати голову Одеської обласної військової адміністрації Кіпера Олега Олександровича здійснити невідкладний особистий прийом ОСОБА_1 за заявою від 14 січня 2025 року із питання погодження кандидатури на посаду голови національного парку Куяльницький.

Ухвалою від 31.03.2025 року відкрито провадження по справі та визначено, що справа буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (ст. 262 КАС України); встановлено, що справа буде розглянута судом на підставі ст.262 КАС України у межах строків, визначених ст.258 КАС України та з урахуванням встановлених сторонам строків для подання заяв по суті.

В обґрунтування позовної заяви зазначено, що позивач 14 січня 2024 року у складі науковців, правників та громадсько-політичних діячів звернувся до голови Одеської обласної військової адміністрації Кіпера Олега Олександровича з вимогою здійснення невідкладного особистого прийому, відповідно до ст.40 Конституції України, ст.22 Закону України Про звернення громадян від 2 жовтня 1996 року № 393/96-ВР.

Підставою для звернення стало виконання повноважень головою Одеської обласної військової адміністрації Кіпєром Олегом Олександровичем щодо погодження кандидатури керівника національного парку Куяльницький, відповідно до Указу Президента України від 01 січня 2022 року № 3/2002 року Про створення національного природного парку Куяльницький.

Позивач вказав, що відповідач набув повноважень голови Одеської обласної адміністрації, який відповідно п.6 ч.1 ст.39 Закону України Про місцеві державні адміністрації від 9 квітня 1999 року 586-ХІV погоджує у встановленому порядку призначення на посади та звільнення з посад керівників не підпорядкованих підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління органів виконавчої влади вищого рівня, крім керівників установ, підприємств і організацій Збройних Сил та інших військових формувань України, Міністерства внутрішніх справ України, Фонду державного майна України, Національної поліції.

Як вважає позивач, ігноруючи вказану норму, відповідач, всупереч Указу Президента України від 01 січня 2022 року № 3/2002 року Про створення національного природного парку Куяльницький, із моменту призначення, не погоджує кандидатури керівника Нацпарку "Куяльницький, тим самим блокує роботу новоутвореної структури, покликаної зберегти, відтворити та використати природні комплекси та об`єкти в басейні Куяльницького лиману, які мають особливу природоохоронну, оздоровчу, історико-культурну, наукову, освітню, естетичну цінність.

Вважаючи вказані дії протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою від 31.03.2025 року відкрито провадження по справі та визначено, що справа буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (ст. 262 КАС України); встановлено, що справа буде розглянута судом на підставі ст.262 КАС України у межах строків, визначених ст.258 КАС України та з урахуванням встановлених сторонам строків для подання заяв по суті.

Ухвалою від 15.04.2025 року залучено до участі у справі №240/8609/25 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача.

До суду від голови Одеської обласної військової адміністрації Кіпера Олега Олександровича надійшов відзив на позовну заяву, в якому в обґрунтування правової позиції зазначено, що 27.06.2024 Одеська облдержадміністрація направила лист до Міндовкілля, яким запропонувала розглянути кандидатуру Шестуна Олександра щодо призначення його на посаду виконуючого обов`язки директора НПП «Куяльницький». 14.01.2025 до Одеської обласної державної адміністрації від ініціативної групи (колективу громадян) «Куяльник»: ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 надійшла заява про невідкладний особистий прийом з питання погодження кандидатури на посаду голови національного природного парку «Куяльницький», відповідно до Указу Президента України від 01.01.2022 №3/2022 «Про створення національного природного парку «Куяльницький».

11.02.2025 Одеською обласною державною адміністрацією було надано відповідь ОСОБА_1 за результатами розгляду заяви від 14.01.2025 і повідомлено, що компетенція обласної державної (військової) адміністрації щодо погодження кандидатур керівника НПП «Куяльницький» може реалізовуватися лише при надходженні до облдержадміністрації відповідних пропозицій від міністра захисту довкілля та природних ресурсів України.

Крім того, вищезазначеним листом облдержадміністрацією повідомлено ОСОБА_6 , що за наказом Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України у 2024 році призначено виконуючого обов`язки директора НПП «Куяльницький».

Відповідач зазначає, що питання погодження кандидатури на посаду є складовими процедури працевлаштування, що регулюється Кодексом законів про працю України та іншим законодавством. Таким чином, викладене у колективному зверненні ініціативної групи (колективу громадян) «Куяльник» питання щодо внесення кандидатури на посаду директора національного природного парку «Куяльницький» не може бути предметом звернення у розумінні Закону України «Про звернення громадян».

Крім того, відповідач вказує, що питання погодження призначення на посаду керівника національного природного парку «Куяльницький» регулюється Порядком погодження з Головою Ради міністрів Автономної Республіки Крим, головами місцевих державних адміністрацій призначення на посади та звільнення з посад керівників підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління міністерств, інших центральних органів виконавчої влади», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 09.10.2013 № 818.

При цьому, у разі, якщо проводився конкурс то саме керівник центрального органу виконавчої влади подає голові відповідної місцевої держадміністрації пропозицію щодо погодження призначення на посаду керівника підприємства, який є переможцем конкурсу та, у разі, не проведення конкурсу на посаду керівника підприємства, призначення здійснюється Міністерством захисту довкілля та природних ресурсів України, без погодження.

Так, станом на дату звернення ОСОБА_1 та інших до Одеської обласної державної (військової) адміністрації подання відповідно до пункту 2 Порядку затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.10.2013 № 818 щодо погодження кандидатури на посаду директора національного природного парку «Куяльницький», від керівника центрального органу виконавчої влади у 2024 році не надходило.

Отже, враховуючи, що Одеською обласною державною (військовою) адміністрацією за результатами розгляду заяви ініціативної групи (колективу громадян) «Куяльник» про невідкладний особистий прийом з питання погодження кандидатури на посаду голови національного природного парку «Куяльницький» від 14.01.2025 року надано відповідь, відповідно до якої питання стосовно погодження кандидатур керівника НПП «Куяльницький» може реалізовуватися лише при надходженні до облдержадміністрації відповідних пропозицій від міністра захисту довкілля та природних ресурсів України, а тому підстав для запису на особистий прийом до керівництва Одеської обласної державної (військової) адміністрації з цих питань не має, Одеська облдержадміністрація діяла правомірно та у відповідності до вимог Закону України «Про звернення громадян».

Враховуючи вищевикладене, відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Треті особи пояснень щодо позову або відзиву не надали.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відтак, справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд,-

ВСТАНОВИВ:

До голови Одеської обласної військової адміністрації ОСОБА_7 надійшла від ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 заява від 14.01.2025 року про невідкладний особистий прийом, згідно якої заявники просили відповідно до ст.40 Конституції України, ст.22 Закону України «Про звернення громадян», здійснити невідкладний особистий прийом з питання погодження кандидатури на посаду голови ГП «Куяльницький», відповідно до Указу Президента України від 01 січня 2022 року №3/2022 «Про створення національного природного парку «Куяльницький» (а.с.8).

Листом Одеської обласної військової адміністрації від 11.02.2025 року надано відповідь ОСОБА_10 та іншим, в якій зазначено, що порушене у зверненні питання віднесено до сфери діяльності Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України.

Не погодившись з діями голови Одеської обласної військової адміністрації Кіпера Олега Олександровича щодо нездійснення ним особистого прийому ОСОБА_1 за заявою від 14 січня 2025 року із питання погодження кандидатури на посаду голови національного парку Куяльницький, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, з огляду на наступне.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм статті 40 Конституції України права на звернення урегульовано Законом України "Про звернення громадян" (далі - Закон № 393/96-ВР).

Згідно з ч.1 ст.1 Закону України «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, медіа, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

За змістом статті 3 Закону № 393/96-ВР під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Статтею 4 Закону № 393/96-ВР передбачено, що до рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, належать такі у сфері управлінської діяльності, внаслідок яких: порушено права і законні інтереси чи свободи громадянина (групи громадян); створено перешкоди для здійснення громадянином його прав і законних інтересів чи свобод; незаконно покладено на громадянина які-небудь обов`язки або його незаконно притягнуто до відповідальності.

Згідно із положеннями статті 5 Закону № 393/96-ВР звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону № 393/96-ВР звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.

Частина 3 статті 7 Закону № 393/96-ВР передбачає, якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення.

У відповідності до приписів ч.ч. 1, 2 ст.20 Закону України «Про звернення громадян» звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

На обґрунтовану письмову вимогу громадянина термін розгляду може бути скорочено від встановленого цією статтею терміну.

Частиною 1 статті 15 Закону України «Про звернення громадян» передбачено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення (абз.1, 6 ч.1 ст. 19 Закону України «Про звернення громадян»).

Статтею 22 Закону України «Про звернення громадян» визначено, що керівники та інші посадові особи органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян зобов`язані проводити особистий прийом громадян.

Прийом проводиться регулярно у встановлені дні та години, у зручний для громадян час, за місцем їх роботи і проживання. Графіки прийому доводяться до відома громадян.

Порядок прийому громадян в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, об`єднаннях громадян визначається їх керівниками. За їхнім рішенням особистий прийом громадян може бути призупинено на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

Усі звернення громадян на особистому прийомі реєструються. Якщо вирішити порушені в усному зверненні питання безпосередньо на особистому прийомі неможливо, воно розглядається у тому ж порядку, що й письмове звернення. Про результати розгляду громадянину повідомляється письмово або усно, за бажанням громадянина.

Як становлено судом, позивач 14 січня 2024 року у складі науковців, правників та громадсько-політичних діячів письмово звернувся до голови Одеської обласної військової адміністрації Кіпера Олега Олександровича з вимогою здійснення невідкладного особистого прийому, відповідно до ст.40 Конституції України, ст.22 Закону України Про звернення громадян від 2 жовтня 1996 року № 393/96-ВР.

При цьому, на підставі Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про запровадження воєнного стану в Україні» та Закону України «Про правовий режим воєнного стану» та з метою забезпечення безпеки життя та здоров`я громадян та працівників Одеської районної державної адміністрації, було видано розпорядження від 25.02.2022 №1/од-2022 «Про упорядкування організації роботи із зверненнями громадян під час воєнного стану», яким призупинено проведення засідань районної постійно діючої комісії з питань розгляду звернень громадян та проведення особистих прийомів та гарячих телефонних ліній в Одеській районнiй військовій адміністрації.

Відповідач надав позивачу письмову відповідь по суті порушеного ним питання, у строк визначений Законом України «Про звернення громадян».

Враховуючи вищевикладене, Одеська облдержадміністрація діяла правомірно та у відповідності до вимог Закону України «Про звернення громадян».

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно положень ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що суд відмовляє у задоволенні позовних вимог, судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача не стягується.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до голови Одеської обласної військової адміністрації Кіпера Олега Олександровича, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Порядок і строки оскарження рішення визначаються ст.ст.293, 295 КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.255 КАС України.

Суддя Самойлюк Г.П.

.