Справа № 500/3220/25
Суддя: Мірінович Уляна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2025-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/3220/25

18 липня 2025 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Мірінович У.А., розглянувши у письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, у якій просить суд:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо призначення пенсії за віком ОСОБА_1 без врахування набутого після призначення пенсії по інвалідності страхового стажу;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області провести перерахунок пенсії за віком ОСОБА_1 із застосуванням середньої заробітної плати за три календарні роки, що передували року звернення ОСОБА_1 за призначенням пенсії за віком відповідно до частини другої статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області виплатити ОСОБА_1 недоотриману суму пенсії за віком з моменту її призначення.

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що вона перебуває на обліку в Головному управлінню Пенсійного фонду України в Тернопільській області та з 18.03.2025 отримувала пенсію по інвалідності. Після призначення пенсії по інвалідності позивачка продовжувала працювати до 30.11.2017 та набула додатково 2 роки 8 місяців і 12 днів страхового стажу. В подальшому 27.03.2025 позивачка звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком.

27.03.2025 позивачку переведено з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», однак при призначенні пенсії за віком відповідачем не враховано страховий стаж, набутий позивачкою після призначення пенсії по інвалідності (з 18.03.2015 по 30.11.2017), тривалість якого перевищує 24 календарні місяці. У результаті при розрахунку величини пенсії за віком помилково застосовано середню заробітну плату, що враховувалась при призначенні пенсії по інвалідності у березні 2015 року, а не середню заробітну плату за останні три календарні роки (за 2022, 2023, 2024 роки), як це передбачено Законом.

29.04.2025 позивачка звернулась з письмовим зверненням до відповідача про здійснення перерахунку пенсії за віком із врахуванням середньої заробітної плати за останні три календарні роки (за 2022, 2023, 2024 роки). Однак листом від 14.05.2025 Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повідомило, що після призначення пенсії по інвалідності позивачка не набула 24 місяці страхового стажу, тому при переведенні з одного виду на інший вид пенсії застосовано показник середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, що слугувало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 03.06.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цій справі, постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного без повідомлення учасників справи. Відповідно до статей 162-164 КАС України встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття у справі для подання відзиву на позовну заяву.

26.06.2025 від Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача, просить відмовити в задоволенні позовних вимог та вказує, що 27.03.2025 позивачку переведено з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Пенсію обчислено із середньомісячного заробітку за даними персоніфікованого обліку відповідно до наявного страхового стажу з 01.07.2000 по 31.03.2015. Страховий стаж після перерахунку склав 37 років 11 місяців 24 дні.

Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати і набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення пенсії (попереднього перерахунку пенсії без урахування перерахунку, передбаченого абзацом п`ятим частини четвертої статті 42 цього Закону) незалежно від перерв у роботі, під час переведення вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена (визначений) частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Оскільки після призначення пенсії по інвалідності позивачка не набула 24 місяці страхового стажу, тому при переведенні з одного виду на інший застосовано показник середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

01.07.2025 до суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивачка просить позовні вимоги задовольнити та вказує, що відповідачем не взято до уваги те, що після призначення 18.03.2015 пенсії по інвалідності позивачка продовжувала працювати до 30.11.2017 та набула додатково 2 роки 8 місяців і 12 днів страхового стажу, відтак відповідач помилково застосував середню заробітну плату, яка враховувалась при призначенні пенсії по інвалідності у 2015 році.

Ухвалою суду від 01.07.2025 позовну заяву залишено без руху після відкриття провадження у справі.

Ухвалою суду від 11.07.2025 продовжено судовий розгляд справи.

16.07.2025 від Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області до суду надійшли додаткові пояснення, у яких представник відповідача вказує, що 17.04.2015 позивачці призначено пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 01.12.2017 позивачка звернулась до органів пенсійного фонду із заявою про перерахунок пенсії у зв`язку із звільненням з роботи та дорахуванням до страхового стажу періодів роботи після призначення пенсії. 27.03.2025 позивачку відповідно до її заяви переведено з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Оскільки позивачці 17.04.2015 призначено пенсію, а в подальшому за її заявою 01.12.2017 році здійснено перерахунок пенсії, та враховуючи те, що після вказаного перерахунку позивачка не працювала, відтак, з грудня 2017 року не набула страхового стажу 24 місяці з моменту попереднього перерахунку пенсії по інвалідності.

На підтвердження вказаних обставин, представником відповідача надано до суду протокол про призначення пенсії від 20.04.2015 із розрахунком стажу, копію заяви ОСОБА_1 від 01.12.2017 про призначення/перерахування пенсії, протокол перерахунку пенсії від 01.12.2017, розрахунок форми РС-право, розрахунок страхового стажу (індивідуальні відомості про застраховану особу).

Інших заяв на адресу суду від учасників справи не надходило.

Відповідно до частини п`ятої статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Щодо процесуального строку розгляду справи, то суд зазначає, що її розгляд здійснено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін з урахуванням строку перебування головуючої судді у справі в основній щорічній відпустці та у службовому відрядженні.

Дослідивши письмові докази та перевіривши доводи, викладені у заявах по суті, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінню Пенсійного фонду України в Тернопільській області. З 18.03.2025 позивачці призначено пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Розмір пенсії обчислено із середньомісячного заробітку за періоди роботи згідно даними персоніфікованого обліку, відповідно до наявного стажу, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) за 2014-2016 роки 3764,40 грн.

Після призначення пенсії по інвалідності позивачка продовжувала працювати до 30.11.2017.

01.12.2017 позивачка звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про перерахунок пенсії у зв`язку із звільненням з роботи та дорахуванням до страхового стажу періодів роботи після призначення пенсії, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією заяви позивачки про призначення/перерахування пенсії.

В подальшому 27.03.2025 позивачку відповідно до її заяви переведено з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Пенсію обчислено із середньомісячного заробітку за даними персоніфікованого обліку відповідно до наявного страхового стажу з 01.07.2000 по 31.03.2015 із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014-2016 роки 3764,40 грн.

29.04.2025 позивачка звернулась з письмовим зверненням до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, у якому просила здійснити перерахунок пенсії за віком із врахуванням середньої заробітної плати за останні три календарні роки (за 2022, 2023, 2024 роки).

За результатами розгляду вказаного звернення, Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області листом від 14.05.2025 відмовило у перерахунку пенсії, посилаючись на те, що після призначення пенсії по інвалідності позивачка не набула 24 місяці страхового стажу, тому при переведенні з одного виду на інший вид пенсії застосовано показник середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Позивачка вважаючи, що має право на перерахунок пенсії із врахуванням середньої заробітної плати за останні три календарні роки (за 2022, 2023, 2024 роки)

Позивачка не погоджуючись із такими діями Головного управління Пенсійного фонду України в України в Тернопільській області та вважаючи, що має право на перерахунок пенсії із врахуванням середньої заробітної плати за останні три календарні роки (за 2022, 2023, 2024 роки) звернулась до суду з даною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з п. 6 частини першої статті 92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, особливості призначення, перерахунку і виплати пенсій врегульовано Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Статтею 1 Закону №1058-ІV визначено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом; пенсіонер - особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім`ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.

Положеннями статті 9 Закону №1058-ІV встановлено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до статті 10 Закону №1058-ІV, особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

Відповідно до статті 27 Закону №1058-ІV розмір пенсії за віком визначається за формулою: П= Зп х Кс, де: П - розмір пенсії; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи.

Згідно з частиною другою статті 40 Закону №1058-ІV, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.

У разі відсутності на день призначення пенсії даних про заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, для визначення середньої заробітної плати (доходу) враховується наявна заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, з наступним перерахунком заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії після отримання даних про заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії.

Коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи за кожний місяць страхового стажу, який враховується при обчисленні пенсії, визначається за формулою: Кз = Зв : Зс, де: Кз - коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи; Зв - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу); Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу), а в разі одноразової сплати єдиного внеску відповідно до частини п`ятої статті 10 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" - за місяць, в якому укладено договір про добровільну участь.

Сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу), визначається за формулою: Зв = З + Зд, де: Зв - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу); З - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої фактично сплачено страхові внески згідно з цим Законом за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу); Зд - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, розрахована виходячи із передбаченої частини третьої статті 24 цього Закону доплати, за місяць, за який визначається коефіцієнт заробітної плати (доходу), і яка визначається за формулою: Зд=Д/Тх-100%, де Д - сума доплати, здійснена відповідно до частини третьої статті 24 цього Закону; Т - розмір страхового внеску до солідарної системи у відповідному місяці.

У разі відсутності на момент призначення пенсії даних про щомісячну середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за попередні місяці для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) враховується щомісячна середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за наявний попередній місяць з наступним перерахунком коефіцієнта заробітної плати (доходу) після отримання даних про щомісячну середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за місяць (місяці), що передує зверненню за призначенням пенсії.

При обчисленні коефіцієнта заробітної плати (доходу) за періоди сплати страхових внесків за застрахованих осіб, зазначених у пунктах 8, 13 і 14 статті 11 цього Закону та за періоди, які включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, враховується мінімальний розмір заробітної плати.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 45 Закону №1058-ІV, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Згідно з частиною третьою статті 45 Закону №1058-ІV, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частина 3 статті 45 Закону №1058-ІV передбачає такі умови застосування середньої заробітної плати, визначеної частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії при переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком: - переведення вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком; - якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення пенсії незалежно від перерв в роботі.

У постановах від 10.04.2019 (справа №211/1898/17) та 10.07.2018 (справа №520/6808/17) Верховний Суд зауважив, що частиною третьою статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

В той же час, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії, тобто середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, однак за умови, що особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі.

Судом встановлено, що позивачці 18.03.2015 була призначена пенсія по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

На момент призначення пенсії страховий стаж позивачка становив 31 рік 9 місяців 21 день (по 28.02.2015), що підтверджується протоколом про призначення пенсії від 20.04.2015.

Після призначення пенсії по інвалідності позивачка продовжувала працювати до 30.11.2017.

01.12.2017 позивачка звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про перерахунок пенсії у зв`язку із звільненням з роботи та дорахуванням до страхового стажу періодів роботи після призначення пенсії.

З 01.12.2017 відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивачки, та враховано до страхового стажу період її роботи по 31.10.2017 (який включає період роботи в колгоспі з 26.06.1981 по 26.09.1983, період роботи з 04.10.1983 по 24.07.1984, період навчання з 25.07.1984 по 01.07.1990, та періоди роботи з 09.08.1990 по 31.12.2003 та з 01.01.2004 по 31.10.2017), після проведеного перерахунку, страховий стаж позивачки становив 36 років 2 місяці 2 дні.

Тобто, внаслідок проведеного перерахунку з 01.12.2017 позивачці зараховно період її роботи після виходу на пенсію по інвалідності та перераховано розмір пенсії із врахуванням вказаного періоду.

З огляду на викладене, посилання позивачки про незарахування відповідачем набутого стажу після призначення пенсії по інвалідності є помилковим.

Як слідує із матеріалів справи, після проведеного перерахунку за заявою від 01.12.2017, позивачка не перебувала у трудових відносинах.

З 27.03.2025 позивачку відповідно до її заяви переведено з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», внаслідок проведеного перерахунку пенсії, страховий стаж позивачки становить 37 років 11 місяців 24 дні, який окрім уже зарахованого при попередньому перерахунку стажу включає період навчання з 13.09.1979 по 14.05.1981 та період роботи після виходу на пенсію по інвалідності з 01.11.2017 по 30.11.2017 (один місяць).

Зазначене свідчить, що з моменту попереднього перерахунку пенсії (за заявою від 01.12.2017), позивачка не набула 24 місяці страхового стажу, а отже при переході з пенсії по інвалідності на пенсію за віком позивачка не набула права на перерахунок її із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, як це визначено абзацом 3 частини третьої статті 45 Закону №1058-IV.

Зазначені обставини, дають підстави для висновку. що відповідач діяв в межах та у спосіб, визначений чинним законодавством.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінюючи в сукупності обставини справи та враховуючи вищенаведені положення законодавства, суд доходить висновку про те, що заявлений позов є безпідставним та необґрунтованим, через що задоволенню не підлягає.

На підставі положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 18 липня 2025 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження: майдан Волі, 3, м. Тернопіль, 46001, ).

Головуючий суддя Мірінович У.А.