Справа № 944/2922/25
Суддя: Кондратьєва Н. А.
Дата ухвалення: 2025-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 944/2922/25
Провадження №2-а/944/76/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2025 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кондратьєвої Н.А.,

з участю секретаря судових засідання Шандрук А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Яворові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в :

Представник позивача адвокат Степаняк І.В. звернувся в суд в інтересах ОСОБА_1 із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить поновити строк на оскарження постанови № 15 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП від 10.01.2025 року та скасувати постанову № 15 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП від 10.01.2025 року, що винесена начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно ОСОБА_1 , а провадження закрити у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення, стягнути в користь позивача судовий збір.

В обґрунтування позову зазначає, що згідно постанови № 15 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП від 10.01.2025 року, що винесена начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 , до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення штраф у розмірі 17000 грн. за те, що він, нібито, будучи належним чином оповіщеним про дату, час та місце виклику о 09 год 11.11.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 не прибув, про причину неприбуття не повідомив, чим вчинив порушення правил військового обліку в особливий період, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 210 КУпАП. В постанові начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 посилається на те, що 30.10.2024 року на адресу зареєстрованого місця проживання згідно його ж розпорядження № 15541 від 21.10.2024 року засобами поштового зв`язку надіслано повістку № 17/15541 від 21.10.2024 року про виклик на 09 год 11.11.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 для проходження медичного огляду з метою встановлення ступеня придатності до проходження військової служби за станом здоров`я. Рекомендоване поштове відправлення з повісткою повернулось з відміткою, яка вказує на те, що адресат відсутній за даною адресою, тобто ОСОБА_1 був оповіщений належним чином. Водночас копію даної постанови позивач не отримував. Після отримання інформації, що містилася в Єдиному реєстрі боржників представником ОСОБА_1 , 30.05.2025 року з Яворівського відділу ДВС у Яворівському районі Львівської області ЗМУМЮ отримано копію даної постанови. Вважає вказану постанову незаконною, оскільки жодних підтверджуючих документів про отримання особою виклику немає та не може бути, оскільки ОСОБА_1 не отримував відповідного виклику. Уповноважена особа ТЦК та СП повинна була скласти протокол про адміністративне правопорушення, сформувати справу з доказами, а лише потім передати її керівнику ТЦК та СП на розгляд, однак як вбачається зі змісту постанови протокол відносно ОСОБА_1 не складався. Більш того, станом на день складення протоколу 10.01.2025 року діяла Інструкція зі складання ТЦК та СП протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, редакція якої не передбачала можливості не складання протоколу. Після передачі справи на розгляд начальнику ТЦК та СП особу, яку притягують до відповідальності повинні були повідомити про час та місце розгляду справи. Неповідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною, як такої, що винесена з порушенням встановленої процедури. Окрім цього, оскаржувана постанова не містить жодних доказів, які б підтверджували дату відмітки про відсутність адресата за зареєстрованим місцем проживання. Як вбачається з постанови доказів того, що поштовий конверт містить позначку «повістка ТЦК» не встановлено, крім цього, докази повідомлення позивача за наявним номером телефону та/або вкладення до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК» в постанові також відсутні.

Щодо поновлення строку на оскарження постанови, зазначає, що такий строк пропущено з поважних причин, оскільки копію постанови позивач не отримував, а представником позивача отримано копію постанови лише 30.05.2025 року з Яворівського відділу ДВС у Яворівському районі Львівської області ЗМУМЮ, що підтверджується копією супровідної, а відтак просить поновити строк на оскарження.

Враховуючи наведене просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 11.06.2025 року у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання.

Ухвалою суду від 18.06.2025 року продовжено представнику відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 встановлений процесуальний строк для подання відзиву на позовну заяву до 27.06.2025 року включно.

30.06.2025 року представником відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 на адресу суду скеровано відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 . Засобами поштового зв`язку йому було надіслано повістку №17/15541 від 21.10.2024 року про виклик на 11.11.2024 року о 09 год до ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою проходження медичного огляду для встановлення ступеня придатності до військової служби за станом здоров`я. Повістка оформлена з дотриманням всіх вказаних у Порядку реквізитів та направлена рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення на наявну адресу позивача. Однак рекомендоване поштове відправлення повернуто оператором поштового зв`язку «Укрпошта» із копією довідки ф.20 про причини повернення. Зазначає, що належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання. З огляду на наведене вбачається, що належним підтвердженням про вчинення адміністративного правопорушення при розгляді адміністративної справи була довідка форми ф.20 з відповідною відміткою. Чинне законодавство України не покладає на відповідача обов`язку щодо перевірки належного інформування працівниками об`єкта поштового зв`язку одержувача, у даному випадку позивача, про наявність на його ім`я та адресу листів із позначкою «Повістка ТЦК». У зв`язку із неприбуттям ОСОБА_1 на дату вказану у повістці та поверненням рекомендованого повідомлення, ІНФОРМАЦІЯ_4 скеровано 23.12.2024 року за вих. №19937 звернення до органу поліції щодо доставлення громадян, які вчинили правопорушення передбачене ст. 210-1 КУпАП. Враховуючи, що ОСОБА_1 був належним чином оповіщений про прибуття, начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 10.01.2025 року було винесено постанову №15 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, яка була направлена позивачу, що стверджується супровідним листом за вих. №452 від 10.01.2025 року за адресою АДРЕСА_1 . Той факт, що позивач не отримав кореспонденцію, надіслану йому на адресу місця проживання сам по собі не є достатнім для того, щоб закласти аргументовану основу для заяви про порушення прав військовозобов`язаного. Вважає, що начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 діяв правомірно, а відтак підстав для скасування постанови немає. Щодо закриття справи про адміністративне правопорушення зазначає, що скасування постанови з процесуальних підстав передбачає повторний розгляд справи про адміністративне правопорушення, а тому підставі для закриття відсутні.

Ухвалою суду від 03.07.2025 року залучено в якості другого відповідача ІНФОРМАЦІЯ_5 та витребувано з ІНФОРМАЦІЯ_6 належним чином завірену копію справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у якій винесена постанова №15 від 10.01.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Позивач в судове засідання не з`явився, його представник - адвокат Степаняк І.В. на адресу суду скерував клопотання про розгляд справи у їхній відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 в судове засідання не з`явився, у відзиві на позовну заяву просить розгляд справи проводити у їхній відсутності, у задоволенні позову просять відмовити.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про час та місце судового засідання.

У відповідності до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши зібрані по справі докази, вирішуючи спір у межах заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Відповідно до ч.1 ст.121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Враховуючи вищевикладене, доводи представника позивача щодо поважності причин пропуску строку оскарження постанови, суд вважає, що позивачем строк оскарження вищевказаної постанови про накладення адміністративного стягнення пропущено з поважних причин і його слід поновити.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначення загальних засад проходження в Україні військової служби здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII).

Так, згідно з частинами 1, 2 та 3 статті 1 Закону № 2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

На виконання вимог частини 10 статті 1 Закону № 2232-XII громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки; прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оборону України» від 06 грудня 1991 року № 1932-ХІІ, особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 в Україні було введено воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався Указами Президента України та діє станом по сьогоднішній день.

Водночас правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначення засад організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів регулює Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII (далі - Закон № 3543-XII).

Відповідно до абзацу 2 частини 1 та частини 3 статті 22 Закону № 3543-XII громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

Під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Відповідно до абзацу 2 пункту 56 «Положення про підготовку і проведення призову громадян України на строкову військову службу та прийняття призовників на військову службу за контрактом», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 березня 2002 р. № 352 (далі - Положення № 352) оповіщення громадян про призов на строкову військову службу та їх прибуття на призовні дільниці здійснюється за розпорядженнями керівників районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки за формою згідно з додатком 17. Повістки громадянам можуть також вручатися безпосередньо посадовими особами районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до пункту 1 «Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 р. № 154 (далі - Положення № 154), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

На виконання пункту 9 Положення № 154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань здійснюють заходи оповіщення та призову громадян (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ та Служби зовнішньої розвідки): на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (зарахованих до військового оперативного резерву); на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку).

Отже, саме на територіальні центри комплектування та соціальної підтримки законодавцем покладено обов`язок здійснювати заходи оповіщення та призову громадян.

Водночас, військовозобов`язані чи резервісти повинні прибути за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, вказані у повістці, а у разі неможливості прибуття, повідомити Територіальний центр комплектування та соціальної підтримки про поважність причин не прибуття за повісткою.

Судом встановлено, що розпорядженням начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 №15541 від 21.10.2024 року вирішено здійснити оповіщення військовозобов`язаних, які перебувають на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 , шляхом вручення повісток особисто, а разі коли це неможливо надіслати шляхом рекомендованого повідомлення з описом вкладення та повідомленням про вручення, зокрема молодшому лейтенанту ОСОБА_1 .

Відповідно до звернення начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 №19937 від 23.12.2024 року, останній просить провести адміністративне затримання та доставити до ІНФОРМАЦІЯ_3 осіб, які порушують законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зокрема ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Згідно повістки №17/15541, виписаної ОСОБА_1 , 1997 р.н., ІНФОРМАЦІЯ_8 пропонує прибути йому 11.11.2024 року о 09 год 00 хв за адресою АДРЕСА_2 . Водночас дата формування самої повістки зазначена лише 10.2024 року.

Судом встановлено, що постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 №15 від 10.01.2025 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. Обґрунтовуючи постанову начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 зазначає, що військовозобов`язаному ОСОБА_1 30.10.2024 року на зареєстровану адресу у встановленому законом порядку місця проживання засобами поштового зв`язку надіслано повістку №17/15541 від 21.10.2024 року про виклик на 09 год 00 хв 11.11.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 для проходження медичного огляду з метою встановлення ступеня придатності до проходження військової служби за станом здоров`я. Рекомендоване поштове відправлення з повісткою повернулось з відміткою, яка вказує на те, що адресат відсутній за вказаною адресою. Однак в зазначений час ОСОБА_1 не з`явився, буду належним чином оповіщеним про дату, час та місце виклику, о 09 год 11.11.2024 року не з`явився, станом на час винесення постанови причину неприбуття не повідомив, чим порушив вимоги ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та п.п. 2 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Тобто ОСОБА_1 вчинив порушення правил військового обліку в особливий період.

Повідомленням начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 №452 від 10.01.2025 року, ОСОБА_1 скеровано копію постанови №15 від 10.01.2025 року.

Підставою для прийняття оспорюваного рішення стало неприбуття позивача, як військовозобов`язаного належним чином повідомленого про необхідність прибуття до територіального центру комплектування 09.00 год 11.11.2024 року для проходження медичного огляду з метою встановлення ступеня придатності до проходження військової служби за станом здоров`я.

Відповідно до ч. 6 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, розгляд яких віднесено до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України (у частині правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України), якщо особа не з`явилася без поважних причин або не повідомила причину неприбуття на виклик територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце виклику, та за наявності у територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України підтвердних документів про отримання особою виклику.

Пункт 1 Розділу ІІ ІНСТРУКЦІЇ зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, в редакції станом на 10.01.2025 року, не містила норми про можливість не складення протоколу у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 КУпАП, щодо особи, яка не з`явилася без поважних причин або не повідомила причину неприбуття на виклик територіального центру комплектування та соціальної підтримки, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце виклику, та за наявності у територіального центру комплектування та соціальної підтримки підтвердних документів про отримання особою виклику.

Судом встановлено відсутність складеного протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП складеного відносно ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 235 КУпАП, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Статтею 210 КУпАП передбачено відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Зокрема, порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку - тягне за собою накладення штрафу від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч. 1).

Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч. 3).

Згідно із ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 283 КУпАП України, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Відповідно до статті 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідачем до матеріалів справи долучено повістку №17/15541 про виклик позивача до ТЦК на 11.11.2024 на 09.00 год, яка скеровувалась за відомою відповідачем адресою місця проживання: АДРЕСА_1 ; копію рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №271 ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 з позначкою « ІНФОРМАЦІЯ_9 » та копії конверта з довідкою ф.20, з яких вбачається що такий «повертається за закінченням терміну зберігання», з датою 31.10. та підписом працівника АТ «Укрпошта», що не ідентифікується.

Стороною позивача долучено скріншот трекінгу з офіційного веб-сайту «Укрпошти» з якого вбачається, що дані про відправлення за номером 271 на даний час відсутні, тому що не зареєстровані в системі станом на 01.07.2025 року.

Водночас, згідно до п. 82 Постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270 «Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі- Постанова №270), рекомендовані листи з позначкою «Повістка ТЦК» під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК». Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК», працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за зазначеною адресою», яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника.

Суд зазначає, що начальник РТЦК, який розглядав справу про адміністративне правопорушення не надали належної оцінки довідці форми ф-20, в якій зазначено причину повернення за закінченням терміну зберігання з проставленою датою 31.10, оскільки жодним належним способом не пересвідчились виконання працівником об`єкта поштового зв`язку самого факту вкладення до абонентської поштової скриньки, яка належить позивачу повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК», не зажадали доказів виконання обов`язку вкладення до абонентської скриньки, що закріплена за адресою позивача повідомлення, на якому зазначена дата такого повідомлення для відліку трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку про те, що адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК». Також, не встановили особу працівника об`єкта поштового зв`язку, прізвище якої повинно бути зазначено в Довідці форми ф-20, для встановлення самого факту доведення виконання працівником установи зв`язку його обов`язку згідно п.82 Постанови №270.

Зазначені обставини залишились поза увагою суб`єкта владних повноважень, який вирішував питання притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Оскільки позивач заперечує факт належного поінформування його щодо прибуття до ТЦК, а відповідач належними та допустимими доказами такий факт перед судом не довів, а відтак відсутні підстави вважати про порушення позивачем як військовозобов`язаним правил військового обліку, що і визначає склад адміністративного правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП.

Разом з тим, суд зауважує, що згідно ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Водночас слід вказати, що саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення.

Відповідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Водночас, в супереч вимогам ч. 2 ст. 77 КАС України, суб`єкти владних повноважень у цій справі, який виніс оскаржувану постанову не виконав обов`язок доказування правомірності оскаржуваної постанови.

Відповідно до ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На обов`язок та важливість доведення саме відповідачем як суб`єктом владних повноважень правомірності винесення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, правомірності та законності прийнятої постанови вказує Верховний Суд у постановах від 24 квітня 2019 року (справа №537/4012/16-а), від 17.07.2019 (справа №295/3099/17).

Згідно з частиною першою статті 17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основних свобод та протоколи до неї і практику Європейського суду, як джерела права.

Враховуючи вищенаведене суд дійшов висновку, що оскільки відповідач не довів дотримання ним порядку притягнення особи до відповідальності за відсутністю в матеріалах справи доказів належного сповіщення про прибуття до РТЦК у визначений день та годину, а відтак відсутні правові підстави для визнання позивача таким, що скоїв адміністративне правопорушення, що має наслідком оскаржувану постанову № 15 від 10.01.2025 року скасувати як таку, що не відповідає вимогам КУпАП України, а провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Документально підтверджені витрати позивача зі сплати судового збору підлягають розподілу за правилами ч. 1 ст. 139 КАС України, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.77, 229, 268-271, 286 КАС України, суд, -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову №15 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700,00 гривень скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_6 та ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник позивача: адвокат Степаняк Ігор Володимировича, місцезнаходження: м.Новояворівськ, вул. Ст.Бандери, 7/74 Яворівського району Львівської області.

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_5 , юридична адреса: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_10 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 , юридична адреса: АДРЕСА_4 .

Суддя Наталія КОНДРАТЬЄВА