Справа № 676/841/22
Суддя: Шевцова Л. М.
Дата ухвалення: 2025-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 676/841/22
Номер провадження 2-а/676/1/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2025 року

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді Шевцової Л.М.

з участю секретаря судового засідання Сопрун С.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача Купчик О.І.

представника відповідача Риженко І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кам`янець-Подільському в режимі відеоконференції справу № 676/841/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті , -

В С Т А Н О В И В :

14.02.2022 року ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті .

Ухвалою суду від 15.02.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене провадження та призначено до судового розгляду.

09.06.2022 року представник відповідача Лєбєдєва Т.О., яка представляє інтереси на підставі ордера ВТ № 1028910 від 27.05.2022 року надіслала відзив на адміністративний позов.

У зв`язку з перебуванням позивача у складі ЗСУ, ухвалою суду від 13.12.2022 року провадження у справі було зупинено.

Ухвалою суду від 03.06.2025 року поновлено провадження у справі.

В обґрунтування вимог позивач ОСОБА_1 вказує, що згідно постанови порушення полягало в тому, що він 27.01.2022 року, на а/д М12 км 208 + 505 у Хмельницькій області, керував автомобілем VOLVO FH 480, номерний знак НОМЕР_1 , маса якого на одиночну вісь склала 9,577 тони при нормі 2,803 кг, чим порушив п. 22.5 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 132-1 КУпАП України. Вказаною постановою на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн.

Вважає дану постанову незаконною, і такою, що підлягає скасуванню, так як зазначеного в ній порушення, не вчиняв.

Представник позивача адвокат Купчик О.І., який представляє інтереси на підставі ордера ВХ № 1024336 від 09.02.2022 року. В судовому засіданні підтримав позовні вимоги ОСОБА_1 і пояснив, що на доданих до оскаржуваної постанови фотознімках зафіксовано як транспортний засіб схожий на VOLVO FH 480, номерний знак НОМЕР_1 , та трактор невстановленої марки, в проміжок часу в одну секунду проїхали повз автоматичний пункт фіксації правопорушень на транспорті фактично в одній смузі руху. При цьому чітко видно, що трактор своїми лівими колесами проїжджає по тій самій смузі, що й транспортний засіб схожий на той, що керував ОСОБА_1 .

Крім того, вбачається розбіжність у часі фіксування скоєння правопорушення, так в постанові зазначено 16.28 год., в той час як на двох фотознімках, зроблених системою автоматичної фіксації, вказано 22.28 год.

Виходячи з викладеного просить суд позов задовольнити.

Представник Державної служби України з безпеки на транспорті Риженко І.С., яка діє за довіреністю зареєстрованою в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, в судовому засіданні, в режимі відео конференції позов не визнала і пояснила, що факт перевищення позивачем нормативних параметрів транспортних засобів, визначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України доведено належними, допустимими та достовірними доказами, що пов`язано із правомірністю порядку проведення габаритно-вагового контролю, а також використання при проведенні останнього належного технічного приладу. Крім того, закріплений в законодавстві та реалізований на практиці механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі унеможливлює механічне втручання в роботу системи, а також унеможливлює наявність корупційної складової. Виходячи з викладеного, просить суд в позові ОСОБА_1 відмовити.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в судовому розгляді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 27.01.2022 року, ОСОБА_1 керуючи автомобілем VOLVO FH 480, номерний знак НОМЕР_1 , 0 16.28 год. на а/д М12 км 208 + 505 у Хмельницькій області, допустив рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених п. 22.5 ПДР України: загальної маси транспортного засобу на 11,5% (9,577 тон); навантаження на одиночну вісь транспортного засобу на 5.4 % (2,803 тон). Правопорушення було зафіксовано технічним засобом Q-FREE HI TRAC TMU4 WIM 10028, чим порушив п. 22.5 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 132-1 КУпАП України. Вказаною постановою на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн.

Частиною 2 статті 132-1 КУпАП визначено порушення Правил дорожнього руху про перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань здійснення габаритно-вагового контролю» від 11.09.2019 року № 54-ІХ, який набрав чинності 25.09.2019 року, статтю 132-1 КУпАП доповнено частиною другою та приміткою.

Згідно примітки до вказаної норми права дія частини першої цієї статті не поширюється на правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів.

Згідно п. 22.5 Правил дорожнього руху України, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 38 т (на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - до 40 т; для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Позивач вказує, що ним не було допущено перевищення нормативних параметрів визначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України. Вважає, що постанова складена з порушенням КУпАП та Інструкції № 512, не містить відповідної інформації щодо тоннажу транспортного засобу, габаритно-вагових параметрів та невідомо з яких нормативних параметрів, встановлено перевантаження.

Транспортний засіб, що належить йому, є вантажним спеціалізованим контейнеровозом С, а тому фактична дозволена маса транспортного засобу для здійснення дорожнього перевезення без спеціального дозволу =44 тонни.

Зона габаритно-вагового контролю не була облаштована дорожніми знаками.

Крім того, було порушено його право на захист.

Виходячи з викладеного, слід вважати, що вимагати у перевізника дозвіл на участь в дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні з подільним вантажем, та притягувати перевізника до відповідальності за відсутність у нього такого документу, який йому апріорі не може бути виданий, є протиправним.

Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі підлягає скасуванню оскільки згідно ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Ст.10 КУпАП вказує, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Своєї вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.132-1 КУпАП, позивач не визнає.

Згідно вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа), який виносив оскаржувану постанову є саме такою особою, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

При цьому, постанова у справі про адміністративне правопорушення є рішенням суб`єкта владних повноважень у правовідносинах щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Отже, одним із принципів, яким має відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень має уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, має бути мотивованим.

Тому, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суб`єкт владних повноважень, яким є старший державний інспектор відділу впровадження автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті зобов`язаний системно застосовувати положення законодавства та конкретних обставин кожної справи.

Враховуючи вищевикладене, та, зокрема те, що відповідно до ч.2 ст.258 КУпАП органи Національної поліції України звільнено від обов`язку складати протокол про адміністративне правопорушення, посилання на належні докази, які свідчать про вчинення особою адміністративного правопорушення, перелік яких визначено статтею 251 КУпАП, мають міститися саме в постанові про адміністративне правопорушення.

В іншому випадку, в разі відсутності у постанові про адміністративне правопорушення посилань на докази вчинення особою адміністративного правопорушення (визначені статтею 251 КУпАП), які у відповідності до статті 252 цього Кодексу повинні бути оцінені відповідним органом (посадовою особою) виключно під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, надання таких доказів в подальшому виключатиме їх належність та допустимість з огляду на факт відсутності посилань на них у самій постанові.

Оскаржувана постанова не містить посилань на перелічені статтею 251 КУпАП докази вчинення Позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, оскільки такі посилання в даній постанові відсутні.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Крім того,з товарно- транспортної накладної за №7 від 26.01.2022 року,що видана на ім`я ОСОБА_1 встановлено,що перевищення маси вантажу ,не було.

Тому позивач стверджує, що зазначеного у постанові правопорушення він не скоював ані умисно, ані з необережності, а тому не вбачає підстав для свого притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень,дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень,обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення,дії чи бездіяльності покладаються на відповідача.

В судовому засіданні не встановлено, а відповідачами не надано належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.132-1 КУпАП,а тому позов його підлягає задоволенню, а постанова скасуванню.

Керуючись ст. 243 КАС України, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Постанову серії ВМ № 00009147 від 27.01.2022 року винесену старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті, Савченко Владиславом Олеговичем про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн., скасувати.

Провадження у справі закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи,якому повне рішення не було вручено у день його проголошення,має право на поновлення строку на апеляційне оскарження.

Повне рішення складено 17 липня 2025 року.

Суддя Шевцова Л.М.