Справа № 640/9469/19
Суддя: Брагар В. С.
Дата ухвалення: 2025-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2025 р. № 640/9469/19
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Брагар В. С. в порядку письмового провадження розглянув адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачаГоловного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, вул. Бульварно-Кудрявська, 16,м. Київ,04053,

провизнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просить суд (з урахуванням уточнених позовних вимог від 06.08.2019 року):

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо невиплати пенсії з вересня 2017 року по червень 2019 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві нарахувати та виплатити пенсію за період з вересня 2017 року по червень 2019 року з нарахуванням компенсації втрати частини доходів;

-допустити до негайного виконання рішення суду у межах стягнення за один місяць;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві подати у місячний строк звіт про виконання рішення суду відповідно до ст. 382 КАС України.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач приймаючи рішення про поновлення виплати пенсії керуючись нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», мав виплатити суму заборгованості з пенсії за період з вересня 2017 року по червень 2019 року з нарахуванням компенсації втрати частини доході.

Відповідач скористався правом на подання відзиву, заперечив проти позову, просив відмовити в задоволенні позову з мотивів, що борг за період з вересня 2017 по червень 2019 буде виплачено за умови прийняття окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

24.06.2019 ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва було відкрито провадження в адміністративній справі № 640/9469/19 та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 10.04.2025 року прийнято до свого провадження справу № 640/9469/19 та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за віком, відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

З моменту взяття на облік та до вересня 2017 року відповідач щомісячно виплачував пенсійне забезпечення та перераховував позивачу до 25-го числа кожного місяця належні до виплати суми на банківський рахунок, відкритий в АТ "Ощадбанк".

Однак у вересні 2017 року відповідачем було припинено виплату пенсії позивачу.

09.07.2018 року позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про поновлення виплати пенсії.

Згідно заяви від 09.07.2018 року та рішення Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам від 17.07.2018 №28, позивачеві поновлено виплату пенсії, як внутрішньо переміщеній особі.

Не погоджуючись з тим, що позивачу пенсію не виплачено з вересня 2017 по червень 2019, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд виходить з наступного.

Як встановлено судом під час розгляду справи, право на отримання позивачем пенсії відповідачем не заперечується, а матеріалами справи підтверджено, що утворення заборгованості з виплати пенсії спричинене протиправною бездіяльністю відповідача, відтак до спірних правовідносин мають застосовуватись норми частини другої статті 46 Закону №1058-IV, за змістом яких нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 19.06.2018 у справі №646/6250/17 (адміністративне провадження №К/9901/261/18).

Отже, згідно з нормами частини другої статті 46 Закону № 1058-IV виплата пенсії позивачу підлягає поновленню з моменту її припинення. Право позивача щодо виплати раніше призначеної пенсії є абсолютним та не може бути обмежено будь-яким строком.

Згідно позиції Конституційного Суду України, що міститься у рішенні №8-рп/2013 від 15.10.2013 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України, статей 1, 12 Закону України «Про оплату праці» і у рішенні №9-рп/2013 від 15.10.2013 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України, а також на підставі аналізу положення статті 51 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суд дійшов висновку, що у разі порушення законодавства про пенсійне забезпечення органом, що призначає і виплачує пенсію, позовна заява з вимогами, пов`язаними з виплатами сум пенсії за минулий час, у тому числі сум будь-яких її складових, може бути подано без обмеження будь-яким строком.

З урахуванням викладеного суд доходить висновку про протиправність бездіяльності відповідача, яка полягає у невиплаті позивачу пенсії за період з вересня 2017 по червень 2019.

В даному випадку наявність у позивача статусу внутрішньо переміщеної особи створює для нього на відміну від інших громадян України певні перешкоди в отриманні її пенсії та потребує від пенсіонера здійснення додаткових дій, не передбачених законами щодо пенсійного забезпечення, зокрема, ідентифікація особи, надання заяви про поновлення виплати пенсії, яка була припинена органом Пенсійного фонду без прийняття відповідного рішення. Позивач протягом тривалого часу був позбавлений гарантованого державою пенсійного забезпечення та виплати пенсії.

Відтак, на переконання суду, засіб захисту має бути ефективним, таким, що забезпечить відновлення порушених прав позивача і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом суб`єкта владних повноважень.

Таким чином, з метою ефективного захисту порушених прав позивача слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві нарахувати та виплатити позивачу пенсію за період з вересня 2017 року по червень 2019 року.

Компенсація втрати частини доходів в силу закону повинна бути нарахована та виплачена у місяці виплати доходу, а позивач звернувся до суду, коли сума заборгованості по недоотриманої пенсії на виконання рішення суду позивачу ще не були нараховані та виплачені. Оскільки лише після виплати доходу виникає можливість та обов`язок нарахування компенсації, то позовні вимоги у цій справі були заявлені передчасно та з цієї причини є очевидно безпідставними.

Отже, в їх задоволенні слід відмовити.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково

Що стосується звернення судового рішення до негайного виконання, то згідно п. 1 ч. 1 ст. 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Із зазначеного слідує, що негайно виконуються рішення суду саме про стягнення пенсії, що є вимогою майнового характеру. Однак зобов`язання вчинити дії, в тому числі перерахувати та виплатити пенсію, є вимогою немайнового характеру та, відповідно, не є тотожною за своїм значенням вимозі про стягнення конкретної суми. Рішення суду у цій справі носить саме зобов`язальний характер. Тому відсутні підстави для допущення до негайного виконання рішення суду в частині вимоги про зобов`язання виплати пенсію у межах стягнення за один місяць.

Щодо позовної вимоги про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, суд уважає за необхідне вказати наступне.

Частиною 1 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Зі змісту наведеної правової норми випливає, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, яке має застосовуватися у виключних випадках.

Поряд з цим суд ураховує, що позивачем не наведено причин та не надано доказів, які б свідчили про те, що відповідач може ухилятися від виконання рішення суду.

Приймаючи до уваги обставини цієї справи, суд не вважає за необхідне зобов`язувати суб`єкта владних повноважень подавати звіт про виконання цього судового рішення, а тому відмовляє у встановленні судового контролю за виконанням рішення у цій справі.

Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені частково, але даний спрі виник внаслідок неправомірної поведінки відповідача, суд на підставі норми ч.1 ст.139 КАС України стягує з відповідача судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, 16,м. Київ,04053, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо невиплати пенсії ОСОБА_1 з вересня 2017 року по червень 2019 року.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, 16,м. Київ,04053, ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсію за період з вересня 2017 року по червень 2019 року.

4. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, 16,м. Київ,04053, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В. С. Брагар