Справа № 640/10156/22
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2025-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

15 липня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Файдюка В.В.,

суддів Карпушової О.В.,

Мєзєнцева Є.І.,

При секретарі Масловській К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2022 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Національної поліції в Київській області (далі - відповідач, ГУ НП в Київській області), в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Київській області № 55 від 08.03.2022 про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Головного управління Національної поліції в Київській області в частині застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Київській області № 45 о/с від 09.03.2022 по особовому складу в частині звільнення зі служби в поліції ОСОБА_1 ;

- поновити ОСОБА_1 на посаді інспектора відділу організації діяльності груп реагування управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Київській області з 10.03.2022;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Київській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, починаючи з дня звільнення до дати винесення судового рішення;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Київській області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 50 000, 00 грн.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.12.2022 адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано пункт 10 наказу Головного управління Національної поліції в Київській області від 08.03.2022 № 55 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Головного управління Національної поліції в Київській області».

Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Київській області від 09.03.2022 № 45 о/с «По особовому складу» в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді інспектора відділу організації діяльності груп реагування управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Київській області з 10.03.2022.

Стягнуто з Головного управління Національної поліції в Київській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 10.03.2022 по 13.12.2022 в сумі 124 406,10 грн.

Стягнуто з Головного управління Національної поліції в Київській області на користь ОСОБА_1 992,40 грн сплаченого судового збору.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Київській області на користь ОСОБА_1 10 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.05.2023 апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Київській області задоволено.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.12.2022 скасовано та прийнято нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на службі, стягнення коштів відмовлено.

Ухвалою Верховного Суду від 15.06.2023 касаційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Мороз С.С. на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.05.2023 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на службі, стягнення коштів повернуто особі, яка її подала.

Ухвалою від 22.06.2023 Верховний Суд на підставі пункту 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.05.2023 у справі № 640/10156/22.

Ухвалами Верховного Суду від 29.06.2023, від 10.07.2023 на підставі пункту 3 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.05.2023 у справі № 640/10156/22.

13.07.2023 позивачем подано до суду апеляційної інстанції заяву про перегляд постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.05.2023 у справі № 640/10156/22 за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.08.2023 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.05.2023 у справі за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Київській області на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.12.2022 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на службі, стягнення коштів відмовлено.

Указана ухвала суду апеляційної інстанції залишена без змін постановою Верховного Суду від 21.06.2024.

На адресу Шостого апеляційного адміністративного суду 05.02.2025 надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, в якій остання просить скасувати постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.05.2023 та ухвалити нове рішення, яким апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Київській області залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.12.2022 - без змін.

Указана заява обґрунтована тим, що за наслідками проведення психологічної експертизи позивача із застосуванням поліграфа встановлено, що ОСОБА_1 з 24.02.2022 по 08.03.2022 не викликали на роботу будь-яким способом, остання протягом цього періоду не отримувала дзвінків чи повідомлень про необхідність виходу на роботу, начальник управління превентивної діяльності ГУ НП в Київській області Бреус Б.О. у присутності ОСОБА_1 озвучив інформацію, що всі жінки вільні до моменту отримання нових вказівок/розпоряджень, представники поліції у згаданий період не вимагали від позивача проходити службу саме у місті Києві. Викладене, на переконання позивача, свідчить про дотримання нею службової дисципліни у спірний період та, як наслідком, протиправності спірних наказів, помилково визнаних правомірними судом апеляційної інстанції. Крім того, у заяві зазначено, що у січні 2025 року у відповідь на адвокатський запит представника позивача отримано витяг з протоколу №11 засідання керівництва Національної поліції від 06.05.2022, в якому було рекомендовано переглянути накази про звільнення поліцейських, видані під час дії правового режиму воєнного стану доцільності та обґрунтованості з урахуванням змін до Дисциплінарного статуту Національної поліції України, що набули чинності 01.05.2022. Окрім цього у заяві наголошено, що службове розслідування щодо позивача було проведено з істотними порушеннями процедури та без дотримання прав поліцейського.

У запереченні на подану заяву ГУ НП в Київській області просить в її задоволенні відмовити та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.05.2023 залишити в силі.

Свою позицію обґрунтовує тим, що позивачем не надано жодних фактичних даних, які існували під час прийняття рішення судом у справі №640/10156/22 та не були відомі і не могли бути відомі під час розгляду справи. Підкреслює, що наданий висновок психофізіологічного дослідження з використанням поліграфа не є самостійним доказом та не відповідає критеріям новизни. Наголошує, що протокол засідання Національної поліції України від 06.05.2022 №11 наділяє керівників Головних управлінь правом, а не обов`язком з перегляду наказів, та водночас не спростовує фактів, які були покладені в основу постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.05.2023.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.06.2025 відкрито провадження за заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та призначено її до розгляду у відкритому судовому засіданні на 01.07.2025, яке відкладалося за клопотанням заявника на 08.07.2025 та на 15.07.2025.

У судовому засіданні заявник та його представник доводи заяви підтримали та просили її вимоги задовольнити повністю з викладених у ній мотивів і підстав.

Представник відповідача наполягав на залишенні заяви без задоволення.

Протокольною ухвалою суду від 15.07.2025 відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи у зв`язку з необхідністю отримання запитуваної інформації від Національної поліції України, оскільки позивачем та його представником не наведено обґрунтувань, яким чином запитувані у Національної поліції України документи та відомості мають вплив та значення для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

Крім того, протокольною ухвалою суду від 15.07.2025 відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Національну поліцію України. Підставою постановлення такої ухвали стало те, що, по-перше, положеннями КАС України не передбачено залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стадії перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, по-друге, спірні правовідносини виникли між ОСОБА_1 та ГУ НП у Київській області щодо звільнення з публічної служби, по-третє, можливе, на переконання позивача, невиконання ГУ НП у Київській області вимог протоколу №11 наради керівництва Національної поліції від 06.05.2022 не може мати наслідком висновок про те, що рішення у цій справі має вплив та права чи обов`язки Національної поліції України.

Також протокольною ухвалою від 15.07.2025 відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про витребування у Національної поліції України копію наказу від 10.03.2022 №190 та документи, які стали підставою для його прийняття, оскільки наказ №55, який є спірним у цій справі, прийнятий ГУ НП в Київській області 08.03.2022, тобто до винесення Національною поліцією України наказу, про витребування якого просить позивач.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи заяви, заслухавши пояснення учасників справи, колегія суддів вважає, що останню необхідно залишити без задоволення, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 362 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати заяву про перегляд судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили, за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно ч. 1 ст. 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Приписи п. 1 ч. 2 ст. 361 Кодексу адміністративного судочинства України визначають, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Нововиявлені обставини - це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обов`язків осіб, що беруть участь у справі, тобто юридичні факти. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення.

До нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору. Необхідними та загальними ознаками нововиявлених обставин є:

- існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи і ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява;

- на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду;

- істотність цих обставин для розгляду справи (тобто коли врахування цих обставин судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Під нововиявленою обставиною мається на увазі фактична обставина, яка має істотне значення і яка об`єктивно існувала на час розгляду справи, але не була і не могла бути відома усім особам, які брали участь у справі, та суду. Нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справ. Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, апеляційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Колегією суддів враховується, що згідно рішення Європейського суду з прав людини від 18.11.2004 у справі «Правєдная проти російської федерації» процедура відміни остаточного судового рішення передбачає, що наявні докази, які раніше не були об`єктивно доступними та які можуть призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, що бажає відміни судового рішення, повинна довести, що вона не мала можливості надати докази до закінчення судового розгляду і що такі докази мають значення для вирішення справи.

Як було зазначено вище, в якості нововиявлених обставин ОСОБА_1 визначає висновок за результатами проведення психологічної експертизи із застосуванням поліграфа від 26.07.2024 №1-29/07/2024, за яким ОСОБА_1 з 24.02.2022 по 08.03.2022 не викликали на роботу будь-яким способом, остання протягом цього періоду не отримувала дзвінків чи повідомлень про необхідність виходу на роботу, начальник управління превентивної діяльності ГУ НП в Київській області Бреус Б.О. у присутності ОСОБА_1 озвучив інформацію, що всі жінки вільні до моменту отримання нових вказівок/розпоряджень, представники поліції у згаданий період не вимагали від позивача проходити службу саме у місті Києві. Крім того, позивач наголошує, що згідно протоколу №11 засідання керівництва Національної поліції від 06.05.2022 рекомендовано переглянути накази про звільнення поліцейських, видані під час дії правового режиму воєнного стану доцільності та обґрунтованості з урахуванням змін до Дисциплінарного статуту Національної поліції України, що набули чинності 01.05.2022

Проте, зазначені обставини, на які посилається заявник, не є нововиявленими у розумінні вимог 361 КАС України з огляду на таке.

У постанові від 08.05.2025 у справі № 580/2266/23 Верховний Суд зазначав, що не належать до нововиявлених обставин нові докази або нове обґрунтування позовних вимог чи заперечень проти позову, спрямоване на переоцінку встановлених судом обставин. Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Верховний Суд у постанові від 21.01.2021 у справі № 820/1400/17 дійшов до висновку, що інститут перегляду судових рішень у адміністративних справах за нововиявленими обставинами є додатковою гарантією та можливістю реалізації основного завдання адміністративного судочинства - ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. За своєю суттю він докорінно відрізняється від права на апеляційне або касаційне оскарження судових рішень. Інститут перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами спрямований на забезпечення додаткової можливості особі домогтися перегляду судового рішення з підстав наявності таких обставин навіть після використання права апеляційного та/або касаційного перегляду судових рішень, якими закінчено розгляд справи, і особа позбавлена можливості повторно звертатись до суду з таким самим позовом (до того самого відповідача, про той самий предмет спору і з тих самих підстав) і вимагати нового розгляду адміністративного спору з урахуванням нової обставини, яка має суттєве значення для його вирішення, але не була врахована судом при ухваленні судового рішення.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.06.2020 у справі № 19/028-10/13 зазначила, що підставою перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники розгляду справи не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд вже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.

Отже, нововиявлені обставини - це юридичні факти (фактичні обставини) справи, які мають істотне значення для вирішення справи по суті, існували в період первинного провадження і ухвалення судового акта, але не були і не могли бути відомі ні сторонам, ні третім особам, їхнім представникам, іншим учасникам адміністративного процесу, ні суду, за умови виконання ними всіх вимог закону для об`єктивного повного і всебічного розгляду справи та ухвалення законного й обґрунтованого судового рішення.

Істотність обставини означає те, що в разі, коли б суд мав можливість урахувати цю обставину при вирішенні справи, то це тією чи іншою мірою вплинуло б на результат її вирішення. Ознаку «не були і не могли бути відомі особі» потрібно розглядати як сукупність двох необхідних умов. Тобто для визнання обставини нововиявленою недостатньо, щоб особа просто не знала про наявність певної істотної обставини, а потрібно, щоб вона і не могла знати про неї. Якщо вона все-таки могла знати про певну обставину за умови добросовісного ставлення до справи, тоді така підстава для перегляду судового акта відсутня.

Отже, істотні для справи обставини - це ті, що становлять сутність справи та мають юридичне значення для взаємовідносин сторін, могли вплинути на рішення суду, що набрало законної сили, існували під час розгляду адміністративної справи, але не були і не могли бути відомі ні особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, ні адміністративному суду.

Таким чином, за змістом пункту 1 частини другої статті 361 КАС України перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами можливий у випадку, якщо істотні для справи обставини, що існували, але не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, об`єктивно впливають на висновок суду, який став підставою для задоволення або відмови у задоволенні позовних вимог.

Так, до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами позивач надає висновок за результатами проведення психологічної експертизи із застосуванням поліграфа №1-29/07/2024, який складений 26.07.2024, в якому, як вже неодноразово було зазначено вище, позивач вважає встановленими обставини неотримання позивачем вказівок з прибуття на службу з 24.02.2022 по 08.03.2022 та можливості неперебування жінок на службі до моменту отримання нових вказівок/розпоряджень.

Разом з тим, за своєю правовою природою указаний висновок, складений 26.07.2024, тобто після ухвалення судом апеляційної інстанції постанови від 23.05.2023, є новим доказом, який не існував на час апеляційного перегляду Шостим апеляційним адміністративним судом рішення суду першої інстанції у цій справі, а відтак не охоплюється поняттям «істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи».

Більше того, факт відсутності позивача на робочому місці (службі) у робочий час у період воєнного стану в Державі без поважних причин з 24.02.2022 по 08.03.2022 встановлено постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.05.2023 на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Подальше ж подання у лютому 2025 року висновку експерта, датованого липнем 2024 року, жодним чином не свідчить про виникнення у суду апеляційної інстанції нормативно-процесуальних передумов для перегляду постанови від 23.05.2023 за нововиявленими обставинами.

У свою чергу суд апеляційної інстанції також звертає увагу, що надана судом оцінка наявним у матеріалах справи доказам не може бути предметом їх переоцінки під час перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами за відсутності на те будь-яких правових підстав.

З приводу посилання заявника на витяг з протоколу №11 наради керівництва Національної поліції від 06.05.2022, на якій було ухвалено начальникам головних управлінь Національної поліції, міжрегіональних територіальних органів на підставі ч. 7 ст. 20 Дисциплінарного статуту Національної поліції переглянути накази про звільнення поліцейських, видані під час дії правового режиму воєнного стану, на предмет їх доцільності та обґрунтованості з урахуванням змін до Дисциплінарного статуту, що набули чинності 01.05.2022, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Як вже було зазначено Верховним Судом у постанові від 21.06.2024 у цій же справі № 640/10156/22, обов`язковою умовою для визнання обставин нововиявленими є не лише відсутність у заявника інформації про них на час розгляду справи, а й об`єктивна неможливість одержати її у відповідний час.

Натомість позивачем не обґрунтовано, що вказані докази були не доступні під час розгляду справи судом апеляційної інстанції та у позивача не було об`єктивної можливості надати ці докази на остаточному судовому слуханні.

У свою чергу суд апеляційної інстанції наголошує, що збирання нових доказів після розгляду справи не є нововиявленими обставинами, а тому і не можуть підставою для перегляду судового рішення із зазначених підстав.

Крім того, судова колегія зауважує, що нарада керівництва Національної поліції, на протокол №11 якої посилається заявник, відбулася 06.05.2022, у той час як спірні у цій справі правовідносини мали місце до 09.03.2022 та стосуються періоду з 24.02.2022 по 08.03.2022.

З аналогічних підстав судова колегія відхиляє посилання заявника на наказ Національної поліції України від 10.03.2022 №190 «Про деякі питання проходження служби поліцейськими на період дії воєнного стану» в якості підстав для перегляду постанови суду апеляційної інстанції за нововиявленими обставинами.

Колегія суддів звертає увагу, що інші доводи ОСОБА_1 , якими остання обґрунтовує необхідність перегляду постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.05.2023 за нововиявленими обставинами, фактично зводяться виключно до незгоди з вказаним судовим рішенням, а також до необхідності переоцінки доказів, вже досліджених судом у процесі розгляду справи, проте, як вже було підкреслено вище, це не є підставою для перегляду справи саме за нововиявленими обставинами.

Судовою колегією враховується, що Європейський суд з прав людини у рішеннях від 28.11.1999 у справі «Брумареску проти Румунії» та від 24.07.2003 у справі «Рябих проти Росії» вказав, що одним з основоположних аспектів принципу верховенства права є юридична визначеність, яка передбачає, що в разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, яке набрало законної сили, не може ставитися під сумнів.

З урахуванням наведеного судова колегія приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні поданої заяви з огляду на відсутність обставин, які в силу ст. 361 КАС України вважалися б нововиявленими.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 321, 325, 328, 329, 361, 368, 369 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст. ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя В.В. Файдюк

Судді О.В. Карпушова

Є.І. Мєзєнцев

Повний текст ухвали складено 15 липня 2025 року.