Справа № 380/10800/25
Суддя: Кондратюк Юлія Степанівна
Дата ухвалення: 2025-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Львів

15 липня 2025 рокусправа № 380/10800/25

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кондратюк Ю.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (надалі відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (надалі відповідач 2), у якому просить:

- визнати незаконним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 04.03.2025 №48.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати ОСОБА_1 , до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років передбачених пунктами «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», про що прийняти відповідне рішення, наступний період:

- з 01.08.1984р. по 01.12.2012р. - викладач фортепіано та концертмейстра в Дрогобицькій дитячій музичній школі №2 (п. «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»);

- з 01.12.2012р. по 21.06.2019р. - викладач фортепіанного відділу та концертмейстр в Дрогобицькій дитячій музичній школі №2 імені Романа Сороки(п. «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»);

- з 21.06.2019р. по 18.01.2025р. - (день призначення пенсії по віку) викладач мистецької школи (фортепіано) в Дрогобицькій дитячій музичній школі № 2 імені Романа Сороки (п. «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»);

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій, як це передбачено пунктом 7-1 розділу XV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 01.08.1984 по 01.12.2012 працювала викладачем фортепіано та концертмейстром в Дрогобицькій дитячій музичній школі № 2; з 01.12.2012 по 21.06.2019 викладачем фортепіанного відділу та концертмейстром в Дрогобицькій дитячій музичній школі № 2 імені Романа Сороки; з 21.06.2019 по 18.01.2025 (день призначення пенсії по віку) викладачем мистецької школи (фортепіано) в Дрогобицькій дитячій музичній школі № 2 імені Романа Сороки. Звертає увагу, що Дрогобицька дитяча музична школа № 2 імені Романа Сороки є закладом позашкільної освіти та у своїй діяльності керується Законом України «Про позашкільну освіту» та Статутом закладу. Виходячи з вищенаведеного, вважає, що має законне право на призначення і виплату грошової допомоги згідно із п. 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки страховий стаж на посадах передбачених пунктами «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» становить понад 30 років.

Ухвалою судді від 02.06.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

16.06.2025 відповідачем 2 подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого вважає, що позовні вимоги позивача не ґрунтуються на вимогах норм чинного законодавства України, і як наслідок не підлягають задоволенню. Окрім цього, відповідач 2 зазначає, що у позивача відсутнє право на призначення пенсії відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки Переліком №909 не передбачена посада викладача, який працює у позашкільних навчальних закладах.

16.06.2025 представник позивача подав відповідь на відзив, в якому зазначає, що у випадку позивача слід зазначити щодо пріоритетності дії законів над підзаконними нормативно-правовими актами, якою є Постанова Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909, у спірних правовідносинах застосуванню підлягає ст. 21 Закону України «Про позашкільну освіту», яка регулює умови призначення пенсії за вислугу років педагогічним працівникам позашкільних навчальних закладів. Наведені позивачем в адміністративному позові нормативно-правові акти в повній мірі гарантують право педагогічним працівникам позашкільних навчальних закладів як право на пенсію за вислугу років так і право на грошову допомогу у відповідності до п. 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058.

25.06.2025 судом отримано відзив від відповідача 1 на позовну заяву, відповідно до якого відповідач 1 вважає позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими та просить у задоволенні позовних вимог відмовити. У своєму відзиві відповідач 1 зазначає, що у позивача відсутнє право на призначення пенсії відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 р. No 909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років» (надалі Перелік №909) посада викладача, який працює у позашкільних навчальних закладах, не передбачена.

З`ясувавши обставини, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФ України у Львівській області та з 18.01.2025 отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-IV.

Судом встановлено, що трудова книжка ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 містить такі записи про роботу позивача:

- з 01.08.1984 по 01.12.2012 працювала викладачем фортепіано та концертмейстром в Дрогобицькій дитячій музичній школі №2;

- з 01.12.2012 по 21.06.2019 працювала викладачем фортепіанного відділу та концертмейстром в Дрогобицькій дитячій музичній школі №2 імені Романа Сороки;

- з 21.06.2019 по 18.01.2025 - (день призначення пенсії по віку) працювала викладачем мистецької школи (фортепіано) в Дрогобицькій дитячій музичній школі №2 імені Романа Сороки.

25.02.2025 позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення грошової допомоги відповідно до п. 7-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України №1058.

За результатами заяви та наданих позивачем документів, відповідач-2 прийняв рішення від 04.03.2025 №48 про відмову в перерахунку пенсії.

Рішення мотивоване тим, що під час розгляду заяви виявлено, що право на призначення грошової допомоги згідно п. 7-1 Закону відсутнє, в зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу на зазначених посадах. Зазначено, що Переліком закладів, організацій і посад, робота в яких дає право на пенсію за вислугу років, затверджених постановою Ради міністрів СРСР від 17.12.1959 року №1397, була передбачена посада викладача в музичній школі, яка належала до навчальних закладів та дитячих установ. Тому до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за вислугу років, можна зарахувати період роботи на посаді викладача в дитячій музичній школі з 01.08.1984 по 31.12.1991 року (7 років 05 місяців).

Вважаючи рішення пенсійного органу протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Змістом спірних правовідносин є право особи на отримання грошової допомоги при призначенні пенсії за віком, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій.

До вказаних правовідносин суд застосовує такі положення законодавства та робить висновки по суті спору.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-VI (надалі Закон №1058-IV).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною 2 ст. 24 Закону №1058-IV встановлено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до п. 7-1 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Кабінет Міністрів України постановою від 23.11.2011 №1191 затвердив Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, який визначає умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (надалі - Порядок №1191).

Пунктом 5 Порядку № 1191 визначено, що грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 р. призначається пенсія за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (1058-15) та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону (1058-15), працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (1788-12), і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

З аналізу наведених норм законодавства слідує, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з:

1) наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу роботи на певних визначених законодавством посадах;

2) вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності;

3) неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV будь-якого іншого виду пенсії.

При цьому, за умовою наявності права на отримання вказаної грошової допомоги є не відсутність факту отримання особою будь-якого іншого виду пенсії на момент виходу на пенсію за віком, а відсутність такого факту до моменту виходу на цю пенсію, тобто в будь-який момент до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Також законодавство не ставить право особи на отримання такої допомоги в залежність від розміру або тривалості отримання нею пенсії та часу її призначення, якщо такі обставини мали місце до виходу на пенсію за віком.

Суд звертає увагу, що суть зазначеної грошової допомоги полягає в додатковій гарантії для працівників, які працювали в установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Судом з`ясовано, що позивачу з 18.01.2025 призначено пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-ІV.

До моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV будь-якого іншого виду пенсії позивач не отримував.

Рішення відповідача-2 про відмову в перерахунку пенсії від 04.03.2025 №48 вмотивоване тим, що під час розгляду заяви виявлено, що право на призначення грошової допомоги згідно п. 7-1 Закону відсутнє, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу на зазначених посадах. Зазначено, що Переліком закладів, організацій і посад, робота в яких дає право на пенсію за вислугу років, затверджених постановою Ради міністрів СРСР від 17.12.1959 року №1397, була передбачена посада викладача в музичній школі, яка належала до навчальних закладів та дитячих установ. Тому до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за вислугу років, можна зарахувати період роботи на посаді викладача в дитячій музичній школі з 01.08.1984 по 31. 12.1991 року (7 років 05 місяців).

Вирішуючи питання щодо того, чи відноситься посада на якій працювала до переліку робіт, що дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п.п. «е-ж» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (надалі Закон №1788-XII) суд керується таким.

Відповідно до п. «е» ст. 55 Закону №1788-XII право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

За приписами статті 4 Закону України «Про позашкільну освіту» позашкільна освіта є складовою системи безперервної освіти, визначеної Конституцією України, Законом України «Про освіту», цим Законом, і спрямована на розвиток здібностей та обдарувань вихованців, учнів і слухачів, задоволення їх інтересів, духовних запитів і потреб у професійному визначенні.

На підставі пункту 6 Переліку типів позашкільних навчальних закладів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 433 від 06.05.2001, початкові спеціалізовані мистецькі навчальні заклади (школи естетичного виховання: музичні, художні, хореографічні, театральні, хорові, мистецтв та інші), відносяться до позашкільних навчальних закладів.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про позашкільну освіту» педагогічні працівники позашкільних навчальних закладів мають право на пенсію за вислугу років за наявності педагогічного стажу роботи не менше ніж 25 років.

Таким чином, суд дійшов висновку, що викладач музичної школи є педагогічним працівником позашкільного навчального закладу і має право на пенсію за вислугу років при наявності відповідного педагогічного стажу роботи.

Відповідно до Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909 (надалі Перелік №909), до спеціального стажу, який дає право на пенсію за вислугу років, зараховуються періоди роботи в загальноосвітніх навчальних закладах, військових загальноосвітніх навчальних закладах, музичних і художніх школах на посадах: учителі, логопеди, вчителі-логопеди, вчителі-дефектологи, викладачі, сурдопедагоги, тифлопедагоги, вихователі, завідуючі та інструктори, слухових кабінетів, директори, завідуючі, їх заступники з навчально-виховної (навчальної, виховної), навчально-виробничої частини або роботи з виробничого навчання, завідуючі навчальною і навчально-виховною частиною, завідувачі філіями, їх заступники з навчально-виховної (навчальної, виховної) роботи, соціальні педагоги (організатори позакласної та позашкільної виховної роботи з дітьми), практичні психологи, педагоги-організатори, майстри виробничого навчання, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.

Суд зважає на покликання відповідача, що посада викладача цим переліком не передбачалася, однак, за дорученням Кабінету Міністрів України від 06.01.1995 №397/21 дія зазначеної постанови поширена, в тому числі і на викладачів музичних шкіл без внесення змін до постанови, що підтверджується листом Міністерства соціального захисту населення України від 01.02.1995 №01-3/133-02-2.

Окрім того, постановою Кабінету Міністрів України від 14.06.2000 №963 затверджений Перелік посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, яким передбачено, що посади вчителів, викладачів всіх спеціальностей, інструкторів фізкультури, методистів належать до категорії педагогічних працівників.

З викладеного випливає, що особа, яка займає посаду викладача в музичній школі, є педагогічним працівником позашкільного навчального закладу, тобто працівником освіти, і робота на такій посаді дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е-ж» статті 55 Закону №1788-ХІІ.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.01.2019 у справі №442/456/17 дійшла висновку, що:

«[…] викладач музичної школи є педагогічним працівником позашкільного навчального закладу, тобто працівником освіти. Стаж роботи викладачем та концертмейстером в дитячій музичній школі має зараховуватись до пільгового стажу осіб у розумінні пункту «е» статті 55 Закону №1788-ХІІ при розгляді територіальними органами Пенсійного фонду України відповідних заяв про призначення пенсії навіть попри те, що зазначена посада прямо не передбачена затвердженим Переліком №909».

Статтею 62 Закону №1788-ХІІ визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Таким чином, саме трудова книжка працівника є основним документом, який підтверджує його трудовий стаж. При цьому, лише у разі відсутності трудової книжки або записів в ній органи пенсійного фонду мають право встановлювати трудовий стаж на підставі інших первинних документів чи показань свідків.

Як встановлено судом, відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 працювала:

- з 01.08.1984 по 01.12.2012 - викладач фортепіано та концертмейстр в Дрогобицькій дитячій музичній школі №2;

- з 01.12.2012 по 21.06.2019 - викладач фортепіанного відділу та концертмейстр в Дрогобицькій дитячій музичній школі №2 імені Романа Сороки;

- з 21.06.2019 по 18.01.2025 (день призначення пенсії по віку) викладач мистецької школи (фортепіано) в Дрогобицькій дитячій музичній школі №2 імені Романа Сороки.

Жодних зауважень щодо віднесення роботи позивача на згаданих посадах за період з 01.08.1984 по 31.12.1991 відповідач 2 у оскарженому рішенні не зазначив, проте повідомив тільки про можливість зарахування, отже ці періоди не є спірними та повинні бути зараховані відповідачем до спеціального страхового стажу позивача.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працювала з 01.01.1992 по 18.01.2025 (день призначення пенсії за віком) викладачем фортепіано та концертмейстра в Дрогобицькій дитячій музичній школі №2; викладачем фортепіанного відділу та концертмейстр в Дрогобицькій дитячій музичній школі №2 імені Романа Сороки; викладачем мистецької школи (фортепіано) в Дрогобицькій дитячій музичній школі № 2 імені Романа Сороки.

Отже, стаж роботи особи на посаді викладача повинен зараховуватися до страхового стажу відповідно до пункту «е» статті 55 Закону №1788-ХІІ, навіть якщо така посада прямо не передбачена Переліком №909.

Таким чином, період роботи позивача на посадах викладача фортепіано та концертмейстра в Дрогобицькій дитячій музичній школі №2; викладача фортепіанного відділу та концертмейстра в Дрогобицькій дитячій музичній школі №2 імені Романа Сороки; викладача мистецької школи (фортепіано) в Дрогобицькій дитячій музичній школі №2 імені Романа Сороки підлягає зарахуванню до спеціального стажу роботи, навіть попри те, що зазначена посада прямо не передбачена затвердженим Переліком №909.

Враховуючи зазначене в сукупності, суд дійшов висновку, що стаж роботи позивача, що дає право на пенсію за вислугу років передбачених пунктами «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на день досягнення пенсійного віку становив понад 40 років.

За встановлених фактичних обставин, суд дійшов висновку про безпідставність не зарахування відповідачем-2 періодів роботи позивача до спеціального стажу з 01.08.1984 по 18.01.2025 (день призначення пенсії по віку), що призвело до прийняття рішення від 04.03.2025 №48 про відмову у нарахуванні та виплаті грошової допомоги відповідно до п. 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Доводи відповідача-1 та відповідача-2 про правомірність своїх дій спростовано наведеним вище аналізом чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини. Тому такі доводи судом до уваги не беруться.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Даючи оцінку спірному рішенню, яке зумовило звернення позивача до суду з цим позовом, суд дійшов висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 04.03.2025 №48 не відповідає визначеним ч. 2 ст. 2 КАС України критеріям та порушує право позивача на призначення грошової допомоги, тому таке рішення слід визнати протиправним, задовольнивши першу позовну вимогу.

Суд враховує позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 08.02.2024 у справі №500/1216/23, що дії зобов`язального характеру має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, тобто Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Отже, у задоволенні позовних вимог до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області позивачу необхідно відмовити, оскільки останній не здійснював опрацювання пенсійної справи позивача та не приймав жодних рішень.

Інші позовні вимоги є похідними від першої та підлягають до задоволення шляхом зобов`язання ГУ ПФ України у Вінницькій області:

- зарахувати позивачу до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років передбачених пунктами «е»-«ж» статті 55 Закону України від 05.11.1991 №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» періоди роботи з 01.08.1984 по 01.12.2012 на посаді викладача фортепіано та концертмейстра в Дрогобицькій дитячій музичній школі №2, з 01.12.2012 по 21.06.2019 на посаді викладача фортепіанного відділу та концертмейстра в Дрогобицькій дитячій музичній школі №2 імені Романа Сороки, з 21.06.2019 по 18.01.2025 (день призначення пенсії по віку) на посаді викладача мистецької школи (фортепіано) в Дрогобицькій дитячій музичній школі №2 імені Романа Сороки;

- нарахувати та виплатити позивачу грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, відповідно до пункту 7-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Оцінюючи зібрані у справі докази в сукупності, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог, тому позов необхідно задовольнити частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Тому, судовий збір слід стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, оскільки саме ним прийнято оскаржене рішення.

Керуючись ст. ст. 2, 8-10, 14, 72-79, 90, 139, 241-246, 293, 295 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про відмову в перерахунку пенсії від 04.03.2025 № 48.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років передбачених пунктами «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоди роботи з 01.08.1984 по 01.12.2012 на посаді викладача фортепіано та концертмейстра в Дрогобицькій дитячій музичній школі №2, з 01.12.2012 по 21.06.2019 на посаді викладача фортепіанного відділу та концертмейстра в Дрогобицькій дитячій музичній школі №2 імені Романа Сороки, з 21.06.2019 по 18.01.2025 (день призначення пенсії по віку) на посаді викладача мистецької школи (фортепіано) в Дрогобицькій дитячій музичній школі №2 імені Романа Сороки.

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, відповідно до пункту 7-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

5. У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

6. Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області сплачений судовий збір, пропорційно до задоволених позовних вимог, в сумі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач 1: Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів; ).

Відповідач 2: Головне Управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (21005, Вінницька область, м. Вінниця, вул. Зодчих, 22; ).

Повне рішення суду складено 15.07.2025.

Суддя Кондратюк Юлія Степанівна