Справа № 520/34556/24
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2025-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2025 р. Справа № 520/34556/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Жигилія С.П.,

Суддів: Перцової Т.С. , Макаренко Я.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Харківської обласної військової адміністрації на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.04.2025 (суддя: Сліденко А.В., м. Харків) по справі № 520/34556/24

за позовом ОСОБА_1

до Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, що діє при Харківській обласній державній адміністрації , Харківської обласної військової адміністрації

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, що діє при Харківській обласній державній адміністрації (далі Комісія, перший відповідач), Харківської обласної військової адміністрації (далі Харківська ОВА, другий відповідач), в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати п. 3 рішення Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян при Харківській обласній державній адміністрації, оформлене протоколом №4 від 08.07.2024 року;

- зобов`язати Комісію з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян прийняти рішення щодо видачі гр. ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» (категорія 1) серії А синього кольору, відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 № 551 "Деякі питання видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян".

В обґрунтування позовних вимог наполягав на наявності у позивача права на отримання посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» (категорія 1) серії А синього кольору, відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 № 551 "Деякі питання видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян", оскільки учать позивача у роботах, пов`язаних з усуненням наслідків аварії на ЧАЕС, у зоні відчуження у 1986 році підтверджується документами, наданими на розгляд Комісії, яка, в свою чергу, залишила їх поза увагою.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 03.04.2025 у справі № 520/34556/24 позов - задоволено частково.

Вирішено вийти за межі позову.

Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян при Харківській обласній державній адміністрації, оформлене протоколом №4 від 108.07.2024, в частині, що стосується відмови ОСОБА_1 у визначені статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Зобов`язано Комісію з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян при Харківській обласній державній адміністрації повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 14.07.2023р. про надання статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з урахуванням висновків суду по даній справі.

Позов у решті вимог - залишено без задоволення.

Харківська ОВА, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, ненадання оцінки доводам відповідача, порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.04.2025 у справі № 520/34556/24 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована твердженнями про незгоду відповідача з висновком суду першої інстанції про підтвердження позивачем факту робіт в зоні відчуження у 1986 році, оскільки позивач не виконував роботи пов`язані з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986, а виконував роботи в якості машиніста бульдозера на будівництві проммайданчика та під`їзних шляхів до ст. Вільча Поліського району Київської області, яка відповідно до Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 23.07.1991 № 106, не відноситься до зони відчуження.

Крім того, листом Державного агентства України з управління зоною відчуження від 30.08.2019 № 03-3714/4-19 надані роз`яснення, в яких зазначається, що робота на будівництві промислового майданчику та під`їзних шляхів до станції Вільча не вважається роботою на пункті дезактивації залізничного транспорту. Відтак, позивач не може вважатися учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в розумінні ст. 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ні як особа яка безпосередня брала участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, ні як особа, яка працювала не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві.

Також вказав, що самі по собі висновок та довідка МСЕК про зв`язок захворювання з ліквідацією наслідків ЧАЕС, не можуть бути доказом участі позивача у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у зоні відчуження, оскільки такі документи видаються за наявності вже у особи статусу постраждалої внаслідок ЧАЕС та відповідного посвідчення, а не є підставою для видачі останнього. Тобто, у разі відсутності у особи вищевказаного статусу, вказані документи не могли б бути отримані позивачем.

Позивач та перший відповідач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористались.

Враховуючи подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження, справа розглядається в порядку письмового провадження, відповідно до приписів п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, за наявними в справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі наказу № 211 від 19.05.1986 року за підписом керуючого трестом «Півдстроймеханізація» Михайлик А.І. та наказу № 121 від 21.05.1986 року за підписом начальника механізованої колони № 41 Болибок А.А., машиніст бульдозера ОСОБА_1 був відправлений у відрядження на ст. Вільча Полеського району Київської області на посаді машиніста бульдозера для виконання спорудження земляного полотна під`їзної колії, що будується до бази УС ЧАЕС на ст. Вільча по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 21.05.1986р. по 05.06.1986р.

Згідно з довідкою Механізованої колони № 41 від 26.11.1996 №17 ОСОБА_1 дійсно працював у механізованій колоні № 41 треста «Півдстроймеханізація» та приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Працював на посаді машиніста бульдозера для виконання спорудження земляного полотна під`їзної колії, що будується до бази УС ЧАЕС на ст. Вільча по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 24.05.1986р. по 06.06.1986 р.

Згідно з довідкою Харківської РДА від 26.10.1999 №566 заявник має право на пільги і компенсації, встановлені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" для першої категорії серії "А".

Згідно з експертним висновком від 27.06.2012 №639-2220, виданим Центральною міжвідомчою експертною комісією МОЗ та МНС України, захворювання заявника пов`язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Відповідно до довідки МСЕК серії 10ААБ №167581 заявнику встановлено з 20.06.2012р. 3 групу інвалідності безстроково. Причина інвалідності - захворювання, пов`язане з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС.

31 серпня 2012 року позивачу було видано посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорія 1, серія НОМЕР_2 , орган який видав посвідчення Харківська обласна державна адміністрація. Відповідно вкладці № 656784 С до посвідчення громадянина який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, Категорії 1 серія НОМЕР_2 , з 31 серпня 2012 року посвідчення подовжено безстроково Харківською обласною державною адміністрацією.

Особова справа ОСОБА_1 містить наступні документи: витяг з наказу по механізованій колоні № 41 тресту «Югстроймеханизация» від 21.05.1986 № 121 про направлення машиніста бульдозеру ОСОБА_1 для виконання термінових робіт під`їзного шляху ст. Вільча, Поліський район, Київська область з 21.05.1986 по 05.06.1986; довідку Механізованої колони № 41 ВАТ «Південбудмеханізація» від 20.11.1996 № 119 про нарахування заробітної плати у кратних розмірах ОСОБА_1 , за будівництво проммайданчику на ст. Вільча у період з 24.05.1986 по 06.06.1986; довідку Механізованої колони № 41 ВАТ «Південбудмеханізація» від 26.11.1996 № 17 про участь ОСОБА_1 в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 24.05.1986 по 06.06.1986 та роботу машиністом бульдозеру на будівництві проммайданчику та під`їздних шляхів на ст. Вільча; копію картки обліку доз опромінення на ОСОБА_1 ; довідки Механізованої колони № 41 тресту «Югстроймеханизация» від 26.10.1992 № 111, від 27.10.1992 № 311, від 26.11.1992 № 363, про роботу та нарахування заробітної плати у кратних розмірах; копії табелів виходу на роботу за травень, червень 1986 року; довідку Механізованої колони № 41 ВАТ «Південбудмеханізація» від 23.03.1999 № 131 про нарахування заробітної плати у кратних розмірах; копії витягів з протоколів Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС від 18.11.1997 № 205; від 19.11.1998 № 293; від 21.11.2019 № 8; від 29.09.2020 № 16; копія листа ДАЗВ від 30.08.2019 № 03-3714/4-19; експертний висновок Центральної міжвідомчої експертної комісії від 20.06.2012 № 15; копія довідки МСЕК від 20.06.2012 №167581.

Листом Державного агентства України з управління зоною відчуження (ДАЗВ) від 30.08.2019 № 03-3714/4-19 надані роз`яснення, в яких зазначається, що робота на будівництві промислового майданчику та під`їзних шляхів до станції Вільча не вважається роботою на пункті дезактивації залізничного транспорту.

У зв`язку зі спірністю питання, особова справа ОСОБА_1 була направлена на розгляд Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що діє при Міністерстві соціальної політики України (далі - Спірна Комісія).

Згідно витягу з протоколу № 8 від 21.11.2019 року засідання Комісії зі спірних читань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що діє при Міністерстві соціальної політики України, було прийнято рішення про відсутність підстав для підтвердження статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, визначеного Харківською обласною державною адміністрацією ОСОБА_1 .. Також, зазначено, що не підтверджено факт виконання робіт на ст. Вільна; посвідчення підлягає вилученню з повідомленням місцевих органів виконавчої влади та місцевого самоврядування.

Згідно витягу з протоколу № 16 від 29.09.2020 року засідання Комісії зі спірних читань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що діє при Міністерстві соціальної політики України, було прийнято рішення про відсутність правових підстав для зміни рішення Комісії від 21.11.2019 (протокол №8) щодо відсутності підстав для підтвердження статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, визначеного Харківською обласною державною адміністрацією.

Не погоджуючись із протоколом № 8 від 21.11.2019 року засідання Комісії зі спірних читань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з відповідним позовом до Міністерства соціальної політики України, третя особа: Департамент соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації, який ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 24.10.2023 по справі №520/24779/21 було залишено без розгляду у зв`язку із пропуском строку звернення до суду.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 24.05.2023 по справі №520/24779/21 апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 24.10.2023 по справі № 520/24779/21 - залишена без задоволення.

14 липня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації із заявою, в якій просив передати заяву ОСОБА_1 разом із доданими до неї документами на розгляд до Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян при Харківській обласній державній адміністрації.

Листом від 14.08.2023 року на звернення ОСОБА_1 останньому було повідомлено, що рішеннями Спірної комісії у підтверджені статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС заявнику було відмовлено у підтвердженні статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, а тому відсутні підстави для повторного розгляду звернення позивача.

Не погоджуючись із вказаною відмовою заявник звернувся з позовом до суду.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 17.05.2024р. по справі №520/35927/23 було визнано протиправною бездіяльність Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації щодо не передання на розгляд Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, що діє при Харківській обласній військовій адміністрації заяви ОСОБА_1 разом з доданими до неї документами від 14 липня 2023 року. Зобов`язано Департамент соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації передати на розгляд Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, що діє при Харківській обласній військовій адміністрації заяву ОСОБА_1 разом з доданими до неї документами від 14 липня 2023 року.

На виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.05.2024 по справі № 520/35927/23 Департаментом соціального захисту населення Харківської обласної державної (військової) адміністрації передано на розгляд Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, що діє при Харківській обласній державній адміністрації (далі Комісія) заяву ОСОБА_1 від 01.07.2023, разом з доданими до неї документами.

За результатами розгляду особової справи ОСОБА_1 на засіданні Комісії від 08.07.2024 (протокол № 4) було прийнято рішення за результатами розгляду документів особової справи, враховуючи вимоги статей 10 та 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 № 551 (зі змінами), відмовити ОСОБА_1 у визначені статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - не підтверджується факт виконання робіт у зоні відчуження у 1986 році.

Не погодившись з відмовою першого відповідача у визначені статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, позивач звернувся до суду з даним позовом ініціював даний спір.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відомостями наданих позиачем документів підтверджено обставини роботи заявника у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року - незалежно від кількості робочих днів відповідно до статті 14 Закону №796-XII.

Врахувавши, що позивач, не ухиляючись від виконання громадянського обов`язку у період часу до 01.07.1986р. (а саме у період 24.05.1986р.-06.06.1986р.), поза власною волею та за рішенням роботодавця знаходився поблизу населеного пункту, мешканці якого були примусово відселені у безумовному порядку і виконував роботи, визначені керівництвом країни як необхідні для ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, унаслідок чого отримав дози опромінення згідно з карткою (т.1 а.с.141) та захворювання, пов`язане із ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 не може бути позбавлений відповідного рівня соціального захисту лише на підставі листа Державного агенства України з управління зоною відчуження від 30.08.2019р. №03-3714/4-19.

З огляду на відсутність доказів надання першим відповідачем оцінки документам на підтвердження факту участі позивача у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та роботи у зоні відчуження, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для виходу за межі позовних вимог та зобов`язання першого відповідача розглянути звернення ОСОБА_1 з приводу надання заявнику статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та видачі посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» (категорія 1) серії А синього кольору з урахуванням висновків суду по цій справі і з наданням належної правової оцінки поданим заявником документам у складі звернення від 14.07.2023р.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, враховуючи межі перегляду, передбачені ст. 308 КАС України, апеляційний суд зазначає таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров`я, створення єдиного порядку визначення категорії зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту населення визначені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-XII (далі по тексту - Закон № 796-XII).

Статтею 10 вказаного Закону визначено, що учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі ст. 15 Закону № №796-ХІІ підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.

Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

За змістом статті 65 Закону №796-ХІІ учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України. При зміні категорії, а також у випадках, передбачених статтею 17 цього Закону, посвідчення підлягає заміні. Посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом. Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій.

Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою КМ України від 11.07.2018 № 551 «Деякі питання видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян» затверджено Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян (далі - Постанова № 551).

Згідно з п. 2 Постанови № 551 затверджено нові зразки посвідчень, що видаються особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, громадянам, які брали участь у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, громадянам, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих, дружині (чоловіку) померлого (померлої) громадянина (громадянки) з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (потерпілих), смерть якого (якої) пов`язана з Чорнобильською катастрофою або з участю у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, опікунам дітей (на час опікунства) померлого (померлої) громадянина (громадянки), смерть якого (якої) пов`язана з Чорнобильською катастрофою, згідно з додатками 1-14.

Пунктом 3 Постанови № 551 передбачено дозвіл до 01.01.2019 використовувати для видачі громадянам усіх категорій, визначених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», раніше виготовлені бланки посвідчень за зразками, затвердженими постановами Кабінету Міністрів України від 25.08.1992 № 501 «Про Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», від 20.01.1997 № 51 «Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», від 21.08.2001 № 1105 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 № 51».

У пункті 7 вказаної Постанови зазначено, що Раді міністрів Автономної Республіки Крим, обласним, Київській та Севастопольській міським державним адміністраціям необхідно: забезпечити своєчасну видачу посвідчень і вкладок до них; утворити у місячний строк після набрання чинності цією постановою комісію з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, та затвердити відповідне положення; провести до 1 січня 2020 року заміну посвідчень у зв`язку із затвердженням нових зразків посвідчень: особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1); учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорії 2 і 3) з числа громадян, які брали участь у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт; особи, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 2), з числа постраждалих від радіаційного опромінення за інших обставин не з власної вини.

Згідно з п. 11 Постанови № 551 посвідчення видаються уповноваженими органами за поданням райдержадміністрацій за місцем проживання (реєстрації) особи на підставі рішень комісій з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, утворених уповноваженими органами (далі - регіональні комісії). Посвідчення видаються, зокрема: учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - на підставі одного з таких документів: - довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження із зазначенням кількості днів і населеного пункту, підтвердженої первинними документами (наказ чи розпорядження про відрядження до зони відчуження із зазначенням періоду роботи (служби) в зоні відчуження, особового рахунка, табеля обліку робочого часу, посвідчення про відрядження в зону відчуження з відміткою підприємства про прибуття та вибуття працівника, шляхових листів (за наявності), трудової книжки (у разі потреби); - довідки архівної установи про участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження із зазначенням періоду служби (виконання робіт), днів виїзду на об`єкти або в населені пункти зони відчуження, у разі потреби - довідки командира військової частини, військового квитка, витягу з особової справи військовослужбовця, завіреного в установленому порядку; особам з інвалідністю з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілим від Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 1, щодо яких установлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, - на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності відповідної групи, пов`язаної з Чорнобильською катастрофою.

У разі встановлення регіональними комісіями факту необґрунтованої видачі посвідчення відповідної категорії, таке посвідчення на підставі рішення цієї комісії підлягає вилученню уповноваженими органами.

Рішення про видачу або відмову у видачі посвідчення приймається у місячний строк з дня надходження необхідних документів до уповноважених органів. Під час заміни посвідчення з однієї категорії на іншу попереднє посвідчення підлягає вилученню уповноваженим органом для подальшого зберігання в особовій справі постраждалої особи.

Розпорядженням Харківської обласної державної адміністрації від 05.10.2018 № 541 (зі змінами) затверджено Положення про Комісію з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до пунктів першого та четвертого зазначеного Положення Комісія з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, (далі Комісія) є постійно діючим колегіальним органом, утвореним головою Харківської обласної державної адміністрації з метою додержання законодавства у сфері соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Комісія відповідно до покладених на неї завдань: розглядає документи, подані органами соціального захисту населення районних державних адміністрацій, міських рад міст обласного значення, Харківської міської ради та об`єднаних територіальних громад Харківської області, та відповідно до Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2018 року № 551, та приймає рішення, яке є підставою для видачі або відмови у видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та вкладок до них.

Виходячи з системного аналізу Постанови № 551, колегія суддів дійшла висновку, що при заміні посвідчення для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які отримали інвалідність, що має причинний зв`язок з Чорнобильською катастрофою, самостійною підставою для отримання посвідчення нового зразка є довідка медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності відповідної групи, пов`язаної з Чорнобильською катастрофою.

Отримання особою інвалідності, що пов`язана з дією іонізуючого випромінювання внаслідок ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, є юридичним фактом, з яким законодавство пов`язує право особи на заміну посвідчення "Учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС". Водночас закон не передбачає обов`язку такої особи доводити іншим чином її належність до вказаної категорії осіб, в тому числі шляхом надання відповідних довідок із зазначенням періоду служби (виконання робіт), днів виїзду на об`єкти або в населені пункти зони відчуження.

Наведений вище висновок щодо правозастосування узгоджується з ч. 1 ст. 12 Закону №796-ХІІ, відповідно до якого причинний зв`язок між захворюванням, пов`язаним з Чорнобильською катастрофою, частковою або повною втратою працездатності громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи і Чорнобильською катастрофою визнається встановленим (незалежно від наявності дозиметричних показників чи їх відсутності), якщо його підтверджено під час стаціонарного обстеження постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи уповноваженою медичною комісією не нижче обласного рівня або спеціалізованими медичними установами Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, які мають ліцензію центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 04.07.2023 у справі 200/6298/20-а .

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 03.11.1995 було видано посвідчення категорія 1, серія НОМЕР_2 , затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.1992 № 501, відповідно до якого визначено статус особи, як постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи. В посвідченні зазначено, що воно безстрокове та діє на всій території України.

Відповідно до вкладки № НОМЕР_3 до посвідчення Категорії 1 серія НОМЕР_2 , з 31 серпня 2012 ОСОБА_1 надано статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС без обмеження строку дії.

Згідно з експертним висновком від 27.06.2012 №639-2220, виданим Центральною міжвідомчою експертною комісією МОЗ та МНС України, захворювання позивача пов`язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Відповідно до довідки МСЕК серії 10ААБ №167581 заявнику встановлено з 20.06.2012р. 3 групу інвалідності безстроково. Причина інвалідності - захворювання, пов`язане з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС.

Довідкою № 032611 підтверджено втрату професійної працездатності 50% з 23.09.1999 - безстроково.

Отже, позивач має інвалідність, зумовлену захворюванням, причинно пов`язаним з наслідками Чорнобильської катастрофи. З огляду на це, позивач не повинен доводити повторно належність до категорії осіб, що є учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Ці питання вже досліджувалися під час встановлення йому інвалідності та попередньої видачі посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Разом з цим, на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.05.2024 по справі № 520/35927/23 Департаментом соціального захисту населення Харківської обласної державної (військової) адміністрації передано на розгляд Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, що діє при Харківській обласній державній адміністрації заяву ОСОБА_1 від 01.07.2023, разом з доданими до неї документами.

За результатами розгляду особової справи ОСОБА_1 на засіданні Комісії від 08.07.2024 (протокол № 4) було прийнято рішення за результатами розгляду документів особової справи, враховуючи вимоги статей 10 та 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 № 551 (зі змінами), відмовити ОСОБА_1 у визначені статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з огляду на непідтверження факту виконання робіт у зоні відчуження у 1986 році.

Проте, такі дії Комісії не відповідають "принципу належного урядування", сформованого в рішеннях Європейського суду з прав людини, адже перевірка правильності видачі посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС не може здійснюватися в межах процедури заміни такого посвідчення відповідно до вимог Постанови КМ України від 11.07.2018 за № 551 «Деякі питання видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян».

Крім того, відповідачем не надано доказів, які б свідчили на користь висновку про необґрунтованість видачі посвідчення, зокрема про те, що посвідчення видано на підставі завідомо недостовірних або сфальсифікованих відомостей.

Щодо доводів апелянта, що смт. Вільча не належить до зони відчуження, колегія суддів зазначає, що згідно з Постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 23.07.1991 № 106 «Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» та «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи» затверджено перелік населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення, згідно з додатком № 1 смт. Вільча включено до зони безумовного (обов`язкового) відселення.

Так, враховуючі вищенаведені висновки суду про відсутність у позивача обов`язку повторно доводити, іншим чином, належність до вказаної категорії осіб, в тому числі шляхом надання відповідних довідок із зазначенням періоду служби (виконання робіт), днів виїзду на об`єкти або в населені пункти зони відчуження, вищевказані обставини не спростовують факту участі позивача у ліквідації наслідків Чорнобильської АЕС.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 04.07.2023 у справі 200/6298/20-а .

За змістом частини другої ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія): з урахуванням права особи па участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд апеляційної інстанції вважає, що спірне рішення відповідача, оформлене протоколом № 4 від 08.07.2024, яким позивачу відмовлено у видачі посвідчення «Особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи» з підстав відсутності документів, що підтверджують факт виконання робіт у зоні відчуження, не відповідає вищевказаним критеріям.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення відповідача не ґрунтується на правильному застосуванні норм Закону № 796-ХІІ, Порядку № 551 та прийняте без урахування всіх фактичних обставин та наданих позивачем документів, які у своїй сукупності доводять належність його до категорії осіб, що приймали участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, без дотримання принципу "належного урядування", а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Суд апеляційної інстанції наголошує, що першим відповідачем під час вирішення спірного питання не було надано оцінки документам, що містяться в особовій справі позивача, зокрема, довідці про встановлення інвалідності та висновку МСЕК про пов`язаність захворювання позивача з роботою по ліквідації наслідків ЧАЕС, якими підтверджується право позивача на отримання посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС».

За встановлених у справі обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що нереалізація управлінської функції адміністративним органом у даному конкретному випадку не дозволяє суду перебрати на себе виконання повноваження публічної адміністрації.

З огляду на вказане вірним є обраний судом спосіб захисту порушеного права позивача шляхом зобов`язання Комісії повторно розглянути звернення заявника з приводу надання заявнику статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та видачі посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» (категорія 1) серії А синього кольору з урахуванням висновків суду по цій справі і з наданням належної правової оцінки поданим заявником документам у складі звернення від 14.07.2023р.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору, неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, колегія суддів відхиляє, як такі, що носять характер особистих припущень відповідача та в ході апеляційного розгляду справи не знайшли свого підтвердження.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain), серія A, 303-A, п. 29).

Згідно зі ст.242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване судове рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Харківської обласної військової адміністрації - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.04.2025 по справі № 520/34556/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)С.П. Жигилій
Судді(підпис) (підпис) Т.С. Перцова Я.М. Макаренко