Справа № 480/163/25
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2025-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2025 р. Справа № 480/163/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Жигилія С.П.,

Суддів: Перцової Т.С. , Макаренко Я.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 28.03.2025, головуючий суддя І інстанції: С.В. Воловик, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40602, повний текст складено 28.03.25 по справі № 480/163/25

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області , Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі - відповідач 1, ГУПФУ в Сумській області), Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі відповідач 2,ГУПФУ в Херсонській області), в якій просила суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення №86 від 23.12.2024 року про відмову у перерахунку пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати ОСОБА_1 період роботи в податкових органах з 01.02.1995 року по 01.12.2024 року що становить 29 роки 10 місяці 0 днів до стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області перевести ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну служби», провести нарахування і виплату пенсії відповідно до Закону України «Про державну служби» № 3723-ХІІ від 16.12.93 з урахуванням довідки про складові заробітної плати для державного службовця, який до 1 січня 2024 працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або який працював у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 17.12.2024 року №212/К/18-28-10-02-06, довідки від 17.12.2024 року №213/К/18-28-10- 02-06, довідку про стаж роботи у податкових органах від 17.12.2024 року №116/18-28-11- 01-07, архівну довідку від 17.12.2024 року №115/18-28-11-01-07, починаючи з 17.12.2024 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 28.03.2025 позов задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 23.12.2024 року №86.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати ОСОБА_1 період роботи в податкових органах з 01.02.1995 року по 01.12.2024 року що становить 29 роки 10 місяці 0 днів до стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області перевести ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну служби», провести нарахування і виплату пенсії відповідно до Закону України «Про державну служби» № 3723-ХІІ від 16.12.93 з урахуванням довідки про складові заробітної плати для державного службовця, який до 1 січня 2024 працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або який працював у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 17.12.2024 року №212/К/18-28-10-02-06, довідки від 17.12.2024 року №213/К/18-28-10-02-06, довідку про стаж роботи у податкових органах від 17.12.2024 року №116/18-28-11-01-07, архівну довідку від 17.12.2024 року №115/18-28-11-01-07, починаючи з 17.12.2024 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ГУ ПФУ у Сумській області звернулось з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неповне та невірне з`ясування судом першої інстанції фактичних обставин справи, порушення норм матеріального права, просить скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

В обґрунтування вимог апеляційної скарги ГУ ПФУ у Сумській області зазначило, що Головне управління звертає увагу суду, що відсутні правові підстави для зобов`язання здійснити певні дії, оскільки рішення про відмову у перерахунку пенсії та переведення позивача з пенсії за віком на пенсію державного службовця прийнято Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області. Проживання позивача на території, яку обслуговує головне управління Пенсійного фонду України у Сумській області не може бути підставою для зобов`язання цього органу вчиняти певні дії, оскільки визначальним фактор є визначення органу яким саме було прийнято спірне рішення, що є предметом розгляду у цій справі та стало підставою для звернення з позовом до суду. Також, звертає увагу, що згідно із довідкою про стаж роботи від 17.12.2024 No116/18-28/11-01-07 позивач з 01.02.1995 працює на посадах Державної податкової служби, 01.02.1995 позивачу було присвоєно спеціальне звання «Інспектор податкової служби ІІІ рангу», 02.02.1998 - присвоєно спеціальне звання «Інспектор податкової служби ІІ рангу», 02.02.2002 - звання «Інспектор податкової служби І рангу», 11.03.2010 звання «Радник податкової служби ІІІ рангу», 01.01.2014 присвоєно звання «Радник податкової та митної справи ІІІ рангу». Зважаючи на те, що посадовим особам контролюючих органів згідно із статтею 343.1 Податкового кодексу України присвоюються спеціальні звання і відповідно ці посади не належать до посад, віднесених до категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону No 3723, робота на цих посадах не враховується для обчислення стажу державної служби, що залишено поза увагою судом першої інстанції. Станом на 01.05.2016 позивач на посадах державної служби не працювала. За матеріалами електронної пенсійної справи та наданими документами, станом на 01.05.2016 відсутній необхідний стаж державної служби передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Тому враховуючи викладене, Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, що є підставою для скасування судового рішення.

Позивач скористалась правом надання відзиву на апеляційну скаргу, подавши 12.05.2025 року відзив, у якому зазначила, що виплату пенсії проводить орган, що призначає пенсію ( тобто територіальний орган Пенсійного фонду України) за місцем фактичного проживання/перебування особи. Отже, Головне управління Пенсійного фонду в Сумській області продовжує залишатися відповідальним органом, оскільки саме до нього було подано первинну заяву про призначення пенсії. Крім того у відзиві наголошено, що Верховний Суд України раніше сформулював правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії у подібних правовідносинах. Зокрема, у постанові від 08 жовтня 2013 року у справі №21-275а13 зазначив, що аналіз положень статті 37 Закону №3723-ХІІ, Закону №509-XII дає підстави вважати, що посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону №3723-XII.Аналогічний підхід застосування наведених норм права висловлений Верховним Судом, зокрема, у постановах від 03.07.2018 у справі №586/965/16-а, від 19.06.2018 року у справі №465/7218/16-а, від 13.12.2018 року у справі №539/1855/17, від 18 березня 2021 року у справі №500/5183/17.З урахуванням викладеного, вважаємо правильним висновок суду першої інстанції, що період роботи позивача з 01.02.1995 року по 01.12.2024 року на посадах в органах державної податкової служби неправомірно не враховано відповідачем до стажу роботи на посадах державної служби, а отже рішення №?86 від 23.12.2024 року про відмову в переведенні позивача на пенсію за віком відповідно до Закону України Про державну службу, яке прийнято відповідачем з підстав недостатності стажу роботи на державній службі внаслідок незарахування до стажу державної служби періоду роботи позивача з 01.02.1995 року по 01.12.2024, є протиправним та підлягає скасуванню.

У відповідності до п. 3 ч. 1ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно зі ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 є пенсіонером та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області як отримувач пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". В подальшому, позивач звернулась до органів пенсійного фонду із заявою про переведення його з пенсії за віком на пенсію державного службовця, однак рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області №86 від 23.12.2024 позивачу відмовлено у призначенні пенсії державного службовця у зв`язку відсутністю стажу на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Не погодившись із вказаним рішенням відповідача, позивач звернулася до суду із даним позовом.

Задовольняючи в повному обсязі позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до п. 342.4 ст. 342 Податкового кодексу України посадові особи контролюючих органів є державними службовцями. Згідно з абзацами 1, 2 пункту 344.1 статті 344 Податкового кодексу України, пенсійне забезпечення посадових осіб контролюючих органів, крім діючих у них підрозділів податкової міліції, здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу". Отже, період роботи позивача у податкових органах на різних посадах зараховується до стажу державної служби, що дає право на пенсію відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу". Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області не відповідає критеріям, встановленим частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з чим, позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. Таким чином переведення Позивача із пенсії за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV на пенсію за віком, передбачену ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-XII повинно здійснюватися з дня звернення до ГУ ПФУ в Сумській області, а саме з 17.12.2024 року. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України. Враховуючи зазначене вище, суд вважає, що для належного захисту прав позивача слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати ОСОБА_1 період роботи в податкових органах з 01.02.1995 року по 01.12.2024 року що становить 29 роки 10 місяці 0 днів до стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, перевести Позивачку з пенсії за віком відповідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну служби» № 3723-ХІІ від 16.12.93 р., та здійснити перерахунок пенсії з урахуванням наданих довідок починаючи з 17.12.2024 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, враховуючи межі перегляду, передбачені ст. 308 КАС України, апеляційний суд зазначає таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пенсійне забезпечення державних службовців регулюється Законом України "Про державну службу" в редакції Закону від 16.12.1993 № 3723-XII (далі - Закон № 3723-ХІІ).

З 01.01.2016 набрав чинності Закон України "Про державну службу" від 10.12.2015 за № 889-VIII, за змістом якого, пенсійне забезпечення державних службовців регулюється статтею 90 та пунктом 10 та 12 Прикінцевих положень цього Закону.

Статтею 90 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII визначено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Згідно пункту 10 Прикінцевих положень Закону України "Про державну службу" в редакції від 10.12.2015 № 889-VIII, державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу " (Відомості Верховної Ради України, 1993 року, № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 року, № 52, стаття 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Пунктом 12 Прикінцевих положень Закону України "Про державну службу" в редакції від 10.12.2015 № 889-VIII встановлено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відтак, у випадку відсутності в особи стажу, визначеного підпунктами 10 та 12 Прикінцевих положень Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII, пенсійне забезпечення здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Водночас, за умов наявності в особи стажу понад 10 чи 20 років, в сукупності з дотриманням інших вимог, визначених пунктами 10 та 12 зазначеного закону, у такої особи виникає право на одержання пенсії державного службовця.

Згідно з частиною першою статті 37 Закону № 3723-XII на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60% суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60% заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Необхідною умовою для наявності у державних службовців, які на день набрання чинності Законом № 889-VII займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, та осіб, які на день набрання чинності Законом № 889-VIII мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, право на пенсію відповідно до згаданої статті є досягнення такими особами певного віку та наявність страхового стажу, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Тобто, обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною 1 статті 37 Закону України № 3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VІІІ, а саме щодо віку, страхового стажу та стажу державної служби.

Відтак, після 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом № 889-VIII) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України № 889-VIII, та мають передбачені частиною першою статті 37 Закону № 3723-ХІІ вік і страховий стаж.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 822/524/18, у постанові Верховного Суду від 02.04.2020 у справі № 687/545/17.

Судовим розглядом встановлено, що підставою відмови у переведенні позивача на пенсію державного службовця стало незарахування відповідачем до стажу державної служби періодів роботи позивача в податкових органах з 01.02.1995 року по 01.12.2024. При цьому згідно із довідкою про стаж роботи від 17.12.2024 No116/18-28/11-01-07 позивач з 01.02.1995 працює на посадах Державної податкової служби, 01.02.1995 позивачу було присвоєно спеціальне звання «Інспектор податкової служби ІІІ рангу», 02.02.1998 - присвоєно спеціальне звання «Інспектор податкової служби ІІ рангу», 02.02.2002 - звання «Інспектор податкової служби І рангу», 11.03.2010 звання «Радник податкової служби ІІІ рангу», 01.01.2014 присвоєно звання «Радник податкової та митної справи ІІІ рангу».

Стаття 25 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-XII (далі - Закон № 3723-XII) визначала класифікацію посад державних службовців, основними критеріями якої є організаційно-правовий рівень органу, який приймає їх на роботу, обсяг і характер компетенції на конкретній посаді, роль і місце посади в структурі державного органу.

Частиною другою цієї ж статті закріплено сім категорій посад державних службовців, які вони могли обіймати у відповідних державних органах.

Згідно з частиною третьої статті 25 Закон № 3723-XII віднесення існуючих посад державних службовців, не перелічених у цій статті, також віднесення до відповідної категорії нових посад державних службовців проводиться Кабінетом Міністрів України за погодженням з відповідним державним органом.

Відповідно до частини вісімнадцятої статті 37 Закону № 3723-XII період роботи посадових осіб в органах державної податкової та митної служб на посадах, на яких відповідно до закону присвоювалися спеціальні та/або персональні звання, зараховується до стажу державної служби, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Згідно з абз. 2 п. 2 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 № 283 (чинного до набрання законної сили Законом № 889-VIII, далі Порядок № 283), до стажу державної служби зараховується робота (служба) на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів.

Порядок № 283 втратив чинність 01.05.2016 у зв`язку з затвердженням Постановою Кабінету Міністрів України 25.03.2016 № 229 нового Порядку обчислення стажу державної служби (далі - Порядок № 229).

Стаж державної служби до 01.05.2016 обчислюється відповідно до Порядку № 283, а після 01.05.2016 відповідно до Порядку № 229.

Згідно пункту 8 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Щодо посилань пенсійного органу не те, що позивачем не набуто стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України колегія суддів зазначає наступне.

Так, спеціальним законом, що визначав статус державної податкової служби в Україні, її функції та правові основи діяльності у період роботи позивачки на відповідних посадах, був Закон України від 04.12.1990 №509-XII "Про державну податкову службу в Україні" (далі - Закон №509-XII), а з 12.08.2012 - Податковий кодекс України.

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону №509-XII державна податкова служба, якій за змістом частини другої цієї статті підпорядковані державні податкові інспекції в областях, районах, містах і районах у міста, є центральним органом виконавчої влади, який забезпечує здійснення контролю за дотриманням податкового законодавства, правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів податків, зборів та інших платежів і неподаткових доходів і внесків до державних цільових фондів, встановлених законодавством України.

Посадовою особою органу державної податкової служби, за правилами частини першої статті 15 Закону №509-XII, може бути особа, яка має освіту за фахом та відповідає кваліфікаційним вимогам, установленим Міністерством фінансів України. Посадові особи органів державної податкової служби підлягають атестації, після якої таким особам присвоюються спеціальні звання (частини 1, 4 статті 15 цього Закону).

Цією ж нормою установлено умови, за яких особи не можуть бути службовцями податкових органів, які кореспондують вимогам статей 5, 12 Закону №3723-ХІІ щодо обмежень пов`язаних із прийняттям на державну службу та її проходженням.

Статтею 6 Закону №509-XII було встановлено, що видатки на утримання органів державної податкової служби визначаються Кабінетом Міністрів України і фінансуються з державного бюджету.

В постанові від 22.10.2013 у справі № 21-340а13 Верховний Суд України вказав, що аналіз положень статті 37 Закону № 3723-XII, Закону України "Про державну податкову службу в Україні" від 04.12.1990 № 509-ХІІ дає підстави вважати, що посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII.

Відповідно до п.343.1 - 343.2 ст.343 ПК України посадовим особам контролюючих органів присвоюються такі спеціальні звання: головний державний радник податкової та митної справи; державний радник податкової та митної справи I рангу; державний радник податкової та митної справи II рангу; державний радник податкової та митної справи III рангу; радник податкової та митної справи I рангу; радник податкової та митної справи II рангу; радник податкової та митної справи III рангу; інспектор податкової та митної справи I рангу; інспектор податкової та митної справи II рангу; інспектор податкової та митної справи III рангу; інспектор податкової та митної справи IV рангу; молодший інспектор податкової та митної справи. Положення про спеціальні звання та порядок їх присвоєння, співвідношення з рангами державних службовців, розмір надбавок за спеціальне звання затверджуються Кабінетом Міністрів України. У разі присвоєння посадовій особі спеціального звання відповідно до пункту 343.1 цієї статті надбавка за ранг державного службовця не виплачується.

Абзацами 1, 2 пункту 344.1 статті 344 ПК України передбачено, що пенсійне забезпечення посадових осіб контролюючих органів, крім діючих у них підрозділів податкової міліції, здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу". Період роботи зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєнні звання) у контролюючих органах зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним законом.

Підсумовуючи викладене, можна дійти висновку про те, що посадові особи державної податкової служби, яким за наслідками атестації присвоєно спеціальні звання, які обіймали посади в державних органах для виконання завдань і функцій держави (зокрема, у сфері податкової політики), одержували заробітну плату за рахунок державного бюджету, - мають право на зарахування періодів такої роботи до стажу державної служби.

Таким чином, посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання, є службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідного статті 37 Закону №3723-ХІІ.

Так з 01.02.1995 позивачу було присвоєно спеціальне звання «Інспектор податкової служби ІІІ рангу», 02.02.1998 - присвоєно спеціальне звання «Інспектор податкової служби ІІ рангу», 02.02.2002 - звання «Інспектор податкової служби І рангу», 11.03.2010 звання «Радник податкової служби ІІІ рангу», 01.01.2014 присвоєно звання «Радник податкової та митної справи ІІІ рангу».

Тобто, враховуючи вищевикладене періоди державної служби в податкових органах зараховуються до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ.

Відтак, доводи пенсійного органу про те, що посадові особи контролюючих органів, яким присвоюються спеціальні звання, не належать до категорій посад державної служби, є безпідставними.

Судовим розглядом встановлено, що позивач, з 01.02.1995 року по 01.12.2024. працював в органах державної податкової служби, що підтверджується відповідними записами трудової книжки серії НОМЕР_1 .

Зазначене свідчить, що періоди роботи позивача в органах державної податкової служби з 01.02.1995 року по 01.12.2024 повинні бути зараховані до стажу державної служби для призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723 XII.

Відтак, із зарахуванням до стажу державної служби позивача періоду роботи в органах державної податкової служби з 01.02.1995 року по 01.12.2024 її стаж державної служби станом на 01.05.2016 становив понад 10 років, а станом на час досягнення пенсійного віку - 29 років 10 місяців стажу на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право позивачу на переведення його з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" з урахуванням довідки про складові заробітної плати для державного службовця, який до 1 січня 2024 працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або який працював у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 17.12.2024 року №212/К/18-28-10-02-06, довідки від 17.12.2024 року №213/К/18-28-10- 02-06, довідки про стаж роботи у податкових органах від 17.12.2024 року №116/18-28-11- 01-07, архівної довідку від 17.12.2024 року №115/18-28-11-01-07, починаючи з 17.12.2024 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

Колегія суддів наголошує, що дії зобов`язального характеру, як спосіб відновлення порушених прав, можуть бути застосовані судом до того органу, рішення якого оскаржується.

Відтак, дії зобов`язального характеру щодо перерахунку пенсії має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, яким в даному випадку є Головне управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області.

Наведене вище також узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 08.02.2024 року у справі №500/1216/23.

З урахуванням наведеного вище, а також з огляду на приписи Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1 відсутні правові та фактичні обставини для покладання на Головне управління Пенсійного фонду України у Сумській області вчинення дій зобов`язального характеру, оскільки компетентним органом є Головне управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області.

В даному випадку належним відповідачем у частині позовних вимог зобов`язального характеру є саме Головне управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області, а не Головне управління Пенсійного фонду України у Сумській області.

З урахуванням наведеного вище, висновки суду першої інстанції в частині необхідності покладання на Головне управління Пенсійного фонду України у Сумській області вчинення дій зобов`язального характеру, є необґрунтованими.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Отже, враховуючи те, що судом першої інстанції неповно з`ясовано всі обставини, що мають значення для справи, колегія суддів уважає за необхідне змінити рішення суду першої інстанції в частині зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 шляхом викладення абзацу третього та четвертого резолютивної частини рішення в зміненій редакції.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 317, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області - задовольнити частково.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 28.03.2025 по справі № 480/163/25 -змінити шляхом викладення абзацу третього та четвертого резолютивної частини рішення в таких редакціях: «зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області зарахувати ОСОБА_1 період роботи в податкових органах з 01.02.1995 року по 01.12.2024 року що становить 29 роки 10 місяці 0 днів до стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області перевести ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну служби», провести нарахування і виплату пенсії відповідно до Закону України «Про державну служби» № 3723-ХІІ від 16.12.93 з урахуванням довідки про складові заробітної плати для державного службовця, який до 1 січня 2024 працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або який працював у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 17.12.2024 року №212/К/18-28-10-02-06, довідки від 17.12.2024 року №213/К/18-28-10- 02-06, довідку про стаж роботи у податкових органах від 17.12.2024 року №116/18-28-11- 01-07, архівну довідку від 17.12.2024 року №115/18-28-11-01-07, починаючи з 17.12.2024 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

В іншій частині рішення Сумського окружного адміністративного суду від 28.03.2025 року по справі №480/163/25 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя С.П. Жигилій
Судді Т.С. Перцова Я.М. Макаренко