Справа № 420/32608/24
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2025-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/32608/24

Перша інстанція: суддя Свида Л.І.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Шляхтицького О.І.,

суддів: Семенюка Г.В., Федусика А.Г.,

секретар - Афанасенко Ю.М.,

за участю: представника позивача - адвоката Ляха Р.М.

представника відповідача Гримала А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Тернопільської митниці на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2025 року у справі № 420/32608/24 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДНІПРОРЕСУРС» до Тернопільської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

У жовтні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ДНІПРОРЕСУРС» звернулось до суду з вищевказаним адміністративним позовом, у якому просило:

визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA403060/2024/000019/2 від 07.10.2024;

В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що відповідачем безпідставно відмовлено позивачу в розмитненні товару за ціною контракту, без врахування документів, які підтверджують заявлену митну вартість товару та не містять розбіжностей.

Відповідач проти задоволення позову заперечував, надав до суду першої інстанції відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що в поданих до митного оформлення документах містилися розбіжності, зокрема, документи не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів. Зазначені обставини були підставою для прийняття митницею рішень про коригування митної вартості товарів та відмови митним органом у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 14 квітня 2025 року позов задовольнив.

Визнав протиправним та скасував рішення Тернопільської митниці про коригування митної вартості товарів № UA403060/2024/000019/2 від 07.10.2024.

Стягнув з Тернопільської митниці за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ДНІПРОРЕСУРС сплачений судовий збір у розмірі 15 070,75 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду Тернопільська митниця подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, у зв`язку з чим просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким адміністративний у задоволенні позову відмовити.

Апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує на таких обставинах і причинах незаконності і необґрунтованості оскаржуваного судового рішення:

- суд першої інстанції не врахував, що позивач не надав до митного органу заявку на перевезення та банківські платіжні документи або інші платіжні документи, які б підтверджували здійснену оплату за надані транспортні послуги. Даний фактор унеможливлює здійснити перевірку всіх складових митної вартості оцінюваних товарів, а саме: витрат на перевезення товару;

- суд першої інстанції не надав належної оцінки тому, що на звернення митного органу одноразова заявка на перевезення та банківські документи на оплату транспортних послуг (за наявності) не були надані, що унеможливлює здійснити перевірку складових митної вартості оцінюваних товарів, а саме: витрат на перевезення товару.

Обставини справи.

Суд першої інстанції встановив, що між Компанією GUANGLU ELECTRICAL CO., LTD. (Китай) та ТОВ ДНІПРОРЕСУРС 10.01.2018 укладений Контракт №8-10/01/18, за умовами якого Позивач виступає Покупцем, а Компанія GUANGLU ELECTRICAL CO., LTD. Продавцем. Відповідно до п. 1.1 Контракту Продавець зобов`язується виготовити та передати у власність Покупця, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар в асортименті, кількості та за цінами, вказаними в додатках, що є невід`ємною частиною Контракту.

В межах зазначеного Контракту за замовленням ТОВ ДНІПРОРЕСУРС як покупця складено Проформу-інвойс №RTGL-DNP2405 від 13.04.2024, відповідно до якого загальна вартість товару становить 146 062,06 доларів США, загальна кількість одиниць товару 927 од. Така сама інформація (ціна, кількість, найменування) міститься у Специфікації № 96 від 13.04.2024, дійсність якої підтверджено сертифікатом Китайської палати міжнародної торгівлі № 243326В0/003008 від 25.07.2024. Ці документи підтверджують замовлення, зроблене Позивачем та погоджене виробником.

Товар оплачений Позивачем у повному обсязі, що підтверджується платіжними інструкціями № 208 від 29.04.2024, № 209 від 01.05.2024, №228 від 28.06.2024, № 240 від 30.08.2024. Загальна сума оплат відповідає сумі Проформи-інвойсу №RTGL-DNP2405 від 13.04.2024.

Платіжні документи містять призначення платежу, що включає дату та номер контракту поставки, дату та номер проформи-інвойсу.

При оформленні доставки зазначеного товару Продавцем було надано Комерційний інвойс №RTGL-DNP2405 від 30.06.2024, дійсність якого підтверджено сертифікатом Китайської палати міжнародної торгівлі №243326В0/003009 від 25.07.2024.

Номенклатура, кількість та загальна вартість товару повністю відповідають замовленню, погодженому сторонами в проформі-інвойсі.

Також при оформленні доставки Продавцем було складено та надано Позивачу Пакувальний лист б/н від 30.06.2024, в якому зазначено ту саму кількість товару - 927 од., кількість ящиків 120, вагу нетто 71404 кг, вагу брутто 74799 кг та ті самі характеристики електричних моторів (номенклатура, модель, потужність, кількість обертів).

На підтвердження походження товарів виробником, Компанією GUANGLU ELECTRICAL CO., LTD. (Китай) надано Сертифікат походження № 24С3326А0256/00110 від 18.07.2024, в якому зазначено реквізити комерційного інвойсу - №RTGL-DNP2405 від 30.06.2024 та кількість товару 927 одиниць.

Митне оформлення в країні відправлення підтверджується експортною декларацією № 02749655, дійсність якої підтверджено сертифікатом Китайської палати міжнародної торгівлі №243326В0/003011 від 25.07.2024.

Товар поставлений в трьох контейнерах, номери яких зазначені у Коносаменті № ZМ24070680 від 23.07.2024. Шлях доставки морем Shanghai, Китай Constanta, Румунія.

Після доставки вантажу морським шляхом у Румунії його було завантажено для транспортування на 3 автомобілі, на кожен з яких було складено окрему автотранспортну накладну (CMR) та комерційний інвойс.

Загальна кількість, вага та вартість товарів при цьому відповідає даним Проформи-інвойсу №RTGL-DNP2405 від 13.04.2024 та Комерційного інвойсу №RTGL-DNP2405 від 30.06.2024.

З метою здійснення митного оформлення представником Позивача (ФОП ОСОБА_1 , договір надання брокерських послуг №19072024 від 19.07.2024) подано митну декларацію № 24UA96U0 від 07.10.2024, в якій митна вартість товару визначена декларантом за основним методом (ціною договору) відповідно до вартості, сплаченої Позивачем за товар.

Також, до митної вартості відповідно до ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України декларантом включено витрати на транспортування товарів до місця ввезення на митну територію України, що підтверджуються довідками про вартість перевезення.

Для підтвердження обґрунтованості заявленої вартості та обраного методу її визначення митному органу було надано наступні документи: - митна декларація №24UA96U0 від 07.10.2024; - проформа-інвойс №RTGL-DNP2405 від 13.04.2024; - специфікація № 96 від 13.04.2024 та сертифікат Китайської палати міжнародної торгівлі № 243326В0/003008 від 25.07.2024; - прайс-лист виробника від 13.04.2024; - комерційний інвойс № RTGL-DNP2405 від 30.06.2024 та сертифікат Китайської палати міжнародної торгівлі №243326В0/003009 від 25.07.2024; - пакувальний лист б/н від 30.06.2024; - сертифікат походження № 24С3326А0256/00110 від 18.07.2024; - платіжні інструкції №208 від 29.04.2024, №209 від 01.05.2024, №228 від 28.06.2024, №240 від 30.08.2024; - коносамент № ZМ24070680 від 23.07.2024; - автотранспортна накладна № 3643 від 03.10.2024; - автотранспортна накладна № 4743 від 03.10.2024; - автотранспортна накладна № 5974 від 03.10.2024; - комерційний інвойс № RTGL-DNP2405/1 від 30.06.2024; - комерційний інвойс № RTGL-DNP2405/2 від 30.06.2024; - комерційний інвойс № RTGL-DNP2405/3 від 30.06.2024; - договір транспортно-експедиторського обслуговування №1792-Т/24 від 15.04.2024; - рахунки від експедитора №045985 від 30.09.2024, №046260 від 03.10.2024; - довідка про транспортні витрати №5816 від 03.10.2024; - зовнішньоекономічний договір (контракт) поставки №8-10/01/18 від 10.01.2018; - додаткова угода №12 від 29.12.2023; - додаткова угода №13 від 04.01.2024; - договір про надання послуг митного брокера № 19072024 від 19.07.2024; - транзитні декларації: №24ROCT1900K38450M2 від 03.10.2024 , №24ROCT1900S38466M0 від 03.10.2024 року, №24ROCT1900S38482M2 від 03.10.2024; - лист-пояснення щодо експортного контролю № 0710/1 від 07.10.2024; - лист-пояснення щодо ліцензування № 0710 від 07.10.2024; - лист-пояснення №1 від 23.09.2024; - лист-відповідь декларанта № 0710-1М від 07.10.2024.

Тернопільською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів UA403060/2024/000019/2 від 07.10.2024 та складена картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA403060/2024/000082 від 07.10.2024.

Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Висновок суду першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що позивачем були надані для митного оформлення товару всі документи, необхідні для визначення його митної вартості, документи містять повну інформацію про митну вартість товару та її складові частини, не містять розбіжностей, тощо, відмова відповідача у розмитненні товару за митною декларацією є не правомірною, оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів є протиправним та підлягає скасуванню.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України, Митного кодексу України.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

На підставі частини 2 статті 1 Митного Кодексу України відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються Митним Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Згідно до положень статті 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Положеннями частини 1 статті 51 МК України передбачено, що митна вартість товарів, що переміщується через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

У випадках, визначених цим Кодексом, для заявлення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту, органу доходів і зборів, який проводить митне оформлення цих товарів, разом з митною декларацією та іншими необхідними для митного оформлення зазначених товарів документами в установленому порядку подається декларація митної вартості.

Декларація митної вартості подається у разі: 1) якщо до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються витрати, зазначені у частині десятій статті 58 цього Кодексу, і якщо вони не включалися до ціни; 2) якщо з ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, виділено витрати, зазначені у частині одинадцятій статті 58 цього Кодексу; 3) якщо покупець та продавець пов`язані між собою.

В інших випадках декларація митної вартості подається за власним бажанням декларанта або уповноваженої ним особи.

Відповідно статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Відповідно частини 2 статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Аналіз наведених правових норм вказує на те, що митні органи мають право витребовувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Колегією суддів встановлено, що підставою для прийняття оскаржуваного рішення про коригування митної вартості стали висновки митного органу про те, що документи, надані позивачем не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а також у поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності, а саме: наданий прайс-лист від 13.04.2024 б/н адресований виключно позивачу і містить інформацію щодо цін виключно на умовах поставки FOB, що обмежує конкурентність та обмежує коло покупців, тобто цей документ не є прас-листом для необмеженого кола покупців; 2) в наданих до митного оформлення документах, а саме в договорі про надання транспортних послуг №1792-Т/24 від 15.04.2024 передбачено, що послуги з перевезення товару надаються на підставі заявок (п. 2.1, 2.2) та оплата за них здійснюється протягом 3-х банківських днів на умовах передплати на підставі рахунку, якщо інше не обумовлено в заявці (п. 4.3).

На звернення митного органу заявки та банківські документи не були надані, що унеможливлює здійснення перевірки складових митної вартості товару, а саме: витрат на перевезення товару.

Відхиляючи претензії митного органу щодо такої підстави для коригування митної вартості, як наданий прайс-лист адресований виключно позивачу і містить інформацію щодо цін виключно на умовах поставки FOB, що обмежує конкурентність та обмежує коло покупців, тобто цей документ не є прайс-листом для необмеженого кола покупців, суд першої інстанції виходив із таких мотивів.

Положеннями Митного кодексу України взагалі не передбачено надання прайс-листа виробника як обов`язкового документа під час митного оформлення та не встановлено форми, якій він має відповідати. Прайс-лист це документ довільної форми, який складається стороною договору у тому вигляді, який прийнятий на її підприємстві.

Матеріалами справи підтверджено, що під час надання додаткових пояснень позивач надав додатково загальний прайс-лист компанії GUANGLU ELECTRICAL CO., LTD. (Китай) від 01.11.2023, адресований українським покупцям, що імпортують електродвигуни на тих самих умовах поставки та оплати, який містить в собі всі серії електродвигунів, що виробляються виробником.

Слід наголосити, що Верховний Суд в постанові від 18.12.2022 у справі № 815/532/17 зазначив, що законодавством не встановлено будь-яких вимог щодо форми та змісту прайс-листів, які, зважаючи на загальні засади цивільного законодавства щодо свободи підприємницької діяльності, можуть оформлюватися продавцем у довільній формі та на власний розсуд.

Щодо тверджень митного органу про не надання декларантом банківських документів, які б підтверджували витрати на перевезення товару, суд першої інстанції зазначив про таке.

Так, відповідно до п. 4.3 договору про надання транспортно-експедиційних послуг №1792-Т/24 від 15.04.2024 оплата здійснюється протягом 3-х банківських днів на умовах передоплати на підставі рахунку, однак відповідно до протоколу узгодження розбіжностей від 15.04.2024 до договору №1792-Т/24, який є невід`ємною частиною договору, оплата послуг здійснюється позивачем протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту отримання Позивачем на своєму складі вантажу у розпорядження.

Отже, під час митного оформлення товару, момент оплати не настав і обов`язок щодо оплати рахунків експедитора у позивача ще не виник. Митне оформлення товару відбувалося 07.10.2024, однак платіж на користь експедитора щодо морського фрахту здійснено 10.10.2024, що підтверджується платіжною інструкцією № 400 від 10.10.2024 тобто вже після завершення митного оформлення; - платіж на користь експедитора щодо оплати за автомобільне перевезення здійснено 10.10.2024, що підтверджується платіжною інструкцією № 401 від 10.10.2024 тобто також вже після завершення митного оформлення.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про безпідставність зауваження митного органу стосовного того, що внаслідок не надання декларантом банківських документів, які б підтверджували витрати на перевезення товару, неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару.

Відхиляючи доводи митного органу про не надання декларантом заявок, які б підтверджували витрати на перевезення товару, суд першої інстанції зазначив , що заявки на перевезення товару не є обов`язковим документом відповідно до вимог митного законодавства України, який має надаватися декларантом. Вимога про надання додаткових документів повинна стосуватися виключно тих документів, відсутність яких не дає митному органу можливості встановити митну вартість.

Матеріалами справи підтверджено, що у листі про розгляд документів № 7.25-1/15-01/13/6691 від 18.10.2024 відповідач зазначив, що у комерційному інвойсі та проформі-інвойсі, наданих до митного оформлення, зазначено пункт призначення Одеса, а згідно з коносаментом вантаж надійшов у порт Constanta, Румунія. Ці обставини не є підставою для прийняття оскаржуваного рішення та не зазначені в рішенні про коригування митної вартості. При цьому, суд звертає увагу, що доставка відбувалася морським шляхом у порт Констанца в Румунію, а звідти товар перевантажено на автомобільний транспорт та доставлено безпосередньо до м. Одеси в Україну, що підтверджується автотранспортними накладними, які надано під час митного оформлення, а також довідкою про транспортні витрати та рахунками від експедитора.

Жодних розбіжностей в документах, наданих декларантом не має, основними документами, зокрема, контрактом поставки, проформою-інвойсом, комерційним інвойсом, сертифікатом походження товару, пакувальним листом, платіжними інструкціями щодо оплати товару, коносаментом, CMR тощо, підтверджується митна вартість товару та відповідач щодо цих документів жодних зауважень не має.

Контраргументів щодо понесення позивачем додаткових витрат з транспортування товару до місця призначення апелянтом не надано.

За таких обставин колегія суддів критично ставиться до доводів апелянта, що подані позивачем для митного оформлення товару документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, також у наданих позивачем документах відсутні розбіжності, або явні ознаки підробки.

Натомість, надані позивачем до митного оформлення документи містять всі необхідні реквізити та відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, відомостей щодо ціни, що була сплачена за ці товари.

З урахуванням наведеного апеляційний суд як і суд першої інстанції зазначає про те, що у відповідача були в наявності всі документи, які давали можливість встановити дійсну митну вартість товару за ціною договору.

При цьому колегія суддів зазначає, що факт неподання декларантом додаткових документів без належного обґрунтування відповідачем, що вони можуть усунути сумніви спірних відомостей, не може слугувати підставою для відмови в митному оформленні товару.

Суд зазначає, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою обставиною, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Колегія суддів враховує, що Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2018 року по справі № 809/1884/16 вказував, що положення статті 53 Митного кодексу України не містять вимог щодо додаткового підтвердження ціни, вказаної у документах, які підтверджують митну вартість товару.

Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитися у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

На підставі статті 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. Відповідно до частини 3 цієї ж статті за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

За правилами частини 1 статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою cтатті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до пункту 2 частини 6 статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, зокрема у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно зі статтею 57 МК України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України, здійснюється шляхом застосування таких методів:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Якщо основний метод не може бути використаний, застосовується послідовно кожний із перелічених у частині першій цієї статті методів. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

В ході судового розгляду встановлено, що за результатом проведеної консультації між митним органом та декларантом, було обрано метод визначення митної вартості резервний.

Крім того, як вбачається зі змісту графи 33 оскаржуваного рішення, відповідачем скориговано митну вартість товару яке здійснено в попередніх періодах, а саме: за основу для обрахунку митної вартості товару № 1 взято інформацію щодо вартості обрахованого згідно митного оформлення, яке здійснено в попередніх періодах за за ЕМД від 30.07.2024 №24UA67U7 (Товар - Трифазні електричні двигуни змінного струму, потужністю понад 75 кВт, але не більш як 375 кВт: Т280М4 Y3-280M-4 90 Kw - 3 шт. Виробник - GUANGLU ELECTRICAL CO.. LTD. Торговельна марка - DriveMotors, 1797 кг. Умови поставки - FOB NINGBO) на рівні 4,50 дол. США/кг. (34192,1666 дол. США за 1шт.).

За основу для обрахунку митної вартості товару № 2 взято інформацію щодо вартості обрахованого згідно митного оформлення, яке здійснено в попередніх періодах за ЕМД від 04.09.2024 № 24UA96U7 (Товар - трифазні електричні двигуни змінного струму потужністю понад 750 Вт, але не більше як 7,5 кВт: T80B2 MS802-2 1,1KW B14 - 5 шт.; T80C2 MS803-2 1,5KW B5 - 5 шт.; T80C4 MS803-4 1,1KW B5 - 50 шт.; T90S2 MS90S-2 1,5KW B5 - 15 шт.; T90L2 MS90L-2 2,2KW B5 - 15 шт.; T90S4 MS90S-4 1,1KW B5 - 30 шт.; T90L4 MS90L-4 1,5KW B5 - 100 шт.; T90LM4 MS90L2-4 2,2KW B14 - 50 шт.; T90L6 MS90L-6 1,1KW B5 - 5 шт.; T100LA2 MS100L1-2 3KW B5 - 5 шт.; T100LB2 MS100L2-2 4KW B5 - 5 шт.; T100LB4 MS100L2-4 x0001 3KW B5 - 80 шт.; T112L2 MS112M-2 5,5KW B5 - 10шт.; T112LM2 MS112L2-2 7,5KW B5 - 5 шт.; T112M4 MS112M-4 4KW B5 - 20 шт.; T112LM4 MS112L-4 5.5KW B5 - 55 шт.; T132S4 MS132S-4 5.5KW B5 - 25 шт.; T132M4 MS132M-4 7,5KW B5 - 20 шт.; T132S6 MS132S-6 3KW B5 - 5 шт.; T132L6 MS132M2-6 5.5KW B5 - 5 шт.; TB100LM4MS MSET100L3-4 4KW B5 - 5 шт.; TB112LM4MS MSET112L-4 5.5KW B5 - 5 шт.; TB132S4MS MSET132S-4 5.5KW B5 - 5 шт.; TB132M4MS MSET132M-4 7.5KW B5 - 3 шт. Виробник - GLONG ELECTRIC (NINGDE) CO..LTD. Торговельна марка - Drive Motors. Умови поставки - FOB FUZHOU) на рівні 4.50 дол. США/кг. (158.9328 дол. США за 1шт.).

За основу для обрахунку митної вартості товару № 3 взято інформацію щодо вартості обрахованого згідно митного оформлення. яке здійснено в попередніх періодах за ЕМД від 30.07.2024 № 24UA67U7 (Товар - Трифазні електричні двигуни змінного струму. потужністю понад 37 кВт. але не більш як 75 кВт: T280S4 Y3-280S-4 75 Kw - 3 шт.; Виробник - GUANGLU ELECTRICAL CO..LTD. Торговельна марка - DriveMotors - 1497 кг. Умови поставки - FOB Ninqbo) на рівні 4.50 дол. США/кг. (1522.2857 дол. США за 1 шт.).

За основу для обрахунку митної вартості товару №4 взято інформацію щодо вартості обрахованого згідно митного оформлення. яке здійснено в попередніх періодах за ЕМД від 30.07.2024 № 24UA67U7 (Товар - Трифазні електричні двигуни змінного струму потужністю понад 7.5 кВт. але не більше як 37 кВтT160MA2 GL-160M1-2 11 Kw - 2 шт.; T160L2 GL-160L-2 18.5 Kw - 5 шт.; T132L4 GL-132MB-4 9.2 Kw - 15 шт.; T132LM4 GL-132MC-4 11 Kw - 15 шт.; T160M4 GL-160M-4 11 Kw - 10 шт.; T160L4 GL-160L-4 15 Kw - 30 шт.; T180M4 GL-180M-4 18.5 Kw - 10 шт.; T180L4 GL- 180L-4 22 Kw - 10 шт.; T132LM4 GE2-132M-4 11 Kw - 15 шт.; T160M4 GE2-160M-4 11 Kw - 10 шт.; T160L4 GE2-160L-4 15 Kw - 10 шт.; T180L4 IE2-180L-4 22 Kw - 5 шт. Виробник - GUANGLU ELECTRICAL CO..LTD. Торговельна марка - DriveMotors Країна виробництва: CN. - 12961 кг. Умови поставки - FOB NINGBO) на рівні 4.5 дол. США/ кг. (475.2947 дол. США за 1шт.).

Коригування на обсяг партії та комерційні рівні не проводилось.

Водночас, позивач наголошував на тому, що за зазначеними митними деклараціями імпортовано електродвигуни того самого виробника (виробник - GUANGLU ELECTRICAL CO., LTD.), але іншої торгівельної марки (торговельна марка - Drive Motors).

За запитом позивача виробник надав лист-роз`яснення щодо конструктивних особливостей електродвигунів - тих, що імпортовані ТОВ «ДНІПРОРЕСУРС», та тих, з якими здійснено порівняння при застосуванні резервного методу (ТМ Drive Motors). Даний лист-роз`яснення з перекладом на українську мову позивач надав в порядку ч. 8 ст. 55 МК України під час надання митному органу додаткових пояснень.

Слід погодитись із доводами позивача, що зазначена виробником в листі різниця в собівартості електродвигунів підтверджується даними загального прайс-листа компанії GUANGLU ELECTRICAL CO., LTD. від 01.11.2023, в якому зазначені як ціни електродвигунів серії GOST, виготовлених за стандартами ГОСТ 183-74 (від 18$ за 1 од.), так і ціни електродвигунів серій ІЕ2, ІЕ3, ІЕ4, виготовлених за стандартами DIN 42673 и DIN 42677 (від 32$ та 37$ за 1 од. відповідно).

Отже, слушним є зауваження позивача, що прирівнювання товару, що імпортується ТОВ «ДНІПРОРЕСУРС» (електродвигунів серії GOST), до електродвигунів серії ІЕ2 (електродвигуни ТМ Drive Motors), які через свої технічні особливості дійсно мають вдвічі вищу вартість, призводить до необґрунтованого завищення митної вартості товару, імпортованого ТОВ «ДНІПРОРЕСУРС».

Крім того, апеляційний суд зазначає, що відповідно до частини другої статті 55 МК України та наказу Міністерства фінансів України № 598 від 24.05.2012 "Про затвердження форми рішення про коригування митної вартості товарів, Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів та Переліку додаткових складових до ціни договору", рішення про коригування митної вартості товару повинно містити обґрунтування причин, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються. Зазначення в рішенні лише формальних посилань на неможливість перевірки задекларованої митної вартості суперечить наведеним вимогам законодавства.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 04.09.2018 у справі № 808/9123/15.

Водночас, формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення, не може розцінюватись як заниження позивачем митної вартості, не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Отже, позивачем для оформлення товарів за основним методом надано всі, передбачені законодавством, документи для підтвердження ціни товару, що імпортується, а митним органом безпідставно застосовано резервний метод визначення митної вартості товару.

Згідно з пунктом 71 рішення Європейського суду з прав людини у справі "ZWIERZYСSKI v. POLAND", Арр. 34049/96, 19 June 2001 позбавлення майна, може бути виправданим, лише якщо воно відбувається в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом. Крім того, будь-яке втручання у право власності має відповідати критерію пропорційності.

Під час втручання необхідно дотримуватися "справедливої рівноваги" між загальними інтересами суспільства і вимогами захисту основних прав людини (рішення у справі CASE OF PRESSOS COMPANIA NAVIERA S.A. AND OTHERS v. BELGIUM, App. № 17849/91, 20 November 1995). Цю рівновагу буде порушено, якщо людині доведеться нести надто специфічний або надмірний тягар.

При цьому, розглядаючи питання, які мають загальний інтерес, органи державної влади повинні діяти коректно і дуже послідовно (рішення у справі "BEYELER v. ITALY", App. № 33202/96, 5 January 2000). Крім того, як охоронець громадського порядку держава має моральне зобов`язання бути взірцевою, вона повинна стежити за тим, щоб такими були й державні органи, що захищають публічний порядок

Крім цього, згідно з пунктом 17 рішення у справі «POLIMERKONTEYNER, TOV v. UKRAINE», Арр. 23620/05, 24 November 2016, будь-яке втручання, включаючи те, яке виникло в результаті заходів для забезпечення сплати податків, не повинно порушувати «справедливого балансу» між вимогами загальних інтересів суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Важливість забезпечення такого балансу в цілому відображається в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на зацікавлену особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.

Колегія суддів констатує, що з обсягу встановлених обставин справи випливає, що відповідачем не доведено обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного декларантом розрахунку митної вартості товару за ціною договору. Контролюючим органом не наведено переконливих аргументів, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за цей товар та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом за ціною договору, не обґрунтував висновки належними та беззаперечними доказами для виникнення правових підстав по застосуванню другорядного (резервного) методу та за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів. Інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товару не встановлено, тобто основні документи містили всі числові дані, необхідні для визначення вартості, зазначеної в митній декларації.

З урахуванням викладеного, рішення UA403060/2024/000019/2 від 07.10.2024 про коригування митної вартості товарів не відповідає ознакам правомірності та обґрунтованості, а тому підлягає скасуванню, як наслідок позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ході розгляду справи позивач довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач не надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Доводи апеляційної скарги.

Доводи митного органу, що декларантом подані не повні відомості про митну вартість та складові митної вартості, серед документів наданих для підтвердження заявленого рівня митної вартості спростовуються тим, що позивачем було надано митному органу наступні документи: - митна декларація №24UA96U0 від 07.10.2024; - проформа-інвойс №RTGL-DNP2405 від 13.04.2024; - специфікація №96 від 13.04.2024 року та сертифікат Китайської палати міжнародної торгівлі №243326В0/003008 від 25.07.2024; - прайс-лист виробника від 13.04.2024; - комерційний інвойс №RTGL-DNP2405 від 30.06.2024 та сертифікат Китайської палати міжнародної торгівлі №243326В0/003009 від 25.07.2024; - пакувальний лист б/н від 30.06.2024; - сертифікат походження № 24С3326А0256/00110 від 18.07.2024; - платіжні інструкції № 208 від 29.04.2024, № 209 від 01.05.2024, № 228 від 28.06.2024, № 240 від 30.08.2024; - коносамент №ZМ24070680 від 23.07.2024; - автотранспортна накладна №3643 від 03.10.2024; - автотранспортна накладна №4743 від 03.10.2024; - автотранспортна накладна № 5974 від 03.10.2024; - комерційний інвойс №RTGL-DNP2405/1 від 30.06.2024; - комерційний інвойс №RTGL-DNP2405/2 від 30.06.2024; - комерційний інвойс №RTGL-DNP2405/3 від 30.06.2024; - договір транспортно-експедиторського обслуговування №1792-Т/24 від 15.04.2024; - рахунки від експедитора №045985 від 30.09.2024, №046260 від 03.10.2024; - довідка про транспортні витрати №5816 від 03.10.2024; - зовнішньоекономічний договір (контракт) поставки №8-10/01/18 від 10.01.2018; - додаткова угода №12 від 29.12.2023; - додаткова угода №13 від 04.01.2024; - договір про надання послуг митного брокера №19072024 від 19.07.2024; - транзитні декларації: № 24ROCT1900K38450M2 від 03.10.2024, №24ROCT1900S38466M0 від 03.10.2024, №24ROCT1900S38482M2 від 03.10.2024; - лист-пояснення щодо експортного контролю №0710/1 від 07.10.2024; - лист-пояснення щодо ліцензування №0710 від 07.10.2024; - лист-пояснення №1 від 23.09.2024; - лист-відповідь декларанта №0710-1М від 07.10.2024 .

Зазначені документи не містять розбіжності та містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, відповідно відсутні достатнього обґрунтовані причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визначено та не зазначено інформації, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості.

Колегія суддів наголошує, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Принагідно слід зазначити, шо у постанові від 30.07.2024 по справі № 420/32440/23 Верховний Суд дійшов висновку, що застосування митним органом резервного методу без врахування конструктивних особливостей електродвигунів та аналізу ідентичних та подібних аналогів є необґрунтованим і таким, що суперечить вимогам МК України.

Водночас, відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 21.02.2018 у справі № 820/17417/14; постанові від 04.09.2018 у справі № 818/1186/17 тощо, відомості з інформаційної бази Держмитслужби мають лише допоміжний інформаційний характер та не мають жодного переважного значення. Тому саме по собі зазначення апелянтом про раніше оформлені митні декларації з вищим рівнем митної вартості товару не може вважатися належним обґрунтуванням коригування, а товари, у даному випадку - електродвигуни - не можуть порівнюватися без врахування їх характеристик.

Отже, колегія суддів констатує, що апелянтом не надано жодних доказів недостовірності заявленої позивачем вартості товару, а саме по собі припущення митного органу про подання декларантом невідповідних документів чи їх неповноти, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або беззаперечною підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості.

Аналогічна позиція вказана у постанові Верховного Суду від 13.08.2020 справа № 815/3451/16.

Доводи апелянта щодо оцінки ризиків при перевірці митної вартості товарів з посиланням на відповідні національні та міжнародні нормативно-правові акти апеляційний суд оцінює критично з огляду на те, що спрацювання профілів ризиків автоматизованої системи аналізу та управління ризиками та наявність в базах митного органу інформації про те, що ідентичні або подібні товари було розмитнено іншими особами за вищою митною вартістю, не може бути підставою для відмови у прийнятті заявленої декларантом митної вартості за ціною контракту, за відсутності інших законних підстав для витребування додаткових документів. Наявність у митного органу обґрунтованих сумнівів щодо правильності визначеної декларантом митної вартості товару у цій справі відповідачем не доведена.

Інші доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині постанови, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ДНІПРОРЕСУРС», є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325, колегія суддів,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Тернопільської митниці залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2025 року у справі № 420/32608/24 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Дата складення та підписання повного тексту судового рішення 16 липня 2025 року.

Суддя-доповідач О.І. Шляхтицький
Судді Г.В. Семенюк А.Г. Федусик