Справа № 380/10885/24
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2025-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2025 рокуЛьвівСправа № 380/10885/24 пров. № А/857/33131/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Ільчишин Н.В., Кухтея Р.В.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2024 року (суддя Хома О.П., час ухвалення - не зазначено, місце ухвалення - м. Львів, дата складання повного рішення не зазначено),

в адміністративній справі №380/10885/24 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

про визнання протиправним та скасування рішення,

встановив:

У травні 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Об`єднаної житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 25 листопада 2023 року № 11 розділ І пункт 1.2. підпункт 1.1.2. в частині скасування пункту 1.1.1. протоколу засідання Об`єднаної житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 №9 від 10-14 листопада 2023 року про зарахування мене, полковника ОСОБА_1 , як учасника бойових дій, який отримав поранення, зі складом сім`ї 3 особи (я, дружина - ОСОБА_2 1986 р.н., донька - ОСОБА_3 2007 р.н.) в загальному та першочерговому порядку до списку осіб, що потребують забезпечення житлом для постійного проживання в загальному порядку з 30.03.2006 року та в першочерговому порядку з 06.12.2019 року.

Відповідач позовних вимог не визнав, вважаючи їх безпідставними, в суді першої інстанції подав відзив на позовну заяву, у якому просив суд у задоволенні позову відмовити повністю.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 08.11.2024 позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення Об`єднаної житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 25 листопада 2023 року № 11 розділ І пункт 1.2. підпункт 1.1.2. в частині скасування пункту 1.1.1. протоколу засідання Об`єднаної житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 №9 від 10-14 листопада 2023 року про зарахування полковника ОСОБА_1 , як учасника бойових дій, який отримав поранення, зі складом сім`ї 3 особи в загальному та першочерговому порядку до списку осіб, що потребують забезпечення житлом для постійного проживання в загальному порядку з 30.03.2006 та в першочерговому порядку з 06.12.2019.

З цим рішенням суду першої інстанції не погодилася відповідач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що судом першої інстанції при ухваленні рішення допущено порушення норм як процесуального права так і невірно застосовано норми матеріального права, а тому рішення суду підлягає скасуванню з підстав, наведених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла, з урахуванням особливостей, визначених пунктом 10 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Об`єднаною житловою комісією ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно протоколу № 11 від 25.11.23, п. 1.2., п.п. 1.1.2. скасовано п.1.1.1 протоколу засідання Об`єднаної житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 № 9 від 10.11-14.11.2023 року про зарахування до списків осіб, що потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання полковника ОСОБА_1 з підстав того, що в обліковій житловій справі позивача міститься інформація про участь в приватизації державного житлового фонду у м. Хмельницькому та використання ним права на приватизацію в повній мірі. Тобто, позивач разом з членами сім`ї забезпечений службовим жилим приміщенням, що відповідає вимогам житлового законодавства. З врахуванням викладеного в позові слід відмовити в повному обсязі, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_3 діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому позовні вимоги є необґрунтованими.

За результатами апеляційного розгляду просить апелянт скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначає, що доводи, наведені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків, викладених в оскаржуваному рішенні суду. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржене рішення суду залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом встановлено такі фактичні обставини справи.

Позивач ОСОБА_1 перебуває на військовій службі з 28 серпня 2000 року по цей час. Відповідно до Наказу ІНФОРМАЦІЯ_2 від 14 вересня 2023 року № 362-ОС призначений на посаду старшого офіцера сектору взаємодії із засобами масової інформації Західного регіонального управління.

Відповідно до довідки про перебування у полоні №7825-22 від 07.12.2022, виданої державним підприємством Український національний центр розбудови миру, ОСОБА_1 перебував у полоні в період з 20 травня 2022 року по 06 грудня 2022 року.

У зв`язку з призначенням на посаду, 28.09.2023, звернувся із рапортом на ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 про зарахування на облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов, шляхом забезпечення житловими приміщеннями для постійного проживання в Західному регіональному управлінні зі складом сім`ї 3 особи із збереженням дати перебування на обліку за попереднім місцем служби на службовому житлі з 16.03.2006 та в першочерговому порядку з 06.12.2019, як учасник бойових дій, який отримав поранення.

До рапорту долучено: довідку №12/330 від 27.09.2023 про вислугу років (42 роки 09 місяців) видана відділом кадрів в/ч НОМЕР_1 ; витяг з протоколу №4 засідання житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 від 03.09.2009; витяг з протоколу №10 засідання житлової комісії Маріупольського ЗМО від 06.12.2019; посвідчення учасника бойових дій № НОМЕР_2 від 12.05.2015; витяг з наказу №326 ОС від 14.09.2023 про призначення на посаду; довідку ВЛК №319 від 14.03.2023; акт спеціального розслідування про нещасний випадок (форма Нвс-1) №12-23 від 14.02.2023; акт спеціального розслідування нещасного випадку (форма Нвс-5) №12-23 від 14.02.2023; довідку про перебування у полоні №7825-22 від 07.12.2022, видану державним підприємством Український національний центр розбудови миру; згоду дружини ОСОБА_4 , згода на обробку персональних даних всіх членів сім`ї; довідку ВПО №8260 від 12.01.2023; довідку ВПО №7593 від 21.04.2022; довідку ВПО №7616 від 21.04.2022; витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, матеріали облікової житлової справи.

Рішенням Об`єднаної житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 10-14 листопада 2023 року № 9 (розділ І пункт 1.1.1.) позивач був зарахований в загальному та першочерговому порядку до списку осіб, що потребують забезпечення житлом для постійного проживання, в загальному порядку з 30.03.2006 та в першочерговому порядку з 06.12.2019, як учасник бойових дій, який отримав поранення, зі складом сім`ї 3 особи (а.с.7).

Рішенням Об`єднаної житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 15.11.2023 №10 (розділ ІІ пункт 2.17.) вирішено надати ОСОБА_1 та членам його сім`ї для постійного проживання двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 та, відповідно, зняти його зі складом сім`ї три особи з квартирного обліку, як такого, що забезпечений житлом.

Згідно з рішенням керівництва та житлової комісії Адміністрації Державної прикордонної служби України від 20.11.2023, рішення Об`єднаної житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 15.11.2023, в частині надання житла для постійного проживання, погоджене не було у зв`язку з тим, що при розгляді питання Об`єднаною житловою комісією ІНФОРМАЦІЯ_1 не було враховано наявну в обліковій справі ОСОБА_1 інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та участь позивача в приватизації. Крім того, в матеріалах справи відсутня відмова від права користування позивачем службовою квартирою за попереднім місцем служби у АДРЕСА_2 (окупована територія).

ОСОБА_1 22.11.2023 подав рапорт на ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 про долучення до матеріалів його облікової справи документів, які надають позивачу право на додаткову житлову площу у вигляді окремої кімнати або в розмірі десяти квадратних метрів понад норму жилої площі (довідку з національної спілки журналістів України, членський квиток Національної спілки журналістів України, прес-карта Національної спілки журналістів України) та нотаріальну заяву про відмову від права користування службовим житлом в АДРЕСА_2 (окупована територія).

Рішенням Об`єднаної житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 25.11.2023 №11 (розділ І пункт 1.1. підпункт 1.1.1.) скасовано як нереалізований пункт 2.17. протоколу засідання Об`єднаної житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 15 листопада 2023 року №10 про надання ОСОБА_1 та членам його сім`ї для постійного проживання двокімнатної квартири АДРЕСА_1 та зняття позивача з членами його сім`ї з квартирного обліку (а.с.29).

Пунктом 1.2. підпункт 1.1.2. розділу І цього ж рішення вирішено: Скасувати пункт 1.1.1. протоколу засідання Об`єднаної житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 №9 від 10-14 листопада 2023 року про зарахування до списків осіб, які потребують поліпшення житлових умов, шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання полковника ОСОБА_1 .

Згідно п. 2.2. розділу ІІ рішення житлової комісії вирішено зарахувати ОСОБА_1 зі складом сім`ї три особи до списку осіб, що потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими жилими приміщеннями (службовою житловою площею) з 16 березня 2006 року.

Згідно п. 3.2. розділу ІІІ рішення житлової комісії вирішено надати ОСОБА_1 та членам його сім`ї службову двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 .

Вважаючи рішення відповідача від 25.11.2023 в частині скасування пункту 1.1.1. протоколу засідання ОЖК ЗМУ ДПС №9 від 10-14 листопада 2023 протиправним, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд першої інстанції вірно врахував наступні правові норми.

Згідно із статтею 31 Житлового кодексу України від 30.06.83 № 5464-X (в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин; далі ЖК України), громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому вказаним Кодексом та іншими актами законодавства України. Жилі приміщення надаються зазначеним громадянам, які постійно проживають у даному населеному пункті (якщо інше не встановлено законодавством України), як правило, у вигляді окремої квартири на сім`ю.

Відповідно до ч.1 ст.34 ЖК України, потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни: 1) забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається в порядку, встановлюваному цим Кодексом та іншими актами законодавства України; 2) які проживають у приміщенні, що не відповідає встановленим санітарним і технічним вимогам; 3) які хворіють на тяжкі форми деяких хронічних захворювань, у зв`язку з чим не можуть проживати в комунальній квартирі або в одній кімнаті з членами своєї сім`ї. Перелік зазначених захворювань затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я; 4) які проживають за договором піднайму жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду чи за договором найму жилого приміщення в будинках житлово-будівельних кооперативів; 5) які проживають тривалий час за договором найму (оренди) в будинках (квартирах), що належать громадянам на праві приватної власності; 6) які проживають у гуртожитках.

У статті 36 ЖК України встановлено, що облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, здійснюється, як правило, за місцем проживання у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ради. Відповідно до законодавства України у випадках і в порядку, встановлених цим Кодексом та іншими актами законодавства України, громадян може бути взято на облік і не за місцем їх проживання.

Згідно зі статтею 37 ЖК України, облік потребуючих поліпшення житлових умов громадян, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, що мають житловий фонд і ведуть житлове будівництво або беруть пайову участь у житловому будівництві, здійснюється за місцем роботи, а за їх бажанням - також і за місцем проживання. Нарівні з ними беруться на облік громадяни, які залишили роботу на цих підприємствах, в установах, організаціях у зв`язку з виходом на пенсію. У випадках, передбачених вказаним Кодексом та іншими актами законодавства України, працівники медичних, культурно-освітніх, торговельних та інших установ і організацій, які безпосередньо обслуговують трудовий колектив підприємства, установи, організації, та інші особи за їх бажанням беруться на облік потребуючих поліпшення житлових умов нарівні з робітниками і службовцями цього підприємства, установи, організації.

Порядок обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, встановлюється цим Кодексом та законодавством України (стаття 38 ЖК України).

Відповідно до статті 39 ЖК України, громадяни беруться на облік потребуючих поліпшення житлових умов: за місцем проживання - виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ради за участю громадської комісії з житлових питань, створюваної при виконавчому комітеті; за місцем роботи - спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншого громадського об`єднання і відповідного профспілкового комітету. При цьому беруться до уваги рекомендації трудового колективу. Рішення про взяття громадян на облік потребуючих поліпшення житлових умов за місцем роботи затверджується виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ради.

Громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості (ч. 1 ст. 43 ЖК України).

Аналогічні положення містяться і в Правилах обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради №470 від 11.12.1984 (далі - Правила №470).

Пунктом 5 розділу ІІ Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Державної прикордонної служби України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затверджена наказом МВС України від 18.01.2021 №26 визначено, що житлова комісія органу Держприкордонслужби (об`єднана житлова комісія) приймає рішення щодо: включення військовослужбовців та членів їх сімей до списків військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими жилими приміщеннями (службовою жилою площею) і виключення їх з таких списків; зарахування військовослужбовців та членів їх сімей на облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання ізняття їх з такого обліку; надання військовослужбовцям та членам їх сімей службових жилих приміщень (службової жилої площі), жилих приміщень для постійного проживання або виплати грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення у встановленому законодавством порядку; забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання шляхом виключення утримуваного ними житла з числа службового у встановленому законодавством порядку; внесення змін до облікових справ військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов; розгляду заяв, скарг та пропозицій із житлових питань; перегляду раніше прийнятих комісією або в порядку правонаступництва рішень, якщо їх було прийнято з порушенням вимог законодавства, у тому числі, якщо не враховано документи, наявні в обліковій справі на дату розгляду питання.

Рішення про зарахування військовослужбовців та членів їх сімей на облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання, затверджується виконавчим комітетом районної, міської, районноїв місті, селищної, сільської ради.

З метою з`ясування інформації щодо наявності у військовослужбовця або членів його сім`ї жилої площі житлова комісія органу Держприкордонслужби (об`єднана житлова комісія) має право запитувати у встановленому законодавством порядку в державних органів, установ, організаційта громадян відповіднідокументи.

Пунктом 7 розділу ІІ Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Державної прикордонної служби України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затверджена наказом МВС України від 18.01.2021 №26 встановлено, що рішення житлової комісії оформлюється протоколом засідання житлової комісії / об`єднаної житловоїкомісії(далі- протокол) (додаток 1). Протокол підписується членами комісії, якібули присутніна засіданніжитловоїкомісії, та затверджується керівником органу Держприкордонслужби, наказом якого утворена ця комісія.

Отже, право на житло мають військовослужбовці, які перебувають на обліку.

У розглядуваній справі судом встановлено, що рішенням Об`єднаної житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 25.11.2023 №11 (розділ І пункт 1.1. підпункт 1.1.1.) скасовано, як нереалізований пункт 2.17. протоколу засідання Об`єднаної житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 15 листопада 2023 року №10 про надання ОСОБА_1 та членам його сім`ї для постійного проживання двокімнатної квартири АДРЕСА_1 та зняття мене з членами моєї сім`ї з квартирного обліку.

Пунктом 1.2. підпункт 1.1.2. розділу І цього ж рішення вирішено: Скасувати пункт 1.1.1. протоколу засідання Об`єднаної житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 №9 від 10-14 листопада 2023 року про зарахування до списків осіб, які потребують поліпшення житлових умов, шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання полковника ОСОБА_1 .

Як зазначено в протоколі, підставою про скасування попереднього рішення є наявність в обліковій справі ОСОБА_1 інформації про участь в приватизації державного житлового фонду у м. Хмельницькому та використання ним права на приватизацію в повній мірі.

Відповідно до абзацу 10 п.5 розділу ІІ Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Державної прикордонної служби України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом МВС України від 18.01.2021 №26, з метою з`ясування інформації щодо наявності у військовослужбовця або членів його сім`ї жилої площі житлова комісія органу Держприкордонслужби (об`єднана житлова комісія) має право запитувати у встановленому законодавством порядку в державних органів, установ, організацій та громадян відповідні документи.

Суд першої інстанції вірно звернув увагу при оцінці рішення від 25.11.2023 №11 на те, що об`єднана житлова комісія ІНФОРМАЦІЯ_1 не перевірила та не надала оцінку матеріалам облікової справи ОСОБА_1 ..

Так, як видно з матеріалів справи, ОСОБА_1 та його дружина ОСОБА_5 відмовились від права користування наданим їм службовим приміщенням за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується нотаріально засвідченою заявою від 22.11.2023 зареєстрованою в реєстрі за №3191, 3192.

Згідно з рішенням керівництва та житлової комісії Адміністрації Державної прикордонної служби України від 20 листопада 2023 року, рішення Об`єднаної житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 15 листопада 2023 року, в частині надання ОСОБА_1 житла для постійного проживання, погоджене не було.

З метою погодження такого списку позивачем надано та долучено до матеріалів справи наступні документи: довідку з національної спілки журналістів України від 14.11.2023 №32/23, членський квиток Національної спілки журналістів України № НОМЕР_3 , прес-карту Національної спілки журналістів України.

Згідно із до Постанови від 15 жовтня 1990 року №302 Ради міністрів Української РСР Про надання членам Спілки журналістів України права на додаткову житлову площу визначено, що члени Спілки журналістів України мають право на додаткову жилу площу у вигляді окремої кімнати або в розмірі десяти квадратних метрів понад норму жилої площі.

Відповідно до статті 6 Закону України від 07 жовтня 1997 року №554/97 ВР Про профейсійних творчих працівників та творчі спілки професійним творчим спілкам - членам творчої спілки для забезпечення умов творчої діяльності надається окрема кімната (кабінет, майстерня), або додаткова житлова площа розміром не менше 20 кв. м., що оплачується в одинарному розмірі.

Встановлено, що в матеріалах облікової справи ОСОБА_1 наявні документи, які надають йому право на додаткову жилу площу у вигляді окремої кімнати або в розмірі десяти квадратних метрів понад норму жилої площі, що спростовує твердження відповідача про використання ним права на приватизацію житлового фонду в повному обсязі.

Всупереч цьому відповідачем не прийнято до уваги вказані документи, не перевірено право позивача на додаткову житлову площу під час приватизації та не прийнято рішення за результатами рапорту від 20 листопада 2023 року.

Суд також враховує, що пунктом 14 статті 12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту визначено, що учасники бойових дій, які дістали поранення при виконанні обов`язків військової служби забезпечуються житлом протягом двох років з дня взяття на квартирний облік.

Спеціальним законом, який відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі є Закон України № 2011-XII від 20 грудня 1991 року Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей (далі - Закон № 2011-XII).

Частиною першою статті 9 Закону № 2011-ХІІ обумовлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з пунктом 1 статті 12 Закону № 2011-XII, держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла, з урахуванням особливостей, визначених пунктом 10 цієї статті.

Відповідно до пункту 7 статті 12 Закону № 2011-ХІІ, військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше та потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання кредитів на індивідуальне житлове будівництво або придбання приватного жилого будинку (квартири) на строк до 20 років з погашенням загальної суми та відсоткових ставок за кредитами за рахунок коштів, призначених у державному бюджеті на утримання Збройних Сил України, Служби безпеки України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань. Зазначений кредит надається військовослужбовцю тільки один раз протягом усього часу проходження ним військової служби.

Як підтверджується матеріалдами справи, згідно довідки ВЛК №319 від 14.03.2023 ОСОБА_1 отримав поранення, пов`язані із захистом Батьківщини під час проходження військової служби. Відповідно до довідки про перебування у полоні №7825-22 від 07.12.2022, виданої державним підприємством Український національний центр розбудови миру, ОСОБА_1 перебував у полоні в період з 20 травня 2022 року по 06 грудня 2022 року. Згідно з посвідченням учасника бойових дій № НОМЕР_2 від 12.05.2015 ОСОБА_1 має статус учасника бойових дій та відповідні пільги, встановлені законодавством, оскільки з 07.04.2014 безперервно приймав участь в антитерористичній операції в складі органів та підрозділів Державної прикордонної служби України.

Враховуючи, що позивач був зарахований в загальному та першочерговому порядку до списку осіб, що потребують забезпечення житлом для постійного проживання в загальному порядку з 30.03.2006 та в першочерговому порядку з 06.12.2019 як учасник бойових дій, який отримав поранення, зі складом сім`ї 3 особи, має вислугу на військовій службі понад 20 років, житлом від Держприкордонслужби не забезпечувався, має пільги, визначені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту», Постановою від 15 жовтня 1990 року №302 Ради міністрів Української РСР «Про надання членам Спілки журналістів України права на додаткову житлову площу», житлом від Держприкордонслужби не забезпечувався, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач має право перебувати на квартирному обліку та право на забезпечення житлом для постійного проживання.

Відповідно до частин 1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи наведені обставини справи та норми законодавства, суд апеляційної інстанції вважає, що наявні та досліджені матеріали справи не підтверджують доводів апеляційної скарги.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем не подано належних доказів на підтвердження правомірності його дій, які є предметом оскарження, а тому суд висновує, що спірне рішення відповідача в оскарженій частині не відповідає вимогам, які висуваються до нього як до акта індивідуальної дії, а отже спірні пункти рішення від 25 листопада 2023 року № 11 слід визнати протиправними та скасувати.

З врахуванням вищенаведеного, судом першої інстанції сформовано правильний висновок, який не спростовано доводами апеляційної скарги відповідача про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції всебічно з`ясовано обставини справи, рішення суду першої інстанції винесено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому немає підстав для його скасування.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження).

Проаналізувавши характер спірних правовідносин, предмет доказування, склад учасників справи, та враховуючи, що дану адміністративну справу було розглянуто судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, суд апеляційної інстанції зазначає, що дана адміністративна справа є справою незначної складності, а тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2024 року в адміністративній справі №380/10885/24 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. В. Гуляк
судді Н. В. Ільчишин
Р. В. Кухтей