Справа № 759/7173/25
Суддя: Журибеда О. М.
Дата ухвалення: 2025-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/7173/25

пр. № 2-а/759/169/25

12 червня 2025 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Журибеда О.М.

за участю секретаря - Шило М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа: начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 через свого представника Отсапенко В.В. звернувся до суду із позовною заявою до відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить визнати протиправною та сакасувати постанову, складену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 по справі про адміністративне правопорушення №253 від 04.02.2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 17000, 00 грн.

В обґрунтування вимог вказує, що дізнався 19.03.2025 року про те, що 04.02.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_3 виинесену постанову №253 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП на налкадено на нього стягнення у розмірі 17000, 00 грн. Згідно вказаної постанови вбачається, що позивач не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_1 для проходження військово-лікарської комісії, уточнення особистих даних та повідомлення про їх зміну. Також зазначено про відстуність при ньому військово-облікового документу. Позивач вважає дану постанову незаконною, необгрунтованою та такою, що не містить належних доказів щодо вчинення ним правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, оскільки в діях позивача відстуній склад адміністративного правопорушення, а тому вважає, що воскаржувана постанову підлягає скасуванню.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 11.04.2025 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін..

Відповідач відзив на позовну заяву не подав, пояснень або доказів у підтвердження обставин, викладених у позові не надав.

Згідно ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

04.02.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_4 було винесено постанову №253 за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП відносно ОСОБА_1 та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000, 00 грн.

Відповідно до оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 згідно даних ЄДРПВР (системи оберіг) перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 . Далі ОСОБА_1 не з`являвся до територіального центру комлпектування та соціальної підтримки, за своїм зареєстрованим (задекларованим) місцем проживання, для проходження військово-лікарської комісії, уточнення особистих даних та повідомленння про їх зміну, як вимагає законодавство України та Правила війькового обліку. Також було втсановлено, що ОСОБА_1 не мав при собі військово-облікового документа, чим порушив п. 10-1 абз. 2 Правил військового обліку: мати при собі військово-обліковий документ разом з документом, що посвідчує особу, та пред`являти їх за вимогою уповноваженого представника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Держприкордонслужби у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон. Отже, відповідно до діючого законодавства ОСОБА_1 , ВЛК не проходив, відомостей про зміну облікових даних не надавав (отримані територіальним центром комлектування та соціальної підтримки з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (система Оберіг), доказів поважності причин неявки ним також не надано, чим порушив виомги чинного законодавства щодо виконанння військового обов`язку, саме: правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (додаток 2 до Порядку організації та веденння військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, який затверджений Постановою КМУ від 30.12.2022 року №1487) та п.п. 3.2. п. 3 розділу ІІ Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України затвердженого наказом МОУ від 14.08.2008 року №402, відповідальність за що передбачена ч. 3 ст. 210 КУпАП, враховуючи те, що зазначені дії вчинені під час стану особливого періоду.

Як вбачається з довідки військово-лікарської комісії №43/29929 від 27.01.2025 року, позивач ОСОБА_1 пройшов ВЛК у ІНФОРМАЦІЯ_2 27.01.2025 року, діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання - здоровий.

Згідно із скріншоту із застосунку «Резерв+», ОСОБА_1 перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 , дата уточнення даних 21.05.2024 року.

З врахування встановлених обставин, суд вважає, що до виниклих між сторонами правовідносин слід застосувати наступні норми матеріального права.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. (частина 1 ст. 7 КУпАП)

Частина 1 ст. 9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За загальним правилом частини 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У даному ж випадку спеціальною є інша правова норма частина 2 ст. 77 КАС України, а тому саме вона підлягає застосуванню. Нею визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Ця норма права по своїй юридичній природі повністю кореспондується та доповнює загальний принцип, визначений статтею 63 Конституції України, котрий декларує відсутність обов`язку в особи доводити свою невинуватість у правопорушенні та стверджує про те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щододоведеності вини особи тлумачаться на їїкористь.

Цим принципом повинен керуватись працівник ІНФОРМАЦІЯ_3 , коли розглядає справу про адміністративне правопорушення за результатами, якої приходить до переконання про винуватість особи.

На думку суду, цілком логічно та ґрунтується на нормах права, те, що у випадку якщо рішення ІНФОРМАЦІЯ_3 буде оскаржено, то обов`язок довести його правомірність лежить саме на останньому, оскільки в протилежному випадку на особу котру визнано винним у вчиненні правопорушення фактично буде покладено обов`язок доводи свою невинуватість, щосуперечить вказанійвище статті Конституції України.

Однак, жодного доказу на підтвердження порушення позивачем ОСОБА_1 вимог п. 3 ст. 1, п. 11 ст. 38 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», п.п. 1,7 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» та п.п. 3.2. п. 3 розділу ІІ Положення про військово-лікарську експертизу в ЗСУ за обставин, що викладених в оскаржуваній постанові представником відповідача до суду не надано.

Натомість з матеріалів справи вбачається, що позивач 27.01.2025 року пройшов військово-лікарську комісію та отримав довідку №45/29929.

Окрім того, дані про адресу місця проживання уточнено вчасно, а саме 21.05.2024 року.

Таким чином, матеріали справи не містять належних доказів, які б підтверджували факт свідомого, умисного ухилення від виконання обов`язків військового обліку позивачем.

Суд звертає увагу, що в оскаржуваній постанові навіть не зазначено дату, на яку позивач мав з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження в адміністративній справі закриттю.

На підставі наведеного, керуючись статтями 73-77, 90, 132,139, 143, 205, 241-246, 255, 268, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа: начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення- задовольнити.

Визнати протиправною та сакасувати постанову, складену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 по справі про адміністративне правопорушення №253 від 04.02.2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 17000, 00 грн.

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.210 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадженням закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.М. Журибеда