Справа № 120/9110/25
Суддя: Яремчук Костянтин Олександрович
Дата ухвалення: 2025-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відкриття провадження в адміністративній справі

м. Вінниця

15 липня 2025 р. Справа № 120/9110/25

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Яремчук Костянтин Олександрович, розглянувши матеріали за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача вказує на протиправну бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо невиплати йому середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 06 травня 2020 року по 19 липня 2022 року та з 20 липня 2022 року по 21 лютого 2025 року, а тому вважає, що відповідача слід зобов`язати нарахувати та виплатити середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні.

Ухвалою від 07 липня 2025 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу (його представнику) строк для усунення, що містить позов шляхом подання заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

09 липня 2025 року на виконання вимог ухвали від 07 липня 2025 року представником позивача подано до суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду. Така заява обгрунтована тим, що ОСОБА_1 призваний на військову службу за мобілізацією та проходить її до цього часу. Крім того, з перших днів повномасштабного вторгнення на захист країни став і син позивача ОСОБА_2 , який під час захисту Батьківщини, виконуючи бойові та спеціальні завдання, отримав важке поранення. За наслідками отриманого поранення сину позивача проведено ампутацію правої верхньої кінцівки на рівні променево-запястного суглобу та проводиться тривале лікування лівого плечового суглобу та решти органів. При цьому представник позивача зазначає, що ОСОБА_1 змушений постійно забезпечувати допомогу та догляд пораненому сину, який до цього часу проходить лікування та процедуру протезування. Більше того, як вказує представник позивача, ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок війни та протягом останнього часу неодноразово хворів.

За наведених обставин позивач просить поновити йому строк звернення до адміністративного суду.

Розглянувши клопотання про поновлення строку звернення до суду, зважаю на таке.

Особливості строку звернення до адміністративного суду врегульовані статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), частиною 1 якої передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відтак за загальним правилом, строк звернення до адміністративного суду становить шість місяців, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини 3 статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому частиною 5 статті 122 КАС України передбачено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Пунктом 17 частини першої статті 4 КАС України передбачено, що в розумінні КАС України військова служба є публічною службою.

Військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності (частина 1 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу").

Отже, військова служба як державна служба особливого характеру є публічною службою, а для спорів щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби законодавець встановив місячний строк звернення до адміністративного суду.

Як свідчить зміст позовної заяви, предметом оскарження визначено протиправну, на думку представника позивача, бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо невиплати його довірителю середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 06 травня 2020 року по 19 липня 2022 року та з 20 липня 2022 року по 21 лютого 2025 року.

При цьому у позові зазначено, що рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 19 листопада 2024 року у справі № 120/18104/23 зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 01 березня 2018 року, враховуючи базовий місяць для обчислення індексації грошового забезпечення січень 2008 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

На виконання цього судового рішення відповідачем 21 лютого 2025 року виплачено позивачеві індексацію грошового забезпечення в сумі 99736,28 гривень.

Наведене свідчить про те, що позивачем пропущено місячний строк звернення до суду, оскільки відповідачем на виконання згадуваного рішення суду виплачено позивачеві індексацію грошового забезпечення 21 лютого 2025 року, а позов щодо нарахування та виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні надійшов до суду 02 липня 2025 року, тобто поза межами визначеного строку.

Водночас суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (частина 1 статті 121 КАС України).

Отже, для поновлення пропущеного процесуального строку, встановленого законом, необхідно встановити наявність поважних причин пропуску такого строку (в даному випадку строку звернення до суду), які об`єктивно перешкодили особі вчасно подати позов.

Визначаючись із тим, чи з поважних причин позивачем пропущено строк звернення до адміністративного суду, враховую наступне.

Так, представником позивача до заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду долучено довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 31 березня 2023 року № 1244, відповідно до якої ОСОБА_2 (син позивача) одержав вогнепальне осколкове наскрізне поранення правого передпліччя при безпосередній участі військовослужбовця у бойових діях під час захисту Батьківщини.

Як свідчить довідка військово-лікарської комісії військово-медичного клінічного центру Західного регіону від 10 березня 2025 року № 2525, ОСОБА_2 (син позивача) отримав поранення, пов`язане із захистом Батьківщини, та потребує відпустки для лікування після поранення на тридцять календарних днів.

Випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 4072/837, що видана комунальним некомерційним підприємством Львівської обласної ради "Львівський обласний госпіталь ветеранів війни та репресованих", підтверджується те, що ОСОБА_2 (син позивача) перебував на стаціонарному лікуванні з 27 грудня 2024 року по 07 березня 2025 року.

Довідка № 75, що видана т.в.о. начальника медичної служби - начальника медичного пункту ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідчить про те, що ОСОБА_1 (позивач) потребував звільнення від виконання службових обов`язків і нарядів, польових виходів, стройової та фізичної підготовки з 24 квітня 2025 року по 28 квітня 2025 року у зв`язку з бронхітом.

Іншою довідкою № 94, що також видана т.в.о. начальника медичної служби - начальника медичного пункту ІНФОРМАЦІЯ_1 , підтверджується те, що позивач потребував звільнення від виконання службових обов`язків і нарядів, польових виходів, стройової та фізичної підготовки з 16 червня 2025 року по 18 червня 2025 року у зв`язку з ГРЗ.

Із довідки № 146, що видана ІНФОРМАЦІЯ_2 28 червня 2025 року, слідує, що ОСОБА_1 (позивач) перебуває на військовій службі за мобілізацією у цьому ж відділі.

Відтак в даному випадку, на переконання суду, причини невчасного звернення до суду з позовом щодо оскарження бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_1 слід визнати поважними, адже такі пов`язані з дійсними істотними перешкодами для своєчасного звернення до суду з позовом (такими причинами є наступні: отримання поранення сином позивача та тривале його перебування на стаціонарному лікуванні; захворювання ОСОБА_1 (бронхіт та ГРЗ) та проходження позивачем військової служби за мобілізацією).

Отже, аргументи, наведені представником позивача, свідчать про поважність причин пропущення ним строку звернення до адміністративного суду, а тому такий строк слід поновити.

Відповідно до статті 168 КАС України позов пред`являється шляхом подання позовної заяви в суд першої інстанції.

Згідно з частиною 1 статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами, вважаю, що вона підсудна Вінницькому окружному адміністративному суду, відповідає вимогам, передбаченим статтею 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі -КАС України), що є підставою для прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі.

Водночас пунктом 4 частини 9 статті 171 КАС України визначено, що про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, в якій, окрім іншого, вказується за якими правилами позовного провадження (загального чи спрощеного) буде розглядатися справа.

Визначаючись з приводу того, за якими правилами позовного провадження здійснюватиметься розгляд адміністративної справи, зважаю на таке.

Адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи (частини 1, 2 статті 12 КАС України).

Особливості розгляду справ за правилами спрощеного позовного провадження врегульовано главою 10 розділу ІІ КАС України.

Відповідно до частин 1, 2 та 3 статті 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відтак, керуючись приписами статей 12, 257, 262 КАС України, а також враховуючи характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників, а також інші обставини, які мають значення для вирішення даної справи, доходжу висновку про розгляд адміністративної справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Вирішуючи питання про витребування додаткових доказів, суд зважає на таке.

Статтею 9 КАС України, окрім інших принципів адміністративного судочинства, закріплено й принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі. Частиною 4 цієї статті передбачено, що суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Відповідно до частини 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (частина 2 статті 72 КАС України).

Згідно з частиною 1 статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина 3 статті 73 КАС України).

Водночас особливості витребування доказів наведені у статті 80 КАС України.

Відповідно до частини 1 згаданої статті учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 79 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

У клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу (частина 2 статті 80 КАС України).

Згідно з частиною 3 статті 80 КАС України про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.

Як свідчить зміст позовної заяви, предметом оскарження у ній визначено бездіяльність відповідача щодо невиплати ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 06 травня 2020 року по 19 липня 2022 року та з 20 липня 2022 року по 21 лютого 2025 року.

Згідно з частиною 1 статті 27 Закону України "Про оплату праці" порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до приписів Порядку обчислення середньої заробітної плати, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100, для визначення суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні слід виходити із розміру грошового забезпечення позивача за останні два місяці роботи перед звільненням та кількості фактично відпрацьованих робочих днів за останні два місяці роботи перед звільненням, тобто за березень та квітень 2020 року.

Однак разом із позовною заявою не подано доказів, які б підтверджували таку інформацію.

Крім того, про строки розрахунку при звільненні, зокрема й з військової служби, йдеться у статті 116 Кодексу законів про працю України, а відповідальність за недотримання таких визначена статтею 117 цього Кодексу.

Так, вказаними нормами визначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

У разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.

Відтак відповідальність, передбачена статтею 117 Кодексу законів про працю України, настає лише в разі невиплати всіх належних працівникові сум (заробітної плати (грошового забезпечення), компенсацій тощо).

Водночас Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду у постанові від 30 листопада 2020 року, що ухвалена за результатами розгляду справи №480/3105/19, дійшов висновку, що в разі виплати частини (не всіх) належних звільненому працівникові сум зменшується відповідно і розмір відповідальності, що визначена статтею 117 Кодексу законів про працю України. І при цьому розмір компенсації за недотримання роботодавцем строків проведення розрахунків при звільненні повинен бути пропорційним розміру невиплачених сум. Тобто, розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні залежить від розміру невиплачених належних звільненому працівникові сум.

Разом із тим матеріали, що подані разом із позовом, не містять доказів, які б підтверджували інформацію про розмір виплачених при звільненні позивачеві сум грошового забезпечення, а також докази проведення інших виплат позивачу (в тому числі і на виконання судових рішень), що мало місце після звільнення з військової служби.

Відтак з метою повного та всебічного з`ясування обставин справи суд дійшов висновку витребувати у ІНФОРМАЦІЯ_1 інформацію про середньоденний розмір заробітку ОСОБА_1 у березні 2020 року та в квітні 2020 року, інформацію щодо його грошового забезпечення у березні 2020 року та в квітні 2020 року, а також інформацію про суму виплат та їх складові, які були здійсненні позивачеві станом на день його виключення зі списків особового складу військової частини, а також докази проведення інших виплат позивачу (в тому числі і на виконання судових рішень), що мало місце після виключення зі списків особового складу військової частини (виплати індексації грошового забезпечення, компенсації за додаткову відпустку, тощо).

Керуючись статтями 9, 12, 79, 80, 160, 161, 168, 171, 248, 257, 260, 262 КАС України,

УХВАЛИВ:

Клопотання представника позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду задовольнити.

Поновити строк звернення до адміністративного суду.

Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.

Розгляд справи здійснюватиметься суддею Яремчуком Костянтином Олександровичем одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).

Встановити відповідачу 15-денний строк з дня отримання даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву в порядку статті 162 КАС України. У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам статті 162 КАС України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

Відповідно до вимог частини 3 статті 162 КАС України одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

Встановити позивачу 5-денний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив в порядку статті 163 КАС України, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

Встановити відповідачу 5-денний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення в порядку статті 164 КАС України, копія якого одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

Витребувати у ІНФОРМАЦІЯ_1 та зобов`язати надати до початку розгляду справи по суті інформацію про середньоденний розмір заробітку ОСОБА_1 у березні 2020 року та в квітні 2020 року, а також інформацію щодо його грошового забезпечення у березні 2020 року та в квітні 2020 року.

Витребувати у ІНФОРМАЦІЯ_1 та зобов`язати надати до початку розгляду справи по суті інформацію про суму виплат та їх складові, які були здійсненні ОСОБА_1 станом на день його виключення зі списків особового складу військової частини (тобто станом на 05 травня 2020 року), а також докази проведення інших виплат ОСОБА_1 (в тому числі і на виконання судових рішень), що мало місце після його виключення зі списків особового складу військової частини (виплати індексації грошового забезпечення, компенсації за додаткову відпустку, тощо).

Копію даної ухвали надіслати учасникам справи.

Відповідачу також надіслати копію позовної заяви з доданими до неї документами.

Повідомити учасників справи про можливість отримати інформацію по даній справі на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: "http://court.gov.ua/fair/".

Ухвала суду оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 256 КАС України.

Суддя Яремчук Костянтин Олександрович