Справа № 400/1432/25
Суддя: Брагар В. С.
Дата ухвалення: 2025-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2025 р. № 400/1432/25
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Брагар В. С. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідачаЦентральний районний суд м. Миколаєва, вул. Захисників Миколаєва, 41/12,м. Миколаїв,54020,
провизнання протиправним та скасування наказу від 16.01.2025 №8-ос/тр в частині, наказу від 05.02.2025 №14-ос/тр в частині, зобов`язання вчинити певні дії,
До Миколаївського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 із позовом до Центрального районного суду міста Миколаєва та Територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області та просить суд:

-визнати протиправним та скасувати наказ Центрального районного суду м. Миколаєва від 16 січня 2025 року № 8-ос/тр "Про встановлення надбавок за вислугу років на державній службі державним службовцям Центрального районного суду м. Миколаєва на 2025 р."в частині встановлення надбавки за вислугу років на державній службі на 2025 рік з 01 січня 2025 р. по 27 січня 2025 р. ОСОБА_1 , провідному спеціалісту відділу виконання судових рішень - 18 відсотків посадового окладу, як такій, стаж державної служби якої станом на 01.01.2025 року становить 09 років 11 місяців 03 дні;

-визнати протиправним та скасувати наказ Центрального районного суду м. Миколаєва від 05 лютого 2025 року № 14-ос/тр "Про встановлення надбавок за вислугу років на державній службі ОСОБА_1 "в частині встановлення надбавки за вислугу років на державній службі на 2025 рік з 28 січня 2025 р. - 20 відсотків посадового окладу, як такій, стаж державної служби якої станом на 28.01.2025 року становить 10 років 00 місяців 01 день;

-зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області здійснювати виплати надбавки за вислугу років на державній службі на підставі наказу від 26 лютого 2024 р. № 43-о/с в розмірі 27 відсотків посадового окладу, як такій, стаж державної служби станом на 29 січня 2024 р. становить 09 років 00 місяців 02 дні;

-зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області здійснювати виплати надбавки за вислугу років на державній службі на підставі статті 52 Закону України "Про державну службу" в розмірі 30 відсотків посадового окладу, як такій, стаж державної служби на 28 січня 2025 р. становить 10 років 00 місяців 01 день.

В обґрунтування позову вказує, що на виконання Прикінцевих положень Закону України "Про державний бюджет України на 2025 рік" № 4059-ІХ їй було встановлено надбавку за вислугу років із розрахунку 2 відсотки посадового окладу державного службовця за кожний календарний рік стажу державної служби, що вважає протиправним.

Ухвалою суду від 18.02.2025 року було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Впродовж строків, визначених частиною 1 статті 261 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), відповідачі відзив до суду не направили.

Копія ухвали про відкриття провадження у справі від 18.02.2025 направлена відповідачам з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи і доставлена в кабінет в підсистемі "Електронний суд".

Дослідивши докази, суд

ВСТАНОВИВ

Позивач була переведена на посаду провідного спеціаліста відділу виконання судових рішень Центрального районного суду м. Миколаєва наказом №233-о/с від 14.09.2023 р., яку займає і наразі.

Наказом керівника апарату суду Центрального районного суду м. Миколаєва № 8-ос/тр від 16.01.2025 "Про встановлення надбавок за вислугу років на державній службі державним службовцям Центрального районного суду м. Миколаєва на 2025 рік", на підставі пункту 13 Прикінцевих положень Закону України "Про державний бюджет України на 2025 рік" позивачці було встановлено надбавку за вислугу років на державній службі на 2025 рік (з 01 січня 2025 р. по 27 січня 2025 р.) у розмірі 18 відсотків посадового окладу, оскільки вислуга років на державній службі становить 09 років 11 місяців 03 дні.

Також, згідно наказу керівника апарату Центрального районного суду м. Миколаєва № 14-ос/тр від 05.02.2025 "Про встановлення надбавок за вислугу років на державній службі державним службовцям Центрального районного суду м. Миколаєва на 2025 рік", на підставі пункту 13 Прикінцевих положень Закону України "Про державний бюджет України на 2025 рік" позивачці було встановлено надбавку за вислугу років на державній службі на 2025 рік (з 28 січня 2025 р.) у розмірі 20 відсотків посадового окладу, оскільки вислуга років на державній службі становить 10 років 00 місяців 01 день.

Тобто надбавка за вислугу років на державній службі встановлюється на рівні 2 відсотків посадового окладу державного службовця за кожний календарний рік стажу державної служби, але не більше 30 відсотків посадового окладу.

Вважає такі накази протиправними та такими, що звужують обсяг її прав, пільг, компенсацій і гарантій, як державного службовця.

Суд вирішуючи спір між сторонами, виходить з наступного.

Організацію судової влади, зокрема загальні питання організаційного забезпечення діяльності судів, визначено в Законі України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 № 1402-VIII (далі - Закон № 1402-VIII).

Згідно з частиною першою статті 150 Закону № 1402-VIII призначення на посади державних службовців, працівників, які виконують функції з обслуговування, оплата праці та соціальні гарантії працівників апаратів місцевих, апеляційних судів, вищих спеціалізованих судів, апарату Верховного Суду, секретаріатів Вищої ради правосуддя і Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Державної судової адміністрації України, Служби судової охорони регулюються нормами законодавства про державну службу з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Правовий статус державного службовця та відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, визначає Закон України "Про державну службу" № 889-VIII(далі - Закон № 889-VIII).

Відповідно до частини першої статті 7 Закону № 889-VIII державний службовець має право, зокрема, на оплату праці залежно від займаної посади, результатів службової діяльності, стажу державної служби, рангу та умов контракту про проходження державної служби (у разі укладення).

Згідно з частиною першою статті 46 Закону № 889-VIII стаж державної служби дає право на встановлення державному службовцю надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.

Відповідно до статті 52 Закону № 889-VIII ( у редакції на момент виникнення спірних правовідносин) надбавка за вислугу років на державній службі встановлюється на рівні 3 відсотків посадового окладу державного службовця за кожний календарний рік стажу державної служби, але не більше 50 відсотків посадового окладу.

Дію частини першої статті 52 зупинено на 2025 рік в частині встановлення надбавки за вислугу років на державній службі державним службовцям державних органів, які здійснюють оплату праці на основі класифікації посад, згідно із Законом № 4059-IX від 19.11.2024.

Пунктом 11 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" № 4059-ІХ встановлено, що у 2025 році оплата праці державних службовців здійснюється на основі класифікації посад, з урахуванням класифікації посад, проведеної у 2024 році, крім державних органів, зазначених у пунктах 16 та 17 цього розділу та частині сьомій статті 50 Закону України "Про державну службу".

Пункт 13 передбачає, що у 2025 році оплата праці державного службовця державного органу, який провів класифікацію посад державної служби, складається з:

1) сталої заробітної плати - посадового окладу, надбавки за вислугу років, надбавки за ранг державного службовця, грошової допомоги, що виплачується з наданням щорічної основної оплачуваної відпустки, інших доплат, передбачених законами України;

2) варіативної заробітної плати - премій, компенсацій за додаткове навантаження у зв`язку з виконанням обов`язків тимчасово відсутнього державного службовця та за вакантною посадою державної служби, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Надбавка за вислугу років на державній службі встановлюється на рівні 2 відсотків посадового окладу державного службовця за кожний календарний рік стажу державної служби, але не більше 30 відсотків посадового окладу.

Грошова допомога, що виплачується державному службовцю під час надання щорічної основної відпустки, визначається у розмірі суми посадового окладу, надбавки за вислугу років та надбавки за ранг державного службовця станом на останній день місяця, що передує першому дню такої відпустки, незалежно від фактично відпрацьованого часу в місяці.

Норми Закону України "Про державну службу" щодо умов та порядку оплати праці державних службовців застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Суд зазначає, що спір у даній справі виник у зв`язку із встановленням позивачці у 2025 році надбавки за вислугу років у розмірі 18 відсотків посадового окладу і в подальшому встановлення надбавки у розмірі 20 відсотків, що обчислені з урахуванням вимог пункту 13 розділу "Прикінцеві положення" Закону №4059-ІХ.

Суд зазначає, що Верховний Суд у складі суддів Касаційного адміністративного суду розглянув 30.05.2025 року справу №240/7215/24 яз зразкову, предметом спору якої було встановлення надбавки за вислугу років на державній службі.

Верховним Судом встановлено наступні ознаки типовості справ:

а) позивачем є державний службовець місцевого загального суду, якому з 01.01.2024 встановлено надбавку за вислугу років на підставі абзацу 2 пункту 12 розділу "Прикінцеві положення" Закону №3460-IX - на рівні 2 відсотків посадового окладу державного службовця за кожний календарний рік стажу державної служби, але не більше 30 відсотків посадового окладу.

б) відповідачі - місцевий загальний суд, наказом якого державному службовцю установлено надбавку за вислугу років з урахуванням правил, передбачених абзацом 2 пункту 12 розділу "Прикінцеві положення" Закону №3460-IX, та територіальне управління ДСА, відповідальне за забезпечення фінансування та функціонування місцевого загального суду, у якому працює позивач;

в) предмет спору - розмір надбавки за вислугу років на державній службі за 2024 рік;

г) спір виник унаслідок застосування до питання обчислення надбавки за вислугу років на державній службі абзацу 2 пункту 12 розділу "Прикінцеві положення" Закону №3460-IX;

ґ) предметом позову є позовні вимоги (по-різному сформульовані, але однакові по суті) про визнання протиправним і скасування наказу місцевого загального суду в частині встановлення на 2024 рік щомісячної надбавки за вислугу років на державній службі на рівні 2 % посадового окладу державного службовця за кожний календарний рік служби, але не більше 30 % посадового окладу; та зобов`язання територіальне управління Державної судової адміністрації України нараховувати та виплачувати щомісячну надбавку за вислугу років у 2024 році відповідно до статті 52 Закону №889-VIII на рівні 3 % посадового окладу державного службовця за кожний календарний рік стажу державної служби, але не більше 50% посадового окладу.

Порівняльний аналіз учасників справи, а також предмету та підстав позову в адміністративних справах №240/7215/24 та №400/1432/25 свідчить про те, що остання відповідає ознакам типової справи, визначеним у зразковій адміністративній справі №240/7215/24.

За наслідками розгялду справи №240/7215/24 Верховним Судом зроблено такі висновки: особливості обчислення надбавки за вислугу років є частиною реформи оплати праці державних службовців. Ключові аспекти цієї реформи сформульовано в Концепції реформування системи оплати праці державних службовців, затвердженій розпорядженням Кабінету Міністрів України від 27.05.2020 №622-р (далі - Концепція), що є частиною Стратегії реформування державного управління України на період до 2021 року, схваленої розпорядженням Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 №474 (далі - Стратегія).

Стратегією було визначено пріоритетність завдань з реалізації положень Закону № 889-VIII стосовно реформування системи оплати праці державних службовців, зокрема підвищення прозорості, передбачуваності та справедливості заробітної плати, посилення ролі сталої частки (посадового окладу) в структурі заробітної плати державних службовців.

Відповідно до Концепції, шляхами її реалізації є, зокрема, зміни щодо подальшого посилення ролі посадового окладу внаслідок оптимізації структури заробітної плати державного службовця, а саме: зменшення максимальної надбавки за вислугу років до 30 відсотків (за умови підвищення посадових окладів) або врахування "ефективної вислуги" як кроків у запровадженій системі грейдів.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 21.07.2021 №831-р "Деякі питання реформування державного управління України" затверджено Стратегію реформування державного управління України на 2022-2025 роки, відповідно до якої підвищення престижу держави та її конкурентоспроможності як роботодавця, створення можливості залучати та утримувати на державній службі найбільш кваліфікованих фахівців зумовлює необхідність проведення реформи системи оплати праці державних службовців, яка передбачатиме, зокрема підвищення прозорості, передбачуваності та справедливості заробітної плати, посилення ролі сталої частини та обмеження варіативної частини (частини, яка може змінюватися за рішенням керівника) в структурі заробітної плати на індивідуальному рівні та фонду заробітної плати кожного державного органу (частка сталої частини заробітної плати повинна становити не менш як 70 відсотків, а варіативної частини - не більш як 30 відсотків), зменшення та усунення розриву в оплаті праці державних службовців. Зменшення частки премій сприятиме запобіганню встановленню керівником розміру заробітної плати на власний розсуд, а також зниженню ризику політизації державних службовців;

Результатом упровадження вказаної реформи стало зростання посадових окладів державних службовців у порівнянні з 2023 роком. Так, відповідно до Схеми посадових окладів на посадах державної служби з урахуванням категорій, підкатегорій та рівнів державних органів у 2023 році, що затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2017 № 15 "Питання оплати праці працівників державних органів" (зі змінами), посадовий оклад головного спеціаліста органу, юрисдикція якого поширюється на територію одного або кількох районів, районів у містах, міст обласного значення, був встановлений на рівні 5 600 грн.

У Рішенні від 22.05.2008 №10-рп/2008 Конституційний Суд України зазначив, що Конституція України у статті 92 визначила сфери, зокрема бюджетну, які мають врегульовуватися виключно законом. Закон про Держбюджет є основним фінансовим документом держави. Через своє спеціальне призначення цей закон не повинен регулювати відносини в інших сферах суспільного життя. Конституція України не надає Закону про Держбюджет вищої юридичної сили стосовно інших законів. Таким чином, Конституційний Суд України дійшов висновку, що Законом про Держбюджет не можна вносити зміни до інших законів, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, оскільки з об`єктивних причин це створює протиріччя у законодавстві, і, як наслідок, - скасування та обмеження прав і свобод людини і громадянина. У разі необхідності зупинення дії законів, внесення до них змін і доповнень, визнання їх нечинними мають використовуватися окремі закони.

У рішенні від 27.11.2008 у справі № 1-37/2008 Конституційний Суд України вказав, що Закон про Державний бюджет України як правовий акт, що має особливий предмет регулювання (визначення доходів та видатків на загальносуспільні потреби), створює належні умови для реалізації законів України, інших нормативно-правових актів, ухвалених до його прийняття, які передбачають фінансові зобов`язання держави перед громадянами і територіальними громадами. Саме у виконанні цих зобов`язань утверджується сутність держави як соціальної і правової.

Відповідно до статей 1, 3 Конституції України та принципів бюджетної системи (стаття 7 Кодексу) держава не може довільно відмовлятися від взятих на себе фінансових зобов`язань, передбачених законами, іншими нормативно-правовими актами, а повинна діяти ефективно і відповідально в межах чинного бюджетного законодавства (абзаци 2, 3 підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини Рішення 27.11.2008 у справі № 1-37/2008).

Таким чином, законодавство, що визначає фінансові зобов`язання держави, має первинний характер, а бюджетне законодавство - похідний від нього характер.

У Рішенні від 28.08.2020 №10-р/2020 Конституційний Суд України вкотре наголосив на тому, що скасування чи зміна Законом про Державний бюджет України обсягу прав і гарантій та законодавчого регулювання не допускається.

За результатами розгляду справи №240/7215/24 як зразкової, Верховний Суд резюмував, що спосіб, у який законодавець реалізував реформу оплати праці державних службовців, утворив протиріччя у законодавстві (унаслідок існування двох законів, які по-різному регулюють одні й ті самі відносини) і призвів до фактичного обмеження передбаченого в Законі №889-VIII розміру надбавки за вислугу років державним службовцям, що, виходячи з указаних рішень Конституційного суду України, суперечить Конституції України.

Ураховуючи, що на момент винесення наказів стосовно встановлення розміру надбавки за вислугу років позивачці, норми спеціального Закону №889-VIII не зазнали змін в частині порядку обчислення надбавки за вислугу років, а Закон №4059-ІХ , як резюмовано Верховним Судом, не може зупиняти дію окремих законів України та / або будь-яким чином змінювати визначене іншими законами України правове регулювання суспільних відносин, нарахування позивачці у 2025 році надбавки за вислугу років має відбуватися з урахуванням вимог статті 52 Закону №889-VIII - на рівні 3 відсотків посадового окладу державного службовця за кожний календарний рік стажу державної служби, але не більше 50 відсотків посадового окладу.

Водночас судом встановлено, що Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо впровадження єдиних підходів в оплаті праці державних службовців на основі класифікації посад" №4282-IX від 11.03.2025, який набув чинності 01.04.2025 року, статтю 52 Закону України "Про державну службу" № 889-VIII викладено в новій редакції, а саме:

"1. Надбавка за вислугу років на державній службі встановлюється на рівні 2 відсотки посадового окладу державного службовця за кожний календарний рік стажу державної служби, але не більше 30 відсотків посадового окладу.

2. Розмір надбавки за ранг державного службовця визначається Кабінетом Міністрів України під час затвердження схеми посадових окладів на посадах державної служби.

3. Компенсація у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці, встановлюється в розмірі та порядку, визначених Кабінетом Міністрів України.

4. Типове положення про преміювання затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.

Встановлення премій державним службовцям здійснюється керівником державної служби залежно від особистого внеску державного службовця в загальний результат роботи державного органу відповідно до затвердженого ним Положення про преміювання у відповідному державному органі, погодженого з виборним органом первинної профспілкової організації (за наявності).

5. Розмір місячної або квартальної премії, премії за результатами щорічного оцінювання службової діяльності державним службовцям, які займають посади державної служби категорії "A", встановлюється у порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

6. Фонд преміювання державного органу встановлюється у розмірі 20 відсотків загального фонду посадових окладів за рік та економії фонду оплати праці"

Тобто з моменту набуття чинності вищевказаним законом, регулювання оплати праці державних службовців вже не має розбіжностей. Тому суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог за період з 01.01.2025 по 31.03.2025 року.

Судом встановлено, що станом на 01.01.2025 року стаж державної служби позивачки становив 09 років 11 місяців 03 дні, а також станом на 28.01.2025 р. - 10 років 00 місяців 01 день. Виходячи з передбаченого у статті 52 Закону №889-VIII порядку нарахування надбавки за вислугу років, розмір такої надбавки має бути у розмірі 27 відсотків, і з 28.01.2025 року - 30 відсотків посадового окладу.

Зі змісту частин першої-четвертої статті 148 Закону "Про судоустрій та статус суддів" випливає, що функції розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності місцевих судів, у тому числі щодо виплати заробітної плати працівника апаратів місцевих судів, здійснюють територіальні управління Державної судової адміністрації України.

Беручи до уваги, що у 2025 році виплата позивачці надбавки за вислугу років була протиправно обмежена внаслідок застосування до спірних правовідносин абзацу 2 пункту 12 розділу "Прикінцеві положення" Закону №3460-IX, суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушених прав позивачки є зобов`язання Територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області провести позивачці ОСОБА_1 нарахування та виплату надбавки за вислугу років за період з 01.01.2025 по 27.01.2025 року у розмірі 27 відсотків посадового окладу, та за період з 28.01.2025 по 31.03.2025 року у розмірі 30 відсотків посадового окладу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч.3 ст.291 КАС України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Враховуючи, що на підставі пункту 1 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" позивачка звільнена від сплати судового збору, судові витрати у справі відсутні.

Керуючись ст. 2, 19, 241, 242, 244, 242 - 246, 291 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Центрального районного суду міста Миколаєва (вул. Захисників Миколаєва, 41/12,м. Миколаїв,54020, ідентифікаційний код 02892528) та Територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області (вул. 68 Десантників, 2, м. Миколаїв,54009, ідентифікаційний код 26299835) про визнання протиправним та скасування наказу від 16.01.2025 №8-ос/тр в частині, наказу від 05.02.2025 №14-ос/тр в частині, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ Центрального районного суду м. Миколаєва (вул. Захисників Миколаєва, 41/12, м. Миколаїв,54020, ідентифікаційний код 02892528) від 16 січня 2025 року № 8-ос/тр "Про встановлення надбавок за вислугу років на державній службі державним службовцям Центрального районного суду м. Миколаєва на 2025 р."в частині встановлення надбавки за вислугу років на державній службі на 2025 рік з 01 січня 2025 р. по 27 січня 2025 р. ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), провідному спеціалісту відділу виконання судових рішень - 18 відсотків посадового окладу, як такій, стаж державної служби якої станом на 01.01.2025 року становить 09 років 11 місяців 03 дні.

3. Визнати протиправним та скасувати наказ Центрального районного суду м. Миколаєва (вул. Захисників Миколаєва, 41/12, м. Миколаїв,54020, ідентифікаційний код 02892528) від 05 лютого 2025 року № 14-ос/тр "Про встановлення надбавок за вислугу років на державній службі ОСОБА_1 "в частині встановлення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) надбавки за вислугу років на державній службі на 2025 рік з 28 січня 2025 р. - 20 відсотків посадового окладу, як такій, стаж державної служби якої станом на 28.01.2025 року становить 10 років 00 місяців 01 день.

4. Зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області (вул. 68 Десантників, 2, м. Миколаїв, 54009, ідентифікаційний код 26299835) здійснити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) виплату надбавки за вислугу років на державній службі за період з 01.01.2025 по 27.01.2025 року на підставі наказу від 26 лютого 2024 р. № 43-о/с в розмірі 27 відсотків посадового окладу, як такій, стаж державної служби станом на 29 січня 2024 р. становить 09 років 00 місяців 02 дні.

5. Зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області (вул. 68 Десантників, 2, м. Миколаїв,54009, ідентифікаційний код 26299835) здійснити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) виплату надбавки за вислугу років на державній службі за період з 28.01.2025 по 31.03.2025 року на підставі статті 52 Закону України "Про державну службу" в розмірі 30 відсотків посадового окладу, як такій, стаж державної служби на 28 січня 2025 р. становить 10 років 00 місяців 01 день.

6. В задоволенні позовних вимог нарахування та виплати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) надбавки за вислугу років, починаючи з 01.04.2025 року, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В. С. Брагар