Справа № 420/29624/24
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2025-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/29624/24

Перша інстанція: суддя Білостоцький О.В.,

повний текст судового рішення

складено 17.03.2025, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- Кравченка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 березня 2025 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до Приморського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ПОЗОВНІ ВИМОГИ ТА

НАСЛІДКИ ВИРІШЕННЯ ПОЗОВУ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до Приморського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Приморського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), викладене у листі від 15.08.2024 року за № 109/24.26-109;

- зобов`язати Приморський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) поновити актовий запис про народження ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Беер-Шева, Держава Ізраїль, матір`ю якої записана ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка м. Одеси, громадянка України;

- зобов`язати Приморський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) внести зміни до поновленого актового запису про народження ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженої у місті Беер-Шева, Держава Ізраїль, матір`ю якої записана ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка м. Одеси, громадянка України, в графі відомості про батька зазначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець с. Ройлянка Саратський район Одеської області, громадянин України.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачі зазначили, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого Міністерством внутрішніх справ Держави Ізраїль та записом відомостей про народження живонародженної дитини, де зазначені лише відомості про матір - ОСОБА_2 , в графі сімейний стан зазначено "розлучена". Пізніше, 31.03.2023 року між позивачами, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , був зареєстрований шлюб. Відповідно до висновку судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи №143 від 17.04.2023 року встановлено, що ОСОБА_1 може являтись біологічним батьком ОСОБА_3 , з ймовірністю 99,99999%.

Посилаючись на вищевказані обставини, ОСОБА_2 звернулась до Приморського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо поновлення актового запису та внесення змін, однак листом від 15.08.2024 року відповідач відмовив у вчиненні вказаних реєстраційних дій.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17 березня 2025 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) до Приморського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (65091, м. Одеса, вул. Разумовська, 37) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - відмовлено.

На вказане рішення суду адміністративного суду від 17 березня 2025 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 , ОСОБА_1 подали апеляційну скаргу. Апелянти просять скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 березня 2025 року по справі №420/29624/24 за позовною заявою адміністративного суду ОСОБА_2 , ОСОБА_1 . Апелянт вважає зазначене рішення незаконним, необґрунтованим, таким, що винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права та без повного з`ясування усіх обставин, які мають значення для справи, а тому, на думку апелянта, є всі підстави для скасування рішення.

Відповідно до вимог ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

За правилами частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

КОЛЕГІЯ СУДДІВ ВСТАНОВИЛА

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого Міністерством внутрішніх справ Держави Ізраїль (а.с. 13-14), а також записом відомостей про народження живонародженної дитини (номер посвідчення особи НОМЕР_1 7) (а.с. 16-18), де зазначені лише відомості про матір - ОСОБА_2 , в графі сімейний стан зазначено «розлучена».

Згідно з відомостями довідки про реєстрацію особи громадянином України від 13.09.2022 року за №6164/19-536/зг-127, ОСОБА_3 зареєстрована громадянкою України (а.с. 23).

Відповідно до довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №ГЗ-215087-ф/л (а.с.33), ОСОБА_3 має наступне зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 разом з матір`ю ОСОБА_2 .

31.03.2023 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 (а.с. 25).

Відповідно до висновку експерта №143 від 17.04.2023 року судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи, виконаної комунальною установою «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» (а.с. 26-32) зазначено, що ОСОБА_1 може являтись біологічним батьком ОСОБА_3 , з ймовірністю 99,99999%, таким чином, батьківство практично доведено.

ОСОБА_2 , звернувшись на особистому прийомі у керівника Приморського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо визнання батьківства відносно ОСОБА_3 (а.с.34), отримала у відповідь лист від 15.08.2024 року в порядку Закону України «Про звернення громадян», в якому було зазначено, що в ході перевірки за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян виявлено, що на момент народження дитини ( ОСОБА_3 ) ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не перебували у зареєстрованому шлюбі. Шлюб вищевказаних громадян було зареєстровано лише 31.03.2023 року Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Даний факт викликає сумніви щодо кровного споріднення між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Крім того, за даними Державного реєстру актів цивільного стану виявлено актові записи про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , відповідно до яких у графі «Відомості про батька» батьком зазначено ОСОБА_1 . У листі окремо зазначено, що фіктивне визнання батьківства, тобто визнання батьківства без наміру виконувати батьківські права, порушує права дитини. Саме тому, з метою захисту прав дитини Приморський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у листі від 15.08.2024 року зазначив, що питання поновлення актового запису про народження з подальшим встановленням батьківства (у разі наявності кровного споріднення) або усиновлення відносно ОСОБА_3 потребує вирішення в судовому порядку.

Не погоджуючись із вищевказаною відмовою Приморського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), позивачі звернулись до суду з вказаним позовом.

ЗАСТОСУВАННЯ НОРМ ПРАВА

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи правову оцінку законності і обґрунтованості рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з вимогами ст.121 Сімейного кодексу України (далі - СК України) права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

За приписами ч.1 ст.122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

Відповідно до вимог ст.125 СК України Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини.

Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається:

1) за заявою матері та батька дитини;

3) за рішенням суду.

За положеннями частин 1,3 ст.126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Якщо заява про визнання батьківства не може бути подана особисто, вона може бути подана через представника або надіслана поштою, за умови її нотаріального засвідчення. Повноваження представника мають бути нотаріально засвідчені.

Відповідно до вимог ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до вимог Цивільного процесуального кодексу України.

Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

За приписами ч.1 ст.134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Відповідно до вимог частини другої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» №2398-VІ від 01.07.2010 року встановлено, що Державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.

Частиною першою статті 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

Частинами першою-третьою статті 9 цього Закону передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану. Актовий запис цивільного стану складається у двох примірниках. Інформація, що міститься в актовому записі цивільного стану, є конфіденційною і не підлягає розголошенню. Актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку.

Відповідно до вимог частини першою статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» про факт державної реєстрації акта цивільного стану органами державної реєстрації актів цивільного стану видається відповідне свідоцтво.

Згідно з вимогами частиною першою статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» повторна видача свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану, оригінал якого було вкрадено, загублено, пошкоджено чи знищено, та повторна видача свідоцтва у разі внесення змін до актового запису чи його поновлення здійснюються відділами державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичними представництвами і консульськими установами України на підставі актового запису цивільного стану за заявою особи, щодо якої складено запис, батьків, усиновлювачів, опікунів, піклувальників, представника закладу охорони здоров`я, навчального або іншого дитячого закладу, де постійно перебуває дитина, органу опіки та піклування.

Відповідно до вимог частини 1 статті 22 цього ж Закону, внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Частинами третьою, четвертою статті 22 цього ж Закону передбачено, що заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених законодавством, - за місцем зберігання актового запису цивільного стану. Зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису.

Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану регулюється Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 №96/5 (далі - Правила).

Відповідно до пункту 1.1 зазначених Правил, внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку.

Пунктом п.1.5 Правил визначено, що заяви про внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання приймаються відділами державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, визначеному цими Правилами.

Працівник відділу державної реєстрації актів цивільного стану, який прийняв заяву, звіряє відомості, зазначені заявником у заяві, з паспортом або паспортним документом. Суперечливі дані в документах письмово пояснюються заявником. Документи, які мають необумовлені виправлення, підчистки або викликають сумніви щодо їх достовірності, перевіряються особливо ретельно та у разі потреби направляються для проведення їх експертизи до судово-експертної установи Міністерства юстиції України (за рахунок заявника).

Пунктом 1.7 Правил встановлено, що зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису, за винятком випадків, встановлених у пункті 2.28 розділу II цих Правил.

Процедура внесення змін до актових записів цивільного стану закріплена розділом другим Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання.

Відповідно до пункту 2.1. Правил, заява про внесення змін до актового запису цивільного стану за встановленою формою, подається до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника. Реєстрація заяв про внесення змін до актових записів цивільного стану, поданих до відділу державної реєстрації актів цивільного стану заявником особисто та отриманих від інших відділів, проводиться у журналі обліку заяв встановленої форми.

Заява повинна бути заповнена розбірливо, у ній мають бути надані вичерпні відповіді на всі запитання. (п.2.2. Правил).

Відповідно до пунктів 2.6, 2.7, 2.18 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, разом із заявою про внесення змін до актового запису цивільного стану заявником подаються свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану, у яких зазначені неправильні, неповні відомості або відомості, які підлягають зміні; інші документи, необхідні для розгляду заяви та вирішення питання по суті. Якщо актовий запис цивільного стану, до якого потрібно внести зміни, зберігається в архіві іншого відділу державної реєстрації актів цивільного стану України, то відділ державної реєстрації актів цивільного стану, який прийняв заяву, надсилає відповідний запит щодо підтвердження відповідності відомостей у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян даним паперового носія актового запису цивільного стану, яке в подальшому додається до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян у відповідній справі. Зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації за місцем зберігання відповідного актового запису цивільного стану. Факти, зазначені в заяві, а також записи у свідоцтвах про державну реєстрацію актів цивільного стану та в інших поданих заявником документах, якщо вони викликають сумніви щодо їх достовірності, можуть бути перевірені відділом державної реєстрації актів цивільного стану шляхом направлення запитів до відповідних установ, організацій для затребування необхідних документів (п.2.11 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання).

Відповідно до пункту 2.12 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання на підставі зібраних документів та за наслідками перевірки відділ державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичне представництво чи консульська установа України складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису (або декількох актових записів) цивільного стану або про відмову в цьому.

У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку мають бути чітко вказані причини відмови та зазначено про можливість її оскарження в судовому порядку.

З наведених положень Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, вбачається, що внесення змін до актових записів цивільного стану здійснюється відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції, за місцем проживання заявника.

Аналізуючи вищевказане, колегія суддів доходить висновку, що орган державної реєстрації актів цивільного стану зобов`язаний прийняти заяву про внесення змін до актового запису цивільного стану, розглянути її у спосіб та в порядку, визначеному законодавством, та за результатами такого розгляду скласти письмовий висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову у внесенні змін.

У справах про оскарження відмови внести за заявою особи зміни до актового запису цивільного стану суд за правилами адміністративного судочинства вивчає наявність чи відсутність достатніх підстав для прийняття відповідного рішення, зокрема, перевіряє чи відповідні рішення прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також чи прийняті вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення. Завдання адміністративного суду у таких справах полягає, насамперед, у перевірці додержання процедури розгляду та прийняття органом реєстрації актів цивільного стану відповідного рішення. Адміністративний суд, розглядаючи такі справи, не має права вийти за межі їх публічно-правових аспектів і встановлювати юридичні факти, що мають значення для внесення змін до актових записів цивільного стану.

Таким чином, з огляду на вищезазначені положення, ключовим моментом в межах спірних правовідносин є встановлення факту подання заяви про визнання батьківства до відділу державної реєстрації актів цивільного стану, яка є підставою для внесення відповідних змін до актового запису цивільного стану, та факту отримання висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану за результатом розгляду такої заяви.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 звернулась на особистому прийомі у керівника Приморського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з питанням визнання батьківства відносно ОСОБА_3 . При цьому матеріали справи не містять доказів звернення позивачів із письмовою заявою до відповідача про визнання батьківства відносно ОСОБА_3 для подальшого внесення змін до актового запису цивільного стану.

Разом з тим, колегія суддів під час апеляційного розгляду вбачає, що матеріали справи не містять також і доказів звернення до Приморського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) другого позивача - ОСОБА_1 із відповідною заявою про встановлення батьківства.

В підсумку, матеріали справи не містять доказів винесення висновку відділом державної реєстрації актів цивільного стану за результатом розгляду заяви щодо визнання батьківства відносно ОСОБА_3 .

З огляду на наведене, колегія суддів зазначає, що позивачі фактично не звертались до відповідача із заявою у встановленому законом порядку, та, відповідно, не отримували висновку, ухваленого відділом державної реєстрації актів цивільного стану. Адже лист Приморського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 15.08.2024 року №109/2426-109 (а.с.34) не є висновком в розумінні приписів Закону №2398-VI та Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання від 12.01.2011 року №96/5.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що з урахуванням відсутності доказів звернення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до органу реєстрації актів цивільного стану з відповідною письмовою заявою про встановлення батьківства відносно ОСОБА_3 , то вимоги щодо визнання протиправним та скасування рішення Приморського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), викладене у листі від 15.08.2024 року за №109/24.26-109, на думку суду, є передчасними та не підлягають задоволенню, оскільки позивачі із письмовою заявою у встановленій законом формі до відповідача не звертались, відповідного висновку за результатами розгляду цієї заяви відповідачем не приймалось, та докази порушення прав позивачів в цій частині відсутні.

Згідно з вимогами п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Згідно з вимогами ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Відповідно до вимог ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308; 311; 315; 316; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 березня 2025 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених статтею 328 КАС України.

Суддя-доповідач О.В. Джабурія
Судді Н.В. Вербицька К.В. Кравченко