Справа № 200/7262/24
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2025-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2025 р. Справа № 200/7262/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Жигилія С.П.,

Суддів: Перцової Т.С. , Макаренко Я.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17.02.2025 (суддя: С.О. Удовіченко, м. Полтава) по справі № 200/7262/24

за позовом ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 ( далі НОМЕР_2 ), в якому просив:

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення з 30.01.2020 року по 31.12.2020 року, грошової допомоги на оздоровлення за 2020 рік без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01.01.2020 року;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок грошового забезпечення, а саме: посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, надбавки за особливості військової служби, щомісячної премії, інших надбавок та доплат ОСОБА_1 з 30.01.2020 року по 31.12.2020 року, грошової допомоги на оздоровлення за 2020 рік з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01.01.2020 року, на відповідний тарифний коефіцієнт та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум;

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення з 01.01.2021 року по 28.02.2021 року, грошової допомоги на оздоровлення за 2021 рік, одноразової допомоги при звільнення за 10 календарних років, грошової компенсації за невикористану 101 добу щорічної основної відпустки за 2018 - 2021 роки, грошової компенсації за невикористані 84 доби щорічної додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за 2016 - 2021 роки без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" станом на 01.01.2021 року;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок грошового забезпечення, а саме: посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, надбавки за особливості військової служби, щомісячної премії, інших надбавок та доплат ОСОБА_1 з 01.01.2021 року по 28.02.2021 року, грошової допомоги на оздоровлення за 2021 рік, одноразової допомоги при звільнення за 10 календарних років, грошової компенсації за невикористану 101 добу щорічної основної відпустки за 2018 2021 роки, грошової компенсації за невикористані 84 доби щорічної додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за 2016 - 2021 роки з урахуванням посадового окладу та оплат: військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України 2021 рік" станом на 01.01.2021 року, на відповідний тарифний коефіцієнт та провести виплату з урахуванням раніше виплачених сум;

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо обчислення та винної ОСОБА_1 грошового забезпечення з 25.02.2022 року по 31.12.2022 грошової допомоги на оздоровлення за 2022 рік без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01.01.2022 року;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок грошового забезпечення, а саме: посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, надбавки за особливості військової служби, щомісячної премії, інших надбавок та доплат ОСОБА_1 з 25.02.2022 року по 31.12.2022 року, грошової допомоги на оздоровлення за 2022 рік з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатні осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01.01.2022 року, на відповідний тарифний коефіцієнт та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум;

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення з 01.01.2023 року по 11.01.2023 року без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" станом на 01.01.2023 року;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок грошового забезпечення, а саме: посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, надбавки за особливості військової служби, щомісячної премії, інших надбавок та доплат ОСОБА_1 з 01.01.2023 року по 11.01.2023 року з урахувань посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" станом на 01.01.2023 року, на відповідний тарифний коефіцієнт та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 18.10.2024 справу № 200/7262/24 передано за територіальною підсудністю до Полтавського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 02.12.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №200/7262/24, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

В обґрунтування позовних вимог стверджував, що з дня набрання законної сили постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 року у справі № 826/6453/18, якою відновлено попередню редакцію пункту 4 Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" ( далі Постанова №704)(яка діяла до внесення змін п. 6 Постанови № 103) позивач має право на обчислення грошового забезпечення виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022 та 01.01.2023. Натомість, при розрахунку посадового окладу відповідачем було протиправно застосовано величину 1762 грн.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 17.02.2025 у справі №200/7262/24 позов ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 , АДРЕСА_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок грошового забезпечення, а саме: посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, надбавки за особливості військової служби, щомісячної премії, інших надбавок та доплат ОСОБА_1 з 30.01.2020 по 31.12.2020, грошової допомоги на оздоровлення за 2020 рік з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01.01.2020, на відповідний тарифний коефіцієнт та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок грошового забезпечення, а саме: посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, надбавки за особливості військової служби, щомісячної премії, інших надбавок та доплат ОСОБА_1 з 01.01.2021 по 28.02.2021, грошової допомоги на оздоровлення за 2021 рік, одноразової допомоги при звільнення за 10 календарних років, грошової компенсації за невикористану 101 добу щорічної основної відпустки за 2018 2021 роки, грошової компенсації за невикористані 84 доби щорічної додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за 2016 - 2021 роки з урахуванням посадового окладу та оплат: військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України 2021 рік" станом на 01.01.2021 року, на відповідний тарифний коефіцієнт та провести виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок грошового забезпечення, а саме: посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, надбавки за особливості військової служби, щомісячної премії, інших надбавок та доплат ОСОБА_1 25.02.2022 по 12.11.2022, грошової допомоги на оздоровлення за 2022 рік з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатні осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01.01.2022 року, на відповідний тарифний коефіцієнт та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

В решті позовних вимог відмовлено.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17.02.2025 у справі №200/7262/24 та винести постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги повідомив, що ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_5 , а не у військовій частині НОМЕР_6 та відповідно не отримував грошового забезпечення від відповідача, у тому числі і оспорювані види. Окрім того, звернув увагу, що військова частина НОМЕР_5 перебувала у підпорядкуванні та на фінансовому забезпеченні військової частини НОМЕР_1 відповідно до рішення Департаменту фінансів МОУ від 30 червня 2015 року N? 248/2/3/490 з 01 липня 2015 року до 28 січня 2023 року.

Також повідомив, що відповідно до наказу командувача Десантно-штурмових військ Збройних Сил України «Про проведення додаткових заходів у Десантно-штурмових військах Збройних Сил України в 2022 році» № 39дск від 03.09.2022 військова частина НОМЕР_1 є правонаступником військової частини НОМЕР_5 .

Вважає помилковою позицію позивача щодо незастосування військовою частиною при обчисленні посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, такої розрахункової величини як мінімальна заробітна плата, оскільки зміст приміток до додатків 1 та 14 до Постанови КМУ № 704 не є нормами права та не узгоджуються з п. 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 06.12.2016 № 1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Вказав, що за загальним правилом норма права діє стосовно відносин, які виникли після набрання чинності цією нормою. Тобто, до певних юридичних фактів застосовується той закон (інший нормативно-правовий акт), під час дії якого вони настали, а відтак враховуючи те, що додатки 1, 14 до Постанови КМУ № 704 затверджені 30 серпня 2017 року, а п. 4 цієї ж постанови змінено 21 лютого 2018 року на підставі Постанови КМУ № 103, то пріоритетним в цьому випадку є положення саме п. 4 Постанови КМУ №704.

Позивач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно витягу із послужного списку ОСОБА_1 , останній у період з 26.07.2016 по 28.02.2021 та з 25.02.2022 по 12.11.2022 проходив службу у Військовій частині НОМЕР_5 (а.с. 13).

Наказом Військової частини НОМЕР_5 від 28.02.2021 №59 капітана ОСОБА_1 звільнено з військової служби за контрактом у запас з 28.02.2021 із виплатою одноразової допомоги при звільненні за 10 календарних років, грошової компенсації за невикористану 101 добу щорічної основної відпустки за 2018 - 2021 роки, грошової компенсації за невикористані 84 доби щорічної додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за 2016 - 2021 роки (а.с. 12 зворотній бік).

Відповідно до архівної довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 07.02.2025 №179/1/1526 в наказі командира військової частини НОМЕР_5 (по стройовій частині) АДРЕСА_4 , від 25.02.2022 № 43, значиться:

1.2. Із ІНФОРМАЦІЯ_1 :

1.2.1. капітана ОСОБА_2 на посаді НАЧАЛЬНИКА ВІДДІЛЕННЯ ВЦВС (не розшифровано), ВОС - 8504003, шпк (не розшифровано) "майор".

Встановити щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби у розмірі 80% посадового окладу згідно наказу Міністра оборони України 260 від 07.06.2018, рішення Міністра оборони України від 26.03.2018 року 248/1479 зі змінами та вимоги Міністра Оборони України 248/269 від 18.01.2022, надбавку за особливості проходження служби у розмірі 87,8% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років згідно постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», додатку 2 до пункту 7 Телеграми Департаменту фінансів 248/269 від 18.01.2022 та вимоги Міністра Оборони України 248/269 від 18.01.2022.

В книзі алфавітного обліку офіцерів в/ч НОМЕР_5 міститься запис: «переведений до в/ч НОМЕР_7 на посаду - помічник командира групи з ФЕС (не розшифровано) - начальник ФЕС (не розшифровано). Н.з. КДШВ (не розшифровано) № 297 від 12.11.2022». Документи ІНФОРМАЦІЯ_2 на зберігання до ГДА Міноборони не надходили.

В перевірених наказах командира військової частини НОМЕР_5 (по стройовій частині) за період з 01.11.2022 по 31.12.2022 ОСОБА_1 не значиться.

Згідно історичної довідки в/ч НОМЕР_5 , з 01.11.2022 року дана частина знаходилась на фінансовому забезпеченні при в/ч НОМЕР_1 .

Документи військової частини НОМЕР_1 : накази командира (по стройовій частині, по особовому складу); розрахунково-платіжні відомості на виплату грошового забезпечення військовослужбовцям - з січня 2021 року на зберігання до ГДА Міноборони не надходили.

Документи військової частини НОМЕР_7 : накази командира (по стройовій частині, по особовому складу); розрахунково-платіжні відомості на виплату грошового забезпечення військовослужбовцям - з січня 2014 року на зберігання до ГДА Міноборони не надходили (а.с. 36-37).

Згідно довідки Військової частини НОМЕР_5 про суми нарахованих (виплачених) ОСОБА_1 грошових виплат, додаткової грошової винагороди, одноразових додаткових видів грошового забезпечення, премій, винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції за період з 29.07.2016 по 28.02.2021, з січня 2020 по лютий 2021 року розмір грошового забезпечення та виплачених додаткових видів грошового забезпечення позивача визначалися шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018 на відповідний тарифний коефіцієнт (а.с. 10).

Крім того, як випливає з архівної довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 07.02.2025 №179/1/1526 у період проходження ОСОБА_1 служби у Військовій частині НОМЕР_5 у період з березня 2022 року по жовтень 2022 року розмір грошового забезпечення та виплачених додаткових видів грошового забезпечення позивача визначалися шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018 на відповідний тарифний коефіцієнт (а.с. 36).

Позивач не погоджуючись із застосуванням протягом спірного періоду прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018, за захистом своїх прав та інтересів звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що застосування під час здійснення розрахунку грошового забезпечення позивача прожиткового мінімуму станом на 01.01.2018 року (як було передбачено пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України №704 в редакції зі змінами, які визнані протиправними та скасовані), який є нижчим від вказаних прожиткових мінімумів, не відповідало вимогам законодавства та призвело до виплати позивачу з 30.01.2020 по 28.02.2021 та з 25.02.2022 по 12.11.2022 грошового забезпечення в меншому розмірі, ніж встановлений законодавством, чим порушені права позивача на належне грошове забезпечення.

Оскільки, суд встановив, що за період з 30.01.2020 по 28.02.2021 та з 25.02.2022 по 12.11.2022 позивачу протиправно не виплачено у повному розмірі грошове забезпечення, що вплинуло і на визначення розміру допомоги на оздоровлення та грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, які нараховувались позивачу, позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню.

Врахувавши, що військова частина НОМЕР_1 є правонаступником військової частини НОМЕР_5 , суд дійшов висновку, що обов`язок з відновлення порушених прав позивача за період проходження служби у Військовій частині НОМЕР_5 з 30.01.2020 по 28.02.2021 та з 25.02.2022 по 12.11.2022 лежить саме на Військовій частині НОМЕР_1 .

У свою чергу вимоги позивача в частині зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату грошового забезпечення позивача за період з 13.11.2022 по 11.01.2023 суд визнав такими, що задоволенню не підлягають, оскільки як слідує з архівної довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 07.02.2025 №179/1/1526 "В книзі алфавітного обліку офіцерів в/ч НОМЕР_5 міститься запис: переведений до в/ч НОМЕР_7 на посаду - помічник командира групи з ФЕС - начальник ФЕС. Н.з. КДШВ № 297 від 12.11.2022".

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи (справа переглядається в частині задоволення позову), визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 5 ст. 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності (частина 1 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (далі - Закон №2232-ХІІ).

Статтею 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 за №2011-ХІІ (далі - Закон №2011-ХІІ) визначено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі.

Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України (статті 2 Закону №2011-ХІІ).

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону №2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

За приписами частин 2, 3 ст. 9 Закону 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Тобто грошове забезпечення включає в себе усі, встановлені законом, надбавки, доплати та винагороди, передбачені під час проходження служби.

Відповідно до абз. 1 ч. 4 ст. 9 Закону 2011-ХІІ грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Постановою № 704 встановлено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.

Пунктом 2 постанови № 704 установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Додатком 1 до постанови № 704 визначено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.

Пунктом 4 постанови № 704 (в первинній редакції на дату прийняття) встановлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

Також додатки 1, 12, 13, 14 до постанови № 704 містять примітки, відповідно до яких, зокрема посадові оклади за розрядами тарифної сітки та оклади за військовим (спеціальним) званням визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.

21.02.2018 Кабінет Міністрів України ухвалив постанову № 103, пунктом 6 якої внесено зміни до постанов Кабінету Міністрів України, що додаються. Зокрема, у постанові № 704 пункт 4 викладено в такій редакції: « 4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.».

Тобто, на момент набрання чинності постановою № 704 (01.03.2018) пункт 4 було викладено в редакції змін, викладених згідно із пунктом 6 постанови № 103, а саме: « 4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14».

Отже, станом на 01.03.2018 пункт 4 постанови № 704 визначав, що при обчисленні розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу використовується такий показник як розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року.

29.01.2020 Шостий апеляційний адміністративний суд своєю постановою у справі № 826/6453/18 визнав протиправним та скасував пункт 6 Постанови № 103, який вносив зміни в п. 4 Постанови № 704.

Таким чином, з дня набрання чинності постанови Шостого апеляційного адміністративного суду у справі № 826/6453/18 діє редакція п. 4 постанови №704, яка була чинною до внесення вказаних змін, тобто з 29.01.2020 розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

Колегія суддів наголошує, що з 29.01.2020 відновлена дія такої величини обчислення розміру окладу за посадою та окладу за військовим званням як прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 01 січня календарного року на відміну від попереднього правила обчислення розміру окладу за посадою та окладу за військовим званням як прожитковий мінімумом для працездатних осіб, встановлений законом на 01.01.2018.

Верховним Судом у постанові від 19.01.2022 по справі № 826/9052/18 викладено висновки про необхідність зобов`язання Кабінету Міністрів України скасувати підпункт 1 пункту 3 змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 стосовно внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», що додатково свідчить про неможливість застосування п. 4 Постанови № 704 в редакції Постанови № 103.

При цьому колегія суддів вважає за необхідне врахувати правову позицію викладену Верховним Судом у постанові від 02.08.2022 у справі № 440/6017/21.

Так, у рішенні суду зроблено наступні висновки:

- з 01.01.2020 положення пункту 4 постанови № 704 в частині визначення розрахунковою величиною для визначення посадових окладів, розрахованих згідно з постановою № 704 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року не відповідає правовим актам вищої юридичної сили, згідно із якими прожитковий мінімум як базовий державний стандарт був змінений на відповідний рік у тому числі як розрахункова велична для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів;

- встановлене положеннями пункту 3 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1774-VІІІ обмеження щодо застосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини для визначення посадових окладів, розрахованих згідно з постановою № 704 жодним чином не впливає на спірні правовідносини, оскільки такою розрахунковою величною є, прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року. Розмір мінімальної заробітної плати не є розрахунковою величиною для визначення посадових окладів, а застосований з іншою метою - для визначення мінімальної величини, яка враховується як складова при визначенні розмірів посадових окладів та окладів за військовим (спеціальним) званням.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" №1082-IX встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2020 року - 2027 гривень.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" №1082-IX встановлено, що станом на 01.01.2021р. прожитковий мінімум на одну працездатну особу складає 2 270,00 гривень.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" №1082-IX встановлено, що станом на 01.01.2022р. прожитковий мінімум на одну працездатну особу складає 2 393,00 гривні.

Отже, з 29.01.2020 оклад за посадою та оклад за військовим званням повинен розраховуватися із використанням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, який з 01.01.2020 було збільшено, внаслідок чого настала подія підвищення розміру винагороди за службу військовослужбовця.

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що оскільки норма пункту 3 розділу ІІ Закону № 1774-VІІІ не втратила чинності і має вищу юридичну силу за положення п. 4 Постанови № 704, у редакції до внесення змін, внесених Постановою № 103, а також додатків 1, 12, 13, 14 Постанови № 704, відповідачем протиправно не здійснено перерахунок та виплату грошового забезпечення позивача, а саме: посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, надбавки за особливості військової служби, щомісячної премії, інших надбавок та доплат з 30.01.2020 по 28.02.2021 та з 25.02.2022 по 12.11.2022 з використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022 відповідно.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідач в апеляційній скарзі помилково вважає, що спірні правовідносини виникли внаслідок незастосування відповідачем під час виплати грошового забезпечення ОСОБА_1 в якості розрахункової величини мінімальної заробітної плати, в той час як позивач, звертаючись до суду з даним позовом наполягав на необхідності використання під час обчислення його грошового забезпечення саме прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня календарного року, що в свою чергу знайшло підтвердження під час розгляду даної справи.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що порушене відповідачем право позивача на отримання грошового забезпечення у належному розмірі підлягає судовому захисту шляхом зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 з 30.01.2020 по 28.02.2021 та з 25.02.2022 по 12.11.2022 грошового забезпечення, а саме: посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, надбавки за особливості військової служби, щомісячної премії, інших надбавок та доплат, що визначені шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, з урахуванням раніше виплачених сум.

Щодо виплати грошової допомоги на оздоровлення за 2020-2022 роки, одноразової грошової допомоги при звільненні та компенсації за невикористані дні додаткової відпустки, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Відповідно до ч. 3 ст. 15 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", військовослужбовцям виплачуються грошова допомога на оздоровлення та державна допомога сім`ям з дітьми в порядку і розмірах, що визначаються законодавством України.

Наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, який визначає механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам.

Згідно пункту 1 розділу ХХІІІ Порядку №260, військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які набули (набувають) право на отримання щорічної основної (канікулярної) відпустки, один раз на рік виплачується грошова допомога для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.

Пункт 6 розділу ХХІІІ Порядку №260 визначає, що розмір грошової допомоги для оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років і щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород) за займаною посадою, на які військовослужбовець має право на день підписання наказу про надання цієї допомоги.

Таким чином, відповідні компенсації розраховуються виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та грошового забезпечення, які військовослужбовець отримував за останньою займаною штатною посадою.

Оскільки, під час розгляду справи підтверджено, що за період з 30.01.2020 по 28.02.2021 та з 25.02.2022 по 12.11.2022 позивачу протиправно не виплачено у повному розмірі грошове забезпечення, що в свою чергу вплинуло і на визначення розміру допомоги на оздоровлення, одноразової грошової допомоги при звільненні та грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, які нараховувались позивачу, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що обрахунок вищеперелічених спірних виплат має бути здійснено з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого на 1 січня календарного року,

Отже, позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню, оскільки факт порушення прав та інтересів позивача у публічно-правових відносинах знайшов своє підтвердження.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що як слідує із матеріалів справи військова частина НОМЕР_5 перебувала у підпорядкуванні та на фінансовому забезпеченні військової частини НОМЕР_1 відповідно до рішення Департаменту фінансів МОУ від 30.06.2015 № 248/2/3/490 з 01.07.2015 до 28.01.2023, яка до цього перебувала на фінансовому забезпеченні військової частини НОМЕР_8 .

Згідно вимог Директиви Головнокомандувача Збройних Сил України від 04.08.2022 № Д-174/дск "Про проведення додаткових організаційних заходів у Збройних Силах України", наказу Командувача Десантно-штурмових військ Збройних Сил України від 06.08.2022 № 37дск "Про проведення додаткових організаційних заходів у Десантно-штурмових війська Збройних Сил України у 2022 році", наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 04.09.2022 № 13дск "Про розформування військової частини НОМЕР_5 " створено ліквідаційну комісію та підписано ліквідаційний акт розформування військової частини НОМЕР_5 № 692/481 від 28.01.2023.

Відповідно до наказу командувача Десантно-штурмових військ Збройних Сил України "Про проведення додаткових заходів у Десантно-штурмових військах Збройних Сил України в 2022 році" № 39дск від 03.09.2022 військова частина НОМЕР_1 є правонаступником військової частини НОМЕР_5 .

У зв`язку із вищевикладеним, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що обов`язок з відновлення порушених прав позивача за період проходження служби у Військовій частині НОМЕР_5 з 30.01.2020 по 28.02.2021 та з 25.02.2022 по 12.11.2022 лежить саме на Військовій частині НОМЕР_1 .

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17.02.2025 по справі № 200/7262/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя С.П. Жигилій
Судді Т.С. Перцова Я.М. Макаренко