Справа № 686/9600/25
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2025-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/9600/25

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Заворотна О.Л.

Суддя-доповідач - Ватаманюк Р.В.

16 липня 2025 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Курка О. П. Боровицького О. А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 травня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся із позовом до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області в якому просив: скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 28.03.2025 серія ЕНА № 4370587 та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06.05.2025 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позов задовольнити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

До суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач вказує про обґрунтованість рішення суду першої інстанції та просить залишити його без змін.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою серії ЕНА № 4370587 інспектора Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області Ліщука Є.В. від 28.03.2025, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за ч. 1 ст.122 КУпАП за те, що 28.03.2025 о 08 год. 19 хв., позивач керуючи транспортним засобом RENAULT MEGANE д.н.з. НОМЕР_1 на автодорозі Н-03 Житомир-Чернівці 167 кв. 200м, при здійсненні маневру обгону перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1., чим порушив п. 8.5.1 Правил дорожнього руху України.

Суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення виходив з того, що інспектор поліції чітко зафіксував факт порушення позивачем, який керував ТЗ RENAULT MEGANE д.н.з. НОМЕР_1 , вимог п.1.1 розділу 34 ПДР.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Частиною 2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Стаття 14 Закону України «Про дорожній рух» зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки на території України відповідно до статті 41 Закону України «Про дорожній рух» регулюються Правилами дорожнього руху (далі - ПДР), затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306.

Пунктом 1.3 ПДР визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Також, згідно із п.1.9 ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно пункту 8.1 ПДР, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

У відповідності до пункту 8.5.1 ПДР, горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 1 розділу 34 цих Правил.

Відповідно до абзаців 3, 4 п. 1 розділу 34 ПДР «Дорожня розмітка», горизонтальна розмітка має, зокрема, таке значення: 1.1 (вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків (осьова розмітка) на дорогах з двома чи трьома (2 + 1) смугами руху в обох напрямках, позначає межі смуг руху у попутному напрямку (розділювальна розмітка), позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено (напрямні острівці та острівці безпеки); розділяє пішохідний і велосипедний рух на суміжних пішохідних та велосипедних доріжках, позначених знаком 4.18; розділяє смуги на велосипедних доріжках з двостороннім рухом у разі наближення до велосипедного переїзду, позначеного розміткою 1.15.

В абзацах 54, 55 п. 1 розділу 34 ПДР визначено, що лінії 1.1 перетинати забороняється. Як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати лінію 1.1 для об`їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об`їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год..

Частиною до ч.1 ст.122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст.245 КУпАП).

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинення та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно частини 1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VIII), поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.40 Закону №580-VIII, поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою, зокрема, забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Згідно оскаржуваної постанови позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за ч. 1 ст.122 КУпАП за те, що 28.03.2025 о 08 год. 19 хв., позивач керуючи транспортним засобом RENAULT MEGANE д.н.з. НОМЕР_1 на автодорозі Н-03 Житомир-Чернівці 167 кв. 200м, при здійсненні маневру обгону перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1., чим порушив п. 8.5.1 Правил дорожнього руху України.

В п. 7 оскаржуваної постанови зазначено, що до постанови додається відео з портативного нагрудного відео реєстратора СРПП ХРУП 7 та відео реєстратора Хіomi 70.

Відповідач надав до суду першої інстанції відеоматеріали із нагрудного відеореєстратора та автомобільного відеореєстратора службового транспортного засобу працівників поліції щодо вчиненого позивачем правопорушення (факт перетину суцільної лінії дорожньої розмітки 1.1, яка позначає межі смуг руху у попутному напрямку).

Наданими відеозаписами поліцейськими зафіксовано рух автомобіля RENAULT MEGANE д.н.з. НОМЕР_1 , який здійснив маневр обгону перетнувши дорожню розмітку 1.1 з виїздом на зустрічну смугу руху.

В апеляційній скарзі скаржник вказує про те, що судом першої інстанції вказано про рух автомобіля RENAULT MEGANE праворуч, перетнувши дорожню розмітку 1.1 о 08:19 год, тоді як згідно вказаного відеозапису о 07:52 хв автомобіль здійснив рух ліворуч.

Стосовно таких тверджень суд зазначає, що відеозаписом чітко зафіксовано рух автомобіля ліворуч, з перетинанням суцільної лінії дорожньої розмітки із виїздом на зустрічну смугу руху та в подальшому праворуч у смугу руху попутного транспорту через суцільну лінію.

При цьому на відеореєстраторі дійсно зафіксовано маневр обгону о 07:52, проте враховуючи подальший розвиток подій, а саме зупинку автомобіля позивача та розгляд справи про адміністративне правопорушення і до складання оскаржуваної постанови, такий проміжок часу охоплював вказаний позивачем проміжок часу, а тому таке посилання позивача жодним чином не спростовує встановлених обставин справи.

Також скаржник вказує на те, що працівником поліції неправильно кваліфіковано дії позивача як обгін, оскільки встановлений маневр був випередженням, він не здійснював виїзд на смугу зустрічного руху та відповідно не вмикав покажчика повороту.

Колегія суддів відхиляє такі доводи скаржника, оскільки відеозаписом зафіксовано, що відрізок дороги на якому вчинено правопорушення містить одну смугу руху у попутному напрямку та одну смугу руху у зустрічному напрямку, які розділені однією суцільною лінією дорожньої розмітки.

З згаданого відео видно, що автомобіль позивача здійснюючи маневр перетинає суцільну лінію розмітки та здійснює частково виїзд на смугу зустрічного транспорту, що є саме обгоном, а не випередженням.

Не увімкнення покажчика повороту при цьому не підтверджує правомірності дій позивача.

Крім того скаржник вказує про відсутність доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, оскільки надані відеозаписи з нагрудної камери поліцейського містять лише процедуру розгляду справи.

Щодо таких тверджень суд зазначає, що відповідачем надано відеозаписи з нагрудної камери поліцейського, якими зафіксовано розгляд справи про адміністративне правопорушення так і відеозапис із відеореєстратора патрульного автомобіля, яким зафіксовано вчинення позивачем обгону із перетином суцільної лінії дорожньої розмітки.

При цьому у п. 1.1 апеляційної скарги скаржник сам посилається на такий відеозапис із відеореєстратора патрульного автомобіля, а тому доводи про відсутність доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення є лише способом уникнення відповідальності.

Таким чином колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що надані відповідачем докази в сукупності із встановленими у цій справі фактичними обставинами справи підтверджують факт порушення позивачем, який керував ТЗ RENAULT MEGANE д.н.з. НОМЕР_1 , вимог Правил дорожнього руху та як наслідок вчинення адміністративного правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП.

Разом з тим, 01.07.2025 до суду надійшла заява позивача про закриття провадження у справі у зв`язку з тим, що днем вчинення адміністративного правопорушення, згідно матеріалів справи є 28.03.2025, а відтак на момент розгляду справи 15.07.2025 сплили строки накладення адміністративного стягнення (до 29.05.2025) передбачені статтею 38 КУпАП, що є підставою для закриття провадження на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП.

Стосовно вказаного клопотання суд зазначає, що ст. 38 КУпАП встановлює строки накладення адміністративного стягнення.

Колегія суддів звертає увагу позивача на те, що адміністративне правопорушення вчинене 28.03.2025, у зв`язку з чим позивача притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення 28.03.2025 постановою серії ЕАН №4370587, тобто в день вчинення адміністративного правопорушення.

При цьому суд апеляційної інстанції та суд першої інстанції у цій категорії справ не накладає адміністративне стягнення, а переглядає правомірність постанови суб`єкта владних повноважень, якою уже накладено адміністративне стягнення на позивача.

Враховуючи, що постанова від 28.03.2025 серія ЕНА № 4370587 винесена в межах строку встановленого ст. 38 КУпАП, а саме, в день вчинення адміністративного правопорушення, заява про закриття провадження у справі задоволенню не підлягає.

За таких обставин, оскаржена постанова у справі про адміністративне правопорушення від 28.03.2025 серія ЕНА № 4370587 прийнята відповідачем правомірно, а суд першої інстанції правильно дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 травня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття і не може бути оскаржена відповідно до частини 3 статті 272 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Курко О. П. Боровицький О. А.