Справа № 340/2763/25
Суддя: М.Я. САВОНЮК
Дата ухвалення: 2025-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2025 року м. Кропивницький Справа № 340/2763/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Савонюка М.Я., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у порядку письмового провадження) адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НАФТО-ГРУП» до Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «НАФТО-ГРУП» (надалі позивач) звернулося до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області (надалі відповідач), у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області від 18 листопада 2024 року № 5, яким застосовано пеню за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності на суму 1007655,63 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що Актом №15503/11-28-07-05/41941432 від 21.10.2024 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «НАФТО-ГРУП» (далі Акт перевірки) встановлено порушення ТОВ «НАФТО-ГРУП» вимог Закону України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 №2473-VIII (далі Закон №2473-VIII), Постанови НБУ від 24.02.2022 №18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану», у частині дотримання законодавчо встановленого строку розрахунків по Контракту від 11.10.2023 №ТЕІ-111023-2, укладеного із компанією - нерезидентом TEHENERGOIMPEX OU (Естонія), в сумі 94042,95 Євро - із порушенням граничного строку розрахунків на 85 днів.

За результатами згаданого Акта перевірки прийнято податкове повідомлення-рішення від від 18.11.2024 №5, яким застосовано до Товариства пеню за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності на суму 1007655,63 грн.

Позивач наголошує на помилковості наведених у Акті перевірки висновків податкового органу та протиправності прийнятого за результатами розгляду матеріалів перевірки податкового повідомлення-рішення, оскільки порушення строків розрахунків за експортними контрактами було допущено нерезидентом саме під час дії воєнного стану в Україні, що засвідчується листом Торгово-промислової палати України №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022.

Також вказує, що 07.03.2022 набрав чинності Закон «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей оподаткування та подання звітності у період дії воєнного стану», яким підрозділ 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України (далі ПК України) доповнено пунктом 69, яким передбачено, що для платників податків та контролюючих органів зупиняється перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. При цьому, норми підпункту 69.9. пункту 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України поширюються на правовідносини, які випливають з Закону №2473-VIII, адже контроль за дотриманням строків розрахунків в іноземній валюті покладено саме на контролюючі органи.

З урахуванням наведеного вважає, що не пропустив строк здійснення розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, тому спірне податкове повідомлення-рішення є протиправним.

З цих підстав просить позов задовольнити.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, у якому заперечив проти задоволення позовних вимог.

На обґрунтування заперечень зазначив, що на підставі наказу Головного управління ДПС у Кіровоградській області від 05.09.2024 №642-п проведено документальну позапланову невиїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафто-груп» з питань дотримання вимог валютного законодавства при здійсненні зовнішньоекономічних операцій по контракту від 11.10.2023 №TEI111023-2 (дата здійснення операції 17.10.2023) за період з 17.10.2023 по 14.10.2024.

За результатами перевірки складений Акт, у якому встановлено порушення позивачем дотримання законодавчо встановленого строку розрахунків на 85 днів по Контракту від 11.10.2023 №TEI-111023-2 (далі - Контракт), укладеного із компанією - нерезидентом TEHENERGOIMPEX OU (Естонія), в сумі 94042,95 Євро. Внаслідок чого донараховано пеню в сумі 1007655,63 грн. За результатами розгляду поданих ТОВ «Нафто-груп» заперечень на Акт перевірки ГУ ДПС у Кіровоградській області прийнято рішення про правомірність висновку, викладеному в Акті перевірки, а заперечення платника податків залишено без задоволення

Вказує, що на виконання умов Контракту 17.10.2023 позивач здійснив попередню оплату нерезиденту TEHENERGOIMPEX OU (Естонія) за дизельне паливо ULSD 10 ррm (згідно інвойсу від 11.10.2023 №230201) в сумі 140700,00 Євро або 5386080,42 грн. Граничний строк розрахунків за вказаною операцією з імпорту товару настав 13.04.2024. Товар від компанії - нерезидента TEHENERGOIMPEX OU (Естонія) отримано частково на загальну суму 46657,05 Євро (паливо дизельне клас F, EN 590:2022) без порушення законодавчо встановлених строків розрахунків. Станом на 14.10.2024 по Контракту рахується прострочена дебіторська заборгованість в сумі 94 042,95 Євро.

Зауважує, що ТОВ «Нафто-груп» не отримувало у Центральному органі виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, Висновки щодо продовження граничних строків розрахунків, за операцією з імпорту товарів по Контракту. Видані уповноваженою організацією (органом) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов зовнішньоекономічного Контракту довідки (сертифікати) щодо наявності форс-мажорних обставин, також не надало. До Господарського суду із позовом про стягнення з нерезидента заборгованості по Контракту позивач звернувся 08.07.2024, тобто допустив порушення граничного строку розрахунків на 85 днів.

З цих підстав просить відмовити у задоволенні позову.

05.06.2025 відповідач подав суду клопотання про долучення доказів.

Будь-яких інших заяв, чи клопотань від учасників справи не надходило.

01.05.2025 ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду позовну заяву залишено без руху.

09.05.2025 ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у порядку письмового провадження).

Установивши фактичні обставини справи, на які посилаються сторони як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши та оцінивши докази, проаналізувавши норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до наступних висновків.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань Товариство з обмежено відповідальністю «Нафто-груп» зареєстроване як юридична особа із місцезнаходженням за адресою: Україна, 27500, Кіровоградська обл., Олександрійський р-н, місто Світловодськ, вул. Приморська, будинок 38А, офіс 7. Основний вид діяльності є 46.71 Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами (а.с. 133-134).

У період з 08.10.2024 по 14.10.2024 на підставі наказу Головного управління ДПС у Кіровоградській області від 05.09.2024 №642-п9 (а.с. 74) проведено документальну позапланову невиїзну перевірку Товариства з обмежено відповідальністю «Нафто-груп» (код за ) з питань дотримання вимог валютного законодавства при здійсненні зовнішньоекономічних операцій по контракту від 11.10.2023 №ТЕІ-111023-2 (дата здійснення платежу - 17.10.2023), за період з 17.10.2023 по 14.10.2024.

За результатами такої перевірки було складено Акт документальної позапланової невиїзної перевірки валютного законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи №15503/11-28-07-05/41941432 від 21.10.2024 (а.с. 20-25).

Перевіркою, встановлено порушення вимог:

- частин 1 та 3 статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 №2473-VIII з урахуванням частини 7 статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 № 2473-VIII та пункту 14 прим. 2 Постанови Національного банку України від 24.02.2022 №18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану», у частині дотримання законодавчо встановленого строку розрахунків по Контракту від 11.10.2023 №TEI-111023-2, укладеному із компанією нерезидентом TEHENERGOIMPEX OU (Естонія), в сумі 94042,95 Євро із порушенням граничного строку розрахунків на 85 днів.

Зокрема встановлено, що ТОВ «Нафто-груп» уклав із компанією - нерезидентом ТЕHENERGOIMPEX OU (Естонія) Контракт від 11.10.2023 року № ТЕІ-111023-2, предметом якого є поставка товару - дизельного палива ULSD 10 ppm, бензин А-92, бензин А-95, бензин А-100. Умови оплати - 100% повна передоплата.

Згідно Специфікації №1 від 11.10.2023 до Контракту визначено здійснити поставку Товару на умовах: FCA Maardu Terminal (Incoterms-2010) в кількості 150000 кілограм за ціною 0.938 Євро за 1 кг, загальною вартістю 140 700.00 Євро.

Додатковою угодою №1 від 11.03.2024 до Контракту сторони внесли зміни до статті 10 Контракту та виклали її у наступній редакції: « 10. Право та юрисдикція. Усі спори, розбіжності чи вимоги, які виникають із цього договору або у зв`язку з ним, у тому числі щодо його укладення, тлумачення, виконання, порушення, припинення чи недійсності, підлягають вирішенню у Господарському суді Кіровоградської області. Правом, яке регулює цей договір є матеріальне право України. Мовою судового розгляду є Українська.».

На виконання умов Контракту позивач здійснив переказ коштів з поточного рахунку № НОМЕР_1 на банківський рахунок нерезидента ТЕНЕNERGOIMPEX OU (Естонія) згідно інвойсу від 11.10.2023 №230201 в сумі 140700,00 Євро або 5386080,42 грн відповідно до платіжної інструкції від 17.10.2023 №13.

Відповідно до частини 1 статті Закону №2473-VIІI, пункту 14 прим. 2 Постанови НБУ від 24.02.2022 №18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» (далі постанова №18), граничний строк розрахунків за операцією з імпорту 13.04.2024.

Перерахування попередньої оплати (авансу) нерезиденту товариством в бухгалтерському обліку відображено по Дт 3712 «Розрахунки за виданими авансами» та Кт 312 «Поточні рахунки в іноземній валюті».

Товар від компанії нерезидента TEHENERGOIMPEX OU (Естонія) отримано частково на загальну суму 46657,05 Євро, що підтверджено митними деклараціями, оформленими в режимі ІМ 40/ДЕ: від 27.11.2023 №23UA3703 (Паливо дизельне клас F, EN 590:2022 в кількості 24 658 кг, код УКТЗЕД 2710 194300) в сумі 23129,20 Євро або 910319,05 грн, без порушення законодавчо встановлених строків розрахунків; від 27.11.2023 №23UA3901 (Паливо дизельне клас F, EN 590:2022 в кількості 25083 кг, код УКТЗЕД 2710 19 43 00) в сумі 23527,85 Євро або 926009,12 грн, без порушення законодавчо встановлених строків розрахунків.

Станом на 14.10.2024 по Контракту рахується прострочена дебіторська заборгованість в сумі 94042,95 Євро.

Також перевіркою встановлено, що позивач не отримував у Центральному органі виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, Висновки щодо продовження граничних строків розрахунків, за операцією з імпорту товарів по Контракту. Довідки (сертифікати) щодо наявності форс-мажорних обставин, видані уповноваженою організацією (органом) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов зовнішньоекономічного Контракту також не надавались.

ТОВ «Нафто-груп» вживало заходи для повернення сплачених коштів, зокрема, звертало із претензією до постачальника, однак такі дії не призвели до позитивного результату.

08.07.2024 позивач звернувся до Господарського суду Кіровоградської області із позовом до TEHENERGOIMPEX OU (Естонія) про стягнення заборгованості по Контракту в сумі 94 042,95 Євро. Ухвалою суду від 15.07.2024 у справі № 912/1692/24 позов ТОВ «НАФТО-ГРУП» прийнято до провадження.

На підставі вказаного Акта перевірки та з урахуванням встановлених порушень, відповідач прийняв податкове повідомлення-рішення форми «С» від 18.11.2024 №5, яким нараховав ТОВ «Нафто-груп» пеню за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності на суму 1007655,63 грн (а.с. 7-9).

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Згідно із статтею 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає ПК України.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до пункту 61.1 статті 61 ПК України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно з пункту 62.1 статті 62 ПК України податковий контроль здійснюється шляхом: ведення обліку платників податків; інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів; перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин; моніторингу контрольованих операцій та опитування посадових, уповноважених осіб та/або працівників платника податків відповідно до статті 39 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 71.1 статті 71 ПК України інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - комплекс заходів, що координується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Згідно з пунктом 73.3 статті 73 ПК України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Документальною перевіркою згідно із підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Отже, контролюючий (податковий) орган здійснює контроль за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті шляхом проведення документальних перевірок.

Правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ, встановлення відповідальності за порушення ними валютного законодавства визначені Законом №2473-VIII.

Відповідно до частини 1 статті 13 Закону №2473-VIII Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів. Національний банк України має право встановлювати винятки та (або) особливості запровадження цього заходу захисту для окремих товарів та (або) галузей економіки за поданням Кабінету Міністрів України.

Частиною 3 статті 13 Закону №2473-VIII передбачено, що у разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з імпорту товарів їх поставка має здійснюватися у строки, зазначені в договорах, але не пізніше встановленого Національним банком України граничного строку розрахунків з дня здійснення авансового платежу (попередньої оплати).

За окремими операціями з експорту та імпорту товарів граничні строки розрахунків, встановлені Національним банком України, можуть бути подовжені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, шляхом видачі висновку (ч. 4 ст. 13 Закону №2473-VIII).

На виконання положень статті 13 Закону № 2473-VIII постановою Правління НБУ №5 від 02.01.2019 затверджено Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті (далі Положення №5).

Пунктом 21 розділу II цього Положення встановлено, що граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів.

Згідно з пунктом 22 розділу II вказаного Положення №5 граничні строки розрахунків, зазначені в пункті 21 розділу II цього Положення:

1) не поширюються на операцію з експорту, імпорту товарів (уключаючи незавершені розрахунки за операцією), сума якої (в еквіваленті за офіційним курсом гривні до іноземних валют, установленим Національним банком на дату здійснення операції) є меншою, ніж розмір, передбачений статтею 20 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» (далі - незначна сума), крім дроблення операцій з експорту товарів або дроблення валютних операцій;

2) застосовуються з урахуванням установлених Національним банком за поданням Кабінету Міністрів України, відповідно до абзацу другого частини першої статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» (далі - Закон про валюту), винятків та (або) особливостей для окремих товарів, та (або) галузей економіки.

Відповідно до пункту 23 розділу II Положення №5 розрахунки за операціями резидентів з експорту та імпорту товарів здійснюються не пізніше строку, визначеного пунктом 21 розділу II цього Положення, з урахуванням вимог пункту 22 розділу II цього Положення, у повному обсязі, з урахуванням вимог пункту 22 розділу II цього Положення стосовно операцій з експорту, імпорту товарів у незначній сумі (уключаючи незавершені розрахунки за операцією). Грошові кошти від нерезидента за операціями резидента з експорту товарів підлягають зарахуванню на рахунок резидента в Україні в банку.

За приписами абзацу 1 частини 1 статті 20 Закону України №361-IX від 06.12.2019 «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» фінансові операції є пороговими, якщо сума, на яку здійснюється кожна із них, дорівнює чи перевищує 400 тисяч гривень або дорівнює чи перевищує суму в іноземній валюті, банківських металах, інших активах, еквівалентну за офіційним курсом гривні до іноземних валют і банківських металів 400 тисяч гривень на момент проведення фінансової операції.

24.02.2022 Правління НБУ прийняло постанову №18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану».

Відповідно до пунктів 14-2 14-4 Постанови №18 граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 180 календарних днів та застосовуються до операцій, здійснених з 05.04.2022.

Граничні строки розрахунків, зазначені в пункті 14-2 цієї постанови:

1) не поширюються на операцію з експорту, імпорту товарів (уключаючи незавершені розрахунки за операцією), сума якої (в еквіваленті за офіційним курсом гривні до іноземних валют, установленим Національним банком України на дату здійснення операції) є меншою, ніж розмір, передбачений статтею 20 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення" (далі - незначна сума), крім дроблення операцій з експорту товарів або дроблення валютних операцій;

2) застосовуються з урахуванням установлених Національним банком України за поданням Кабінету Міністрів України відповідно до абзацу другого частини першої статті 13 Закону України "Про валюту і валютні операції" винятків та (або) особливостей для окремих товарів та (або) галузей економіки.

Розрахунки за операціями резидентів з експорту та імпорту товарів здійснюються не пізніше строку, визначеного в пункті 14-2 цієї постанови, з урахуванням вимог пункту 14-3 цієї постанови в повному обсязі, з урахуванням вимог пункту 14-3 цієї постанови стосовно операцій з експорту, імпорту товарів у незначній сумі (уключаючи незавершені розрахунки за операцією). Грошові кошти від нерезидента за операціями резидента з експорту товарів підлягають зарахуванню на рахунок резидента в банку в Україні.

Частиною 5 статті 13 Закону №2473-VIII установлено, що порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).

Отже, порушення резидентом встановлених НБУ строків проведення розрахунків за зовнішньоекономічними операціями тягнуть за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором або ж вартості недопоставленого товару. При цьому, така пеня не нараховується в разі настання форс-мажору чи подання резидентом позовної заяви до суду про стягнення з нерезидента заборгованості.

Водночас, встановлений НБУ граничний строк проведення розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів може бути продовжений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, шляхом видачі відповідного висновку.

Матеріалами справи підтверджується, що по укладеному позивачем Контракту з компанією нерезидентом TEHENERGOIMPEX OU (Естонія), виявлено факт порушення установленого строків проведення розрахунків в сфері ЗЕД, а саме: по авансовій оплаті 17.10.2023 в сумі 94042,95 Євро граничний термін надходження товару по імпорту 13.04.2024, станом на 14.10.2024 товар по імпорту на митну територію не поступив, кількість днів прострочення - 85 днів. Висновок щодо продовження граничних строків розрахунків, за операцією з імпорту товарів по Контракту позивач не отримував.

Зазначені обставини сторонами не спростовано.

За таких умов проведеною перевіркою встановлено та підтверджено матеріалами справи недотримання позивачем вимог статті 13 Закону №2473-VIII, що слугувало достатньою підставою для застосування штрафних (фінансових) санкцій.

Стосовно поширення на спірні правовідносини приписів ПК України суд зазначає наступне.

Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Згідно із підпунктом 14.1.162 пункту 14.1 статті 14 ПК України пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми податкових зобов`язань та/або на суми штрафних (фінансових) санкцій, не сплачених у встановлені законодавством строки, а також нарахована в інших випадках та порядку, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Приписами підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 ПК України встановлено, що контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення, у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Частиною 1 статті 11 №2473-VIII встановлено, що валютний нагляд в Україні здійснюється органами валютного нагляду та агентами валютного нагляду.

Органами валютного нагляду відповідно до цього Закону є Національний банк України та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику. Органи валютного нагляду в межах своєї компетенції здійснюють нагляд за дотриманням резидентами та нерезидентами валютного законодавства (ч. 4 ст. 11 Закону №2473-VIII).

Згідно з частиною 8 статті 13 Закону №2473-VIII центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, за результатами перевірки стягує у встановленому законом порядку з резидентів пеню, передбачену частиною п`ятою цієї статті.

Отже, контролюючий (податковий) орган здійснює контроль за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті та у разі встановлення порушень таких строків нараховує пеню у визначених розмірах.

При цьому, положеннями Закону №2473-VIII не врегульовано процедуру прийняття рішення про нарахування пені, як виду адміністративно - господарської санкції за порушення строків проведення розрахунків в іноземній валюті, а такий порядок унормований положеннями ПК України, проте це не означає, що правовідносини у сфері здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду стають частиною законодавства щодо справляння податків і зборів та на них розповсюджуються всі положення ПК України.

Таким чином, Закон №2473-VIII та ПК України регулюють різні сфери державної політики.

При цьому відсутні підстави для ототожнення пені, яка застосовується у податкових правовідносинах, із пенею, яка застосовується у сфері валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду (за порушення строків надходження валютної виручки за операціями з експорту та імпорту товарів, відповідальність за яке встановлено статтею 13 Закону №2473-VIII).

Питання здійснення валютних операцій, основи валютного регулювання та нагляду регулюються лише вказаним Законом. Зміна положень цього Закону здійснюється виключно шляхом внесення змін до зазначеного Закону.

У разі якщо положення інших законів суперечать положенням цього Закону, застосовуються положення цього Закону.

Отже, спірні правовідносини є специфічними та врегульовані спеціальним Законом №2473-VIII і саме норми вказаного Закону підлягають застосуванню, зокрема і в питанні нарахування пені за порушення строків розрахунків в іноземній валюті.

Підпунктом 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України установлено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті.

Тобто нормами вказаного пункту визначено певні особливості справляння податків і зборів на певний період часу - на період до припинення або скасування воєнного стану на території України.

Така норма може бути застосована до строків, визначених як податковим, так і іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, але виключно у податковій сфері (у сфері справляння податків і зборів).

Водночас, Закон №2473-VIII є спеціальним законом, який регулює, не сферу справляння податків і зборів, а сферу здійснення валютних операцій, валютного контролю та валютного нагляду, а тому питання строків та відповідальності за їх порушення врегульовано саме зазначеним Законом, зміна положень якого здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону. При цьому, якщо положення інших законів суперечать положенням Закону «Про валюту і валютні операції», застосовуються положення саме Закону №2473-VIII.

Тобто, про зупинення граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів мали бути внесені відповідні зміни до Закону України «Про валюту і валютні операції», чого законодавцем зроблено не було.

Отже, норми підпункту 69.9 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України та Закону №2473-VIII, зокрема стаття 13, не є конкуруючими нормами, і те що підпункт 69.9 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України прийнятий пізніше у часі (03.03.2022), не є підставою для його застосування до спірних правовідносин.

Аналогічний правовий висновок наведено у постанові Верховного Суду від 23.07.2024 у справі №240/25642/22, який в силу частини п`ятої статті 242 КАС України враховується судом під час розгляду справи.

Щодо доводів позивача про наявність форс-мажорних обставин у зв`язку з введення на території України воєнного стану, суд зазначає таке.

Згідно із частиною 6 статті 13 Закону №2473-VII у разі якщо виконання договору, передбаченого частинами другою або третьою цієї статті, зупиняється у зв`язку з виникненням форс-мажорних обставин, перебіг строку розрахунків, установленого згідно з частиною першою цієї статті, та нарахування пені відповідно до частини п`ятої цієї статті зупиняється на весь період дії форс-мажорних обставин та поновлюється з дня, наступного за днем закінчення дії таких обставин.

Підтвердженням виникнення та закінчення дії форс-мажорних обставин є відповідна довідка уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов цього договору (контракту).

Отже, введення воєнного стану в Україні не можна розцінювати як форс-мажорну обставину для здійснення поставки придбаних товарів або повернення контрагентом на рахунки позивача коштів за оплачений товар в межах зовнішньоекономічного контракту.

У матеріалах справи відповідна довідка уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони зовнішньоекономічного контракту або третьої країни, яка б підтверджували виникнення та закінчення дії форс-мажорних обставин, що зумовили неможливість виконання своїх обов`язків за контрактом фірмою нерезидентом TEHENERGOIMPEX OU (Естонія), відсутня.

Відповідно до вимог статті 14-1 Закону України №671/97-ВР від 02.12.1997 «Про торгово-промислові палати в Україні» торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Із урахуванням викладеного, форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для конкретного випадку.

Подібні правові висновки наведені у постановах Верховного Суду від 12.12.2024 у справі №380/839/24 та від 14.01.2025 у справі №440/17191/23.

Обмежувальні/забороняючі заходи, військова агресія російської федерації проти України, введення воєнного стану підпадають під визначення форс-мажорних обставин.

Торгово-промислова палата України (далі також ТПП України) ухвалила рішення спростити процедуру засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) та з метою позбавлення обов`язкового звернення до ТПП України та уповноважених нею регіональних ТПП з метою підтвердження форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) у період дії введеного воєнного стану, на сайті ТПП України розміщено 28.02.2022 загальний офіційний лист ТПП України щодо засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Згідно листа №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 ТПП України на підставі статей 14 та 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», Статуту ТПП України, засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою для введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» Враховуючи це, ТПП України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Водночас Верховним Судом у постанові від 10.01.2024 по справі №817/139/18 наведено висновок, що доказами форс-мажорних обставин є будь-які докази за умови їх належності та допустимості, проте у відносинах щодо дотримання валютного законодавства єдиним доказом настання форс-мажору (обставини непереборної сили) є сертифікат ТПП України.

Докази отримання ТОВ «Нафто-груп» сертифікату Торгово-промислової палати України про підтвердження форс-мажорних обставин у матеріалах справи відсутні та позивачем суду не надані.

Отже, доводи позивача про те, що факт настання форс-мажору у зв`язку з введенням на території України воєнного стану є загальновідомим та підтверджується листом ТПП України №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 є помилковими.

Під час проведення перевірки відповідач не встановив причинно-наслідкового зв`язку між обставинами непереборної сили, що сталися в результаті збройної агресії російської федерації, безпосереднім впливом таких обставин саме на такого платника та можливістю виконання позивачем податкового обов`язку станом на дату, на яку припадає граничний термін виконання такого обов`язку.

Відповідно до абзацу 2 пункту 111.2 статті 111 ПК України фінансова відповідальність, що встановлюється згідно з іншими законами, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, може застосовуватися у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені.

Стаття 112 ПК України визначає загальні умови притягнення до фінансової відповідальності за вчинення податкових правопорушень та порушення іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до пункту 112.1 статті 112 ПК України особа може бути притягнута до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення за умови наявності в її діянні (дії або бездіяльності) вини, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Обставини, що звільняють від фінансової відповідальності за вчинення податкових правопорушень та порушення іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, наведені у пункту 112.8 статті 112 ПК України.

Однією із таких обставин є вчинення діяння (дії або бездіяльності) внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажору) (пп. 112.8.9 п.112.8 ст. 112 ПК України).

Пеня у межах спірних правовідносин нарахована на підставі приписів Закону № 2473-VIII, який є спеціальним законом, що визначає правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ та встановлює відповідальність за порушення ними валютного законодавства.

Верховний Суд в постанові від 16.09.2024 у справі №520/6236/23 щодо розмежування сфер регулювання між Законом України «Про валюту і валютні операції» та Податковим кодексом України, сформував висновок, що на правовідносини, пов`язані з нарахуванням пені за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності на підставі Закону України «Про валюту і валютні операції» не поширюються визначені підпунктом 112.8.9 пункту 112.8 статті 112 ПК України обставини звільнення особи від фінансової відповідальності. Вплив форс-мажорних обставин на особливості нарахування пені за порушення особою валютного законодавства визначено безпосередньо нормою частини шостої статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції».

З огляду на вищевказане відсутні підстави для застосування до позивача норми підпункту 112.8.9 пункту 112.8 статті 112 ПК України для звільнення його від фінансової відповідальності з підстав наявності форс-мажорних обставин. Тому відповідач обґрунтовано, у відповідності до вимог законодавства прийняв спірне податкове повідомлення-рішення.

Згідно зі статтею 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на викладене, враховуючи дослідженні докази та норми чинного законодавства, суд приходить до висновку про обгрунтованість нарахування позивачу пені за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності у сумі 1007655,63 грн та правомірність оскарженого податкового повідомлення-рішення 18.11.2024 №5, у зв`язку з чим підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки у задоволенні позову ТОВ «Нафто-груп» відмовлено, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 241 246, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «НАФТО-ГРУП» до Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або з моменту прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 14 липня 2025 року.

Повне найменування учасників:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «НАФТО-ГРУП» (, вулиця Приморська, 38-А, офіс 7, місто Світловодськ, Кіровоградська область, 27500).

Відповідач - Головне управління Державної податкової служби у Кіровоградській області (, вулиця Велика Перспективна, 55, місто Кропивницький, Кіровоградська область, 25006).

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду М.Я. САВОНЮК