Справа № 120/665/24
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2025-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/665/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Дончик Віталій Володимирович

Суддя-доповідач - Сапальова Т.В.

15 липня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Капустинського М.М. Ватаманюка Р.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 04 червня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

у січні 2024 року ОСОБА_1 звернулась в суд з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначила, що в період з 25.12.2012 року по 16.06.2023 року проходила службу у підрозділах Державної кримінально-виконавчої служби України та вважає, що вказаний трудовий стаж має до стажу служби в поліції, оскільки служба в органах Державної кримінально-виконавчої служби України має такий ж правовий статус, як і служба в органах поліції.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 04 червня 2024 року позов задоволено, а саме:

- визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції у Вінницькій області щодо незарахування ОСОБА_1 до стажу служби в поліції періодів служби у Державній кримінально-виконавчій службі з 25.12.2012 року по 16.06.2023 року;

- зобов`язано Головне управління Національної поліції у Вінницькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу служби в поліції, що дає право на встановлення їй надбавки за вислугу років і надання додаткової оплачуваної відпустки, період служби у Державній кримінально-виконавчій службі з 25.12.2012 року по 16.06.2023 року.

Стягнуто на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Вінницькій.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позову. Обґрунтовуючи свою правову позицію апелянт зазначає, що ст. 78 Закону України «Про Національну поліцію» не передбачає зарахування до поліцейського стажу службу в органах Державної кримінально-виконавчої служби України (Державної пенітенціарної служби), а тому відповідач при розрахунку стажу діяв відповідно до вимог чинного законодавства.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач спростовує доводи апеляційної скарги, вказуючи на законність ухваленого рішення та просить його залишити без змін.

За правилами п.3 ч.1 ст.311 КАС України, розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проходила службу в органах Державної кримінально-виконавчої служби України.

Згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 наказом №124 о/с від 25.12.2012 прийнята на службу в Державну кримінально-виконавчу службу.

У період з 25.12.2012 року по 01.02.2013 року проходила службу на посаді молодшого інспектора 2-ї категорії відділу режиму і охорони Вінницької установи виконання покарань Управління державної пенітенціарної служби України у Вінницькій області (№1);

- з 01.02.2013 року по 01.11.2014 року - на посаді молодшого інспектора (оператор охоронної теле-відео системи) відділу інженерно-технічних засобів охорони, зв`язку та інформатизації Вінницької установи виконання покарань Управління державної пенітенціарної служби України у Вінницькій області (№1);

- з 01.11.2014 року по 01.09.2020 року - на посаді молодшого інспектора 2-ї категорії відділу режиму і охорони Вінницької установи виконання покарань Управління державної пенітенціарної служби України у Вінницькій області (№1);

- з 01.09.2020 року по 16.06.2023 року - на посаді молодшого інспектора 1-ї категорії відділу режиму і охорони державної установи "Вінницька установа виконання покарань (№1)" Державної кримінально-виконавчої служби України.

Наказом державної установи "Вінницька установа виконання покарань (№1)" №91 о/с-23 від 15.06.2023 року позивач звільнена з посади за власним бажанням з 16.06.2023 року. Визначено вислугу років на день звільнення в календарному обчисленні 10 років 5 місяців 21 день, у пільговому обчисленні - 13 років 11 місяців 18 днів.

Наказом Головного управління Національної поліції у Вінницькій області №81 о/с від 19.06.2023 року ОСОБА_1 призначена поліцейським відділення №2 взводу №1 роти конвойної служби Головного управління Національної поліції у Вінницькій області з 19.06.2023 року. Встановлено стаж для виплати відсоткової надбавки за вислугу років станом на 19.06.2023 років - 00 років 00 місяців 01 день.

04.01.2024 року позивач звернулась до відповідача із рапортом про зарахування до вислуги років у поліції періоду проходження служби в органах Державної кримінально-виконавчої служби України з 25.12.2012 року по 16.06.2023 року та встановити надбавку за вислугу років з урахуванням зазначеного періоду служби.

08.01.2024 року відповідач листом №123/04/12-2024 відмовив у зарахуванні стажу, оскільки визначений статтею 78 Закону України "Про Національну поліцію" перелік видів служб, які зараховуються до стажу служби в поліції, не містить служби в органах Державної пенітенціарної служби України.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що служба в Державній кримінально-виконавчій службі України здійснювалась в порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, та відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 78 Закону № 580-VIII повинна зараховуватись до стажу служби в поліції.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Частиною 1 ст. 308 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із частинами 1 статті 59 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон №580-VIII) служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Відповідно до статті 78 Закону №580-VIII стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.

До стажу служби в поліції зараховуються:

1) служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду;

2) військова служба в Збройних Силах України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній спеціальній службі транспорту;

3) служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду;

4) час роботи у Верховній Раді України, місцевих радах, центральних і місцевих органах виконавчої влади із залишенням на військовій службі, на службі в органах внутрішніх справ України або на службі в поліції;

5) час роботи в органах прокуратури і суду осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих;

6) дійсна військова служба в Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР.

Під час обчислення стажу служби в поліції враховуються тільки повні роки вислуги років без округлення фактичного розміру вислуги років у бік збільшення.

Порядок обчислення вислуги років у поліції встановлює Кабінет Міністрів України.

Відповідно до пункту 5 Прикінцевих положень Кримінально-виконавчого кодексу України до законодавчого врегулювання питань проходження служби персоналом органів і установ виконання покарань та його соціального захисту на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої системи поширюються дія статей 22 і 23 Закону України «Про міліцію», а також порядок і умови проходження служби та грошового забезпечення, передбачені для працівників органів внутрішніх справ.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 14 Закону України «Про державну кримінально-виконавчу службу України» від 23.06.2005 № 2713-IV (далі - Закон № 2713-IV) до персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України належать особи рядового і начальницького складу (далі - особи рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби), спеціалісти, які не мають спеціальних звань, та інші працівники, які працюють за трудовими договорами в Державній кримінально-виконавчій службі України (далі - працівники кримінально-виконавчої служби).

Служба в Державній кримінально-виконавчій службі України є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України. Час проходження служби в Державній кримінально-виконавчій службі України зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби відповідно до закону.

Згідно з частиною 5 статті 23 Закону № 2713-IV, в редакції Закону № 1774-VIII від 06.12.2016, на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений Законом № 580-VIII, а також порядок і умови проходження служби, передбачені для поліцейських. Умови і розміри грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються Кабінетом Міністрів України.

У попередніх редакціях вказана частина передбачала, що на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюються дія статей 22 і 23 Закону України «Про міліцію», а також порядок і умови проходження служби та грошового забезпечення, передбачені для працівників органів внутрішніх справ. На працівників кримінально-виконавчої служби поширюються умови оплати праці, передбачені для працівників органів внутрішніх справ, які не мають спеціальних звань.

Системний аналіз викладених вище норм права дозволяє стверджувати, що служба в органах Державної кримінально-виконавчої служби України здійснювалась в порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, тобто має такий же правовий статус, як і служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу, а тому повинна зараховуватись до стажу служби в поліції на підставі пункту 3 частини 2 статті 78 Закону № 580-VIII.

Крім цього, аналізуючи повноваження, завдання та функції відповідних органів, Верховний Суд у постанові від 20.10.2022 у справі № 160/11127/20 дійшов висновку, що всі обов`язки, обмеження служби в органах внутрішніх справ та поліції, її специфічні умови, порядок та підстави дисциплінарної відповідальності визнані законодавцем тотожними умовам проходження служби персоналом органів і установ виконання покарань. У підсумку Верховний Суд констатував, що служба в органах Державної кримінально-виконавчої служби України (Державної пенітенціарної служби) має такий же правовий статус, як і служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 01 серпня 2023 року у справі № 240/30024/21, від 20 жовтня 2022 року у справі № 160/11127/20, від 06 лютого 2025 року у справі №140/856/24.

У підсумку Верховний Суд констатував, що служба в органах Державної кримінально-виконавчої служби України (Державної пенітенціарної служби) має такий же правовий статус, як і служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу.

З огляду на викладене, доводи апелянта щодо неврахування ним стажу роботи позивачки в Державній кримінально-виконавчій службі України відповідає вимогам Закону № 580-VIII, оскільки такий вид служби відсутній у переліку, визначеному частиною другою статті 78 Закону № 580-VIII, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, що підтверджується вказаним вище висновком суду касаційної інстанції.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що записами трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 25.12.2012 підтверджується період служби з 25.12.2012 по 16.06.2023 в Державній кримінально-виконавчій службі України (а.с.26-27).

Отже, період з 25.12.2012 по 16.06.2023 підлягає зарахуванню до стажу служби в поліції.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції у Львівській області щодо не зарахування ОСОБА_2 до стажу служби в поліції періоду служби у Державній пенітенціарній службі України з 14.03.2011 по 09.10.2017 та зобов`язати Головне управління Національної поліції у Львівській області зарахувати ОСОБА_2 до стажу служби в поліції період служби у Державній пенітенціарній службі України з 14.03.2011 по 09.10.2017 відповідно до Закону України «Про Національну поліцію».

Таким чином, подана апеляційна скарга не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.

Відповідно до ст.242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права та підстав для його скасування не вбачається, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Вінницькій області залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 04 червня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Капустинський М.М. Ватаманюк Р.В.