Справа № 932/5385/25
Суддя: Малінов О. С.
Дата ухвалення: 2025-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 932/5385/25
Провадження № 2-а/932/121/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2025 року Шевченківський районний суд міста Дніпра в складі головуючого - судді Малінова О.С., за участі секретаря судового засідання Стогнушенко В.О., - розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання адміністративний позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання згідно позовної зави: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в інтересах якого діє адвокат Яворська Юлія Геннадіївна (РНОКПП НОМЕР_2 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄДОРОУ НОМЕР_3 ), третя особа ІНФОРМАЦІЯ_2 (ЄДРПОУ НОМЕР_4 ), про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа ІНФОРМАЦІЯ_2 , про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. Просить суд, визнати протиправною та скасувати постанову № 493 від 07.05.2025 р. за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП відносно ОСОБА_1 , а справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , закрити, стягнути з відповідача судовий збір.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 07 травня 2025 року посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_3 розглянута справа про адміністративне правопорушення та винесена постанова № 493, якою визнано його винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3.ст.210 КУпАП Вказує, що постанова № 493 від 07.05.2025р. винесена за наслідком розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення, а саме: протоколу про адміністративне правопорушення від 02 травня 2025 року. Інші матеріали справи (пояснення, заяви, повістки або їх корінці, інші документи) відсутні. Зміст протоколу не містить даних про обставини можливого порушення: - спосіб оповіщення (вручення повістки): вручена особисто під розпис/ направлено засобами електронного зв`язку/ поштова кореспонденція повернута по закінченню строку зберігання або у разі відмови в отриманні, тощо; - дату вручення повістки; - дату на яку викликано особу; - документальне підтвердження неприбуття оповіщеної особи в призначену дату та час. Згідно тексту протоколу, до нього не долучено жодних документів, якими було б підтверджено обставини правопорушення (відривний корінець повістки, повернута поштова кореспонденція, електронне відправлення, протокол неприбуття). 26 квітня 2025 року ОСОБА_1 здійснив проходження військо-лікарняної комісії у КНП "Міська поліклініка № 4" ДМР за адресою АДРЕСА_2 . Після проходження ВЛК було встановлено обмеження у проходженні служби в порядку мобілізації (полі травма після ДТП з тяжкими наслідками, вживлені титанові протези до хребта). У видачі на руки медичного висновку ВЛК було відмовлено з поясненням про те, що висновок ВЛК буде направлено безпосередньо до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Наступного тижня працівники ІНФОРМАЦІЯ_4 неодноразово переміщували його з однієї військової частини до іншої, але внаслідок відмови командирів військових підрозділів у прийманні його до підрозділу з причини неналежного стану здоров`я. Після повернення до ІНФОРМАЦІЯ_4 йому була вручена повістка з прибуттям на 02.05.2025р. по прибутті у призначений день йому видали заповнений протокол, в який відмовились вносити пояснення щодо відсутності попереднього оповіщення про прибуття та відсутність порушення у неприбутті у непризначений день, крім того протокол містив механічні виправлення. 07 травня 2025 року, в день розгляду справи за адресою АДРЕСА_3 , черговий офіцер відмовився пропускати його до зазначеного у протоколі кабінету 108 для участі у розгляді справи. Неодноразові вимоги допустити до участі у розгляді справи були проігноровані. Через півтори-дві години очікування була вручена постанова № 493 від 07.05.2025р. та запропоновано сплатити штраф і не морочити собі голову з оскарженням постанови. У зв`язку з чим, просить суд, визнати протиправною та скасувати постанову № 493 від 07.05.2025 р. за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП відносно ОСОБА_1 , а справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , закрити, стягнути з відповідача судовий збір.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Дніпра від 04 червня 2025 року відкрито провадження у справі. Судове засідання призначене на 11 липня 2025 року.

У судове засідання позивач, представник позивача не з`явились, про розгляд справи були повідомлені належим чином.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату засідання повідомлений належним чином, про причини не явки не повідомив, надав відзив на позовну заяву відповідно якого суду надали пояснення, що ОСОБА_1 , як військовозобов`язаний знаходиться на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_5 . Позивач будучи військово зобов`язаною особою, останній раз проходив військово-лікарську комісію (ВЛК) 24.05.2019 року у військовому обліку він значився як «у розшуку». Таким чином, у зв`язку з не проходженням позивачем тривалий час, під час воєнного стану ВЛК, у відповідача були підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності та складання протоколу за частиною 3 ст. 210 КУпАП. Повістка за № 2433620 сформована на основі даних із Єдиного державного реєстру військовозобов`язаних та надіслана засобами поштового зв`язку за місцем проживання позивача. Відповідно до вказаної повістці, позивач зобов`язаний був прибути до ІНФОРМАЦІЯ_6 23.02.2025 о 09:00 годині для проходження медичного огляду. Повістка була повернута з приписом «адресата не знайшли». При складанні протоколу про адміністративне правопорушення 02.05.2025 року ОСОБА_1 відмовився від будь яких пояснень та зауважень щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. Заперечень та зауважень щодо складання протоколу не було надано і від представника позивача, якою 6.05.2025 було отримано право на надання правничої допомозі позивачу. На розгляд справи ні ОСОБА_1 ні представник позивача не з`явились, заперечень не було надано. Вважають, що виправлення на які представник позивача звертає увагу суду є незначними, не змінюють зміст протоколу, ключові обставини правопорушення не вплинули на результати справи. Просять суд у задоволені позову ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що 02 травня 2025 року на ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, а саме порушення ВО після отримання повітки для прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_6 , своєчасно не з`явився в установлений термін для уточнення (оновлення) облікових даних, чим порушив вимоги абз. 5. ч. 10 ст. 1, п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

07 травня 2025 р. щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 винесена постанова № 493, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП України та накладено штраф у розмірі 17000грн..

У постанові зазначено, що ОСОБА_1 не з`явився в установлений період до ІНФОРМАЦІЯ_6 для уточнення (оновлення) облікових даних, чим порушив вимоги абз. 5. ч. 10 ст. 1, п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Враховуючи, що вищезазначені дії (бездіяльність) скоєні особою в умовах особливого періоду, то ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, яке передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП України.

Відповідно до частини 2 статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку вчинене в особливий період - тягнуть за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом оскаржуваної постанови кваліфікуючою ознакою вчиненого адміністративного правопорушення є порушення правил військового обліку в особливий період.

Згідно із абзацом 11ст. 1Закону України "Про оборону України" особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указами Президента України N 64/2022 та N 69/2022 від 24.02.2022 року в Україні оголошено воєнний стан та загальну мобілізацію, які діють і по цей час. Тобто, на дату винесення оскаржуваної постанови в Україні діяв особливий період.

Диспозиція частини другої ст. 210КУпАП`є бланкетною, тобто передбачає вказівку про порушення вимог іншого нормативно-правового акта.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби здійснює Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" НОМЕР_1 -XII(далі -Закон N 2232-XII).

Відповідно до частини 3статті 1 Закону N 2232-XIIвійськовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Згідно з частиною 10статті 1 Закону N 2232-XIIгромадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема:

прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень призовника, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів;

виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Загальні правила військового обліку встановлені статтею 33 Закону N 2232-XII, якою закріплено, що військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний. Військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За приписами підпункту 2 частини 1статті 37 Закону N 2232-XII взяттю на військовий облік військовозобов`язаних у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки підлягають громадяни України, серед іншого:

військовозобов`язані, які прибули з інших місцевостей (адміністративно-територіальних одиниць) України або з-за кордону на нове місце проживання.

Механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовий облік) визначено Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12. 2022 N 1487, додатком 2 до якого затверджені Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, який діяв на час винесення оскаржуваної постанови (далі Правила військового обліку).

Відповідно до положень пункту 1 Правил військового обліку призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні, зокрема:

прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів;

особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у статті 7 Закону України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів", а також надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Зі змісту оскаржуваної постанови слідує, що позивач притягнутий до адміністративної відповідальності через неявку до ІНФОРМАЦІЯ_6 для уточнення (оновлення) облікових даних.

При цьому, суд звертає увагу, що у постанові не зазначений початок періоду, з якого позивач не перебував на військовому обліку.

Як встановлено судом, 26 квітня 2025 року ОСОБА_1 здійснив проходження військо-лікарняної комісії у КНП "Міська поліклініка № 4" ДМР за адресою м. Дніпро, вул. Панікахі, 19. Після проходження ВЛК було встановлено обмеження у проходженні служби в порядку мобілізації (полі травма після ДТП з тяжкими наслідками, вживлені титанові протези до хребта).

Відповідно до ст. 19Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язанні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішенні справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Проте відповідач не надав доказів правомірності прийняття постанови від 07 травня 2025 року № 493, які в нього наявні, а саме доказів про надіслання повістки позивачу.

Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

З урахуванням відсутності належних та достатніх доказів вчинення позивачем порушень, суд дійшов висновку про недоведеність вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 статті 210 КУпАП.

Згідно з пунктом 3 частини третьої ст.286КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Отже, постанова № 493 від 07 травня 2025 року підлягає скасуванню, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 210 КУпАП, підлягає закриттю.

Керуючись статтями 7, 9, 222, 247, 251, 258, 276, 283,284,293 КУпАП, статтями 5, 19, 20, 72, 77, 90, 241-246, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання згідно позовної зави: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в інтересах якого діє адвокат Яворська Юлія Геннадіївна (РНОКПП НОМЕР_2 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄДОРОУ НОМЕР_3 ), третя особа ІНФОРМАЦІЯ_2 (ЄДРПОУ НОМЕР_4 ), про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_3 № 493 від 07 травня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_1 , за ч. 3 ст. 210 КУпАП, та накладення штрафу у сумі 17 000 гривень.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП - закрити.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_3 (ЄДРПОУ НОМЕР_4 , АДРЕСА_4 ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_1 , сплачений ним при поданні позову судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.С.Малінов