Справа № 520/32234/24
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2025-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2025 р.Справа № 520/32234/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Перцової Т.С. , Жигилія С.П. ,

за участю секретаря судового засідання Кругляк М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.03.2025, головуючий суддя І інстанції: Бадюков Ю.В., м. Харків, повний текст складено 21.03.25 року по справі № 520/32234/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Державної податкової служби України у Харківській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області (далі - відповідач, ГУ ДПС у Харківській області), в якому просив суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 26.02.2024 р. № 0-2034-UА0028556 винесене Головним управлінням Державної податкової служби у Харківській області (ІКЮО ВП - 43983495), яким визначено податкове зобов`язання ОСОБА_1 з транспортного податку в розмірі 25000 (двадцять п`ять тисяч) гривень 00 копійок за податковий період 2023 рік.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 21 березня 2025 року позов залишено без задоволення.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив суд апеляційної інстанції рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.03.2025 року у справі №520/32234/24 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає, що обчислення суми податку з об`єкта оподаткування фізичних осіб здійснено відповідачем всупереч пп. 267.6.1 п. 267.6 ст. 267 ПК України не за податковою адресою (місцем реєстрації) платника податку, зазначеною в реєстраційних документах на об`єкт оподаткування, якою є АДРЕСА_1 , а не, м. Харків, Салтівський район. Позивач стверджує, що оскаржуване ППР не вважається належним чином врученим у розумінні ст. 42 ПК України, адже направлено на адресу, яка не є податковою адресою позивача. Крім того, позивач зазначає, що відповідачем не надано доказів на підтвердження знаходження транспортного засобу належного позивачу у Переліку легкових автомобілів, які підлягають оподаткуванню транспортним податком за 2023 рік станом до 01.02.2023 року (включно) на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі як передбачено абз. 3 пп. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 ПК України для визначення бази оподаткування згідно пп. 267.3.1. п. 267.3. ст. 267 ПК України. Зазначений транспортний засіб був відсутній як у Переліку легкових автомобілів розміщеному на офіційному веб-сайті Міністерства економіки України станом на 01.02.2023 року, так і станом до дати, коли оскаржуване ППР мало бути надіслано Відповідачем згідно пп. 267.6.2 п. 267.6 ст. 267 ПК України.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що Головне управлінням Державної податкової служби у Харківській області сформувало податкове повідомлення-рішення від 26.02.2024 р. № 0-2034-UА0028556, яким визначено податкове зобов`язання ОСОБА_1 з транспортного податку в розмірі 25000 (двадцять п`ять тисяч) гривень 00 копійок за податковий період 2023 рік на легковий автомобіль AUDI Q8, 2021 року випуску, об`єм двигуна якого складає 2967 куб.см, тип палива «Н».

Позивачка вважає, що вищевказане податкове повідомлення - рішення є протиправним та підлягає скасуванню, тому звернулася до суду з цим позовом.

Залишаючи без задоволення позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що автомобіль позивача є об`єктом оподаткування для сплати транспортного податку у 2023 році, а тому оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 26.02.2024 р. № 0-2034-UА0028556, є правомірним та скасуванню не підлягає.

Колегія суддів не погоджується з наведеними висновком, з огляду на таке.

Щодо доводів апеляційної скарги, що автомобіль позивача не є об`єктом оподаткування, то колегія суддів зазначає наступне.

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

24.12.2015р. Верховною Радою України прийнято ЗУ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» за №909-VIII, який набрав чинності 1 січня 2016р., та яким внесено зміни у ПК України щодо об`єкту оподаткування транспортним податком.

Платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до пп.267.2.1 п.267.2 цієї статті є об`єктами оподаткування (пп.267.1.1 п.267.1 ст.267 ПК України).

Приписами пп. 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України встановлено, що об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об`єму циліндрів двигуна, типу пального.

Щороку до 1 лютого податкового (звітного) року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщується перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального.

Отже, зміст наведеної норми дає підстави для висновку, що об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, середньоринкова вартість яких, станом на 1 січня податкового (звітного) року, становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Базою оподаткування є легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті (пп.267.3.1 п.267.1 ст.267 ПК України).

Ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25 000 грн. за кожен легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті (п.267.4 ст.267 ПК України).

Відповідно до пп.267.5.1 п.267.1 ст.267 ПК України, базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Згідно з пп.267.6.1. п.167.6 ст.267 ПК України, обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за податковою адресою (місцем реєстрації) платника податку, зазначеною в реєстраційних документах на об`єкт оподаткування.

Так, статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» від 03.11.2022р. за №2710-IX встановлено у 2023р. мінімальну заробітну плату: у місячному розмірі: з 1 січня 6 700 грн.

Тобто, 375 розмірів мінімальної заробітної плати станом на 1 січня 2023р. складали 2 512 500 грн.

Власники транспортних засобів з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить станом на 1 січня податкового (звітного) року понад 2 512 500 грн., є платниками транспортного податку.

Таким чином, перелік легкових автомобілів, які є об`єктом оподаткування у відповідному році (з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року), із зазначенням марки, моделі, року випуску, об`єму циліндрів двигуна, типу пального, розміщується на офіційному веб-сайті центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі.

Механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів для цілей їх віднесення до об`єктів оподаткування транспортним податком встановлений Методикою визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затвердженою постановою КМУ від 18.02.2016р. за №66 (надалі - Методика визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів).

В своїй апеляційній скарзі позивач посилається на те, що середньоринкова вартість автомобіля AUDI Q8, 2021 року випуску, об`єм двигуна якого складає 2967 куб.см, тип палива «Н», була визначена Міністерством економіки станом не на 1 січня податкового (звітного) року, а лише станом на грудень 2023 року та 7.12.2023 Міністерство економіки доповнило на своєму офіційному веб-сайті Перелік і Калькулятор, який давав змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість легкового автомобіля шляхом введення даних про його марку, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна та тип пального.

Водночас, як вже зазначалось вище, об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об`єму циліндрів двигуна, типу пального, становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (положення абз. 1 та 2 п. 267.2.2. ст. 267 ПК України).

Тобто, ключовим у розгляді даного спору є необхідність встановлення чи визначена середньоринкова вартість автомобіля, власником якого є позивач, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об`єму циліндрів двигуна, типу пального, та та чи перевищує така вартість 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

В підтвердження наведених доводів позивачем надано відповідь на адвокатський запит Міністерства економіки України щодо доповнення Переліку легкових автомобілів, які підлягають оподаткуванню транспортним податком у 2023 році від 25.12.2024 року № 3822-06/93488-07 (т. 1 а.с. 216).

З цього приводу колегія суддів зазначає, відповідно до п.2 Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за такою формулою: Сср = Цн х (Г / 100), де Цн - ціна нового транспортного засобу в Україні з урахуванням марки, моделі, об`єму циліндрів двигуна, типу пального; Г - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів з урахуванням строку експлуатації транспортних засобів у роках згідно з додатком 1 до Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою КМУ від 10.04.2013р. за №403.

Джерелом інформації для визначення ціни нового автомобіля є офіційні прайс-листи виробників (дилерів) (пункт 3 Методики).

Інформація про ціни нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, об`єму циліндрів двигуна, типу пального подається до 10 січня базового податкового (звітного) періоду (року) державним підприємством Держзовнішінформ до Мінекономіки (пункт 4 Методики).

Пунктом 13 Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів передбачено, що Мінекономрозвитку відповідно до цієї Методики розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого податкового (звітного) року розміщує на своєму офіційному веб-сайті перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо зазначених автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального.

Мінекономрозвитку забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна та тип пального (пункт 14 Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів).

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що виходячи з формули наведеної в Методиці, для визнання автомобіля об`єктом оподаткування транспортним податком з фізичних осіб, середньоринкова вартість такого автомобіля визначається виходячи ціни нового автомобіля, який надано ДП «Держзовнішінформ» з урахуванням марки, моделі, об`єму циліндрів двигуна, типу пального та відповідного коефіцієнту коригування ринкової ціни транспортних засобів з урахуванням строку експлуатації транспортних засобів у роках згідно з додатком 1 до Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою КМУ від 10.04.2013р. за №403

При цьому, у разі відсутності на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку інформації про марку, модель легкового автомобіля, що має ознаки об`єкта оподаткування транспортним податком, Мінекономрозвитку за зверненням ДПС та/або власника зазначеного легкового автомобіля визначає його середньоринкову вартість, доповнює перелік, зазначений в абзаці першому цього пункту, такою інформацією та розміщує її на своєму офіційному веб-сайті (абз. 2 п. 13 Методики).

Так, в ході судового розгляду, судом апеляційної інстанції, згідно відповіді наданої до Другого апеляційного адміністративного суду 30.06.2025 року, встановлено, що Міністерство економіки України у зв`язку із зверненням Головного управління ДПС у Миколаївській області на підставі наданої на запит Мінекономіки інформації ДП Держзовнішінформ про ціну нового легкового автомобіля Audi Q 8, з об`ємом циліндрів двигуна 2967 куб. см, гібрид, 2021 року випуску здійснило розрахунок його середньоринкової вартості та 07.12.2023 доповнило відповідною інформацією Перелік 2023 і Калькулятор.

Під час розрахунку середньоринкової вартості використана інформація ДП Держзовнішінформ про ціну нового легкового автомобіля Audi Q 8, з об`ємом циліндрів двигуна 2967 куб. см, гібрид, 2021 року випуску у розмірі 5 722 060,00 грн. (з ПДВ).

Розрахована середньоринкова вартість легкового автомобіля Audi Q 8, з об`ємом циліндрів двигуна 2967 куб. см, гібрид, 2021 року випуску у 2023 році становила 2 861 030,00 гривень (з ПДВ).

За результатами розрахунку легковий автомобіль Audi Q 8, з об`ємом циліндрів двигуна 2967 куб. см, гібрид до 4 років експлуатації (включно) включено до Переліку 2023.

Колегія суддів звертає увагу, що підставою для доповнення 07.12.2023 року Переліку легковим автомобілем Audi Q8, 2023 року з об`ємом циліндрів двигуна 2967 куб. см, гібрид, була інформація ДП «Держзовнішінформ» викладена у листі від 27.10.2023 № 122/1100Л.

Відповідно до вказаного листа ДП «Держзовнішінформ» від 27.10.2023 № 122/1100Л, цінова інформація щодо вартості автомобіля Audi Q8, 2023 року з об`ємом циліндрів двигуна 2967 куб. см, тип пального Н (електро або дизель) 2023 року з необхідними характеристиками у офіційного дилера на ринку України відсутня.

Разом з тим, за інформацією офіційного сайту Audi в Німеччині вартість нового автомобіля Audi Q8, 2023 року з об`ємом циліндрів двигуна 2967 куб. см, тип пального Н (електро або дизель) 2023 року випуску, що розрахована як середньоарифметичне за моделлю, та перерахована в гривнях по курсу НБУ (1 євро = 38,6171) становить 5 722 060,00 грн. станом на дату 26.10.2023 року.

Вказане узгоджується з положеннями п. п. 8, 9 Методики, відповідно до яких, у разі коли неможливо визначити ціну ідентичного нового автомобіля в Україні (немає необхідних довідкових даних) допускається використання даних щодо аналогічних автомобілів та у разі коли неможливо визначити ціну нового автомобіля в Україні, використовується інформація про його ціну в країнах-виробниках (експортерах).

Водночас колегія суддів зазначає, що виходячи з приписів п. 267.2.1 ст. 267 ПК України, об`єктом оподаткування визначено середньоринкову вартість автомобіля, обрахована центральним органом виконавчої влади, станом саме на 01 січня податкового (звітного) року.

Отже, при розрахунку середньоринкової вартості автомобіля за формулою, визначеною Методикою визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, належить застосовувати ціну нового транспортного засобу станом на 1 січня податкового (звітного) року.

В той же час, за наявними в матеріалах справи доказами, колегія суддів встановила, що розрахунок середньоринкової вартості автомобіля Audi Q 8, з об`ємом циліндрів двигуна 2967 куб. см, гібрид, 2021 року випуску здійснювалася, виходячи з вартості нового автомобіля станом на 26.10.2023 року та авто внесене до Переліку 07.12.2023 року.

В матеріалах справи відсутні докази в підтвердження середньоринкової вартості автомобіля Audi Q 8, з об`ємом циліндрів двигуна 2967 куб. см, гібрид, 2021 року випуску станом на 01.01.2023 року, а тому відсутні підстави вважати, що легковий автомобіль, що належить позивачу є об`єктом оподаткування транспортним податком.

Суд звертає увагу, що відповідачем при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення було враховано середньоринкову вартість транспортного засобу позивача станом на жовтень 2023 року, в силу чого, у відповідача не було достатніх та необхідних, визначених законодавством даних (інформації) про середньоринкову вартість спірного авто станом на 01 січня податкового (звітного) 2023 року, що слугували б підставою для віднесення авто до об`єкту оподаткування та нарахування позивачу транспортного податку.

Отже, під час розгляду справи відповідачем не надано суду доказів належності легкового автомобіля позивача до об`єктів оподаткування транспортним податком.

За правилами частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи із наведеного апеляційний колегія суддів приходить до висновку, що за наведеного правового регулювання та встановлених у ході судового розгляду фактичних обставин належний позивачу автомобіль не може вважатись об`єктом оподаткування у 2023 році в розумінні підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 ПК України, а отже податкове повідомлення-рішення від 26.02.2024 р. № 0-2034-UА0028556 винесене Головним управлінням Державної податкової служби у Харківській області, яким визначено податкове зобов`язання ОСОБА_1 з транспортного податку в розмірі 25000 (двадцять п`ять тисяч) гривень 00 копійок за податковий період 2023 рік, є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до пункту 2 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.03.2025 року по справі №520/32234/24 підлягає скасуванню з прийняттям постанови про задоволення позовних вимог.

Щодо розподілу судових витрат.

Згідно з ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Згідно ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд ухвалить нове рішення, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Якщо суд апеляційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 понесла судові витрати зі сплати судового збору за подання позову в розмірі 968,96 грн. та апеляційної скарги 1453,44 грн., що підтверджується відповідними квитанціями (т. 1 а.с. 8, 219).

Враховуючи, що за наслідками апеляційного перегляду, апеляційна скарга задоволена, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для стягнення з Головного управління ДПС у Харківській області витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422 грн. 40 коп.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 317, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.03.2025 по справі № 520/32234/24 скасувати.

Прийняти постанову, якою задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 26.02.2024 р. № 0-2034-UА0028556 винесене Головним управлінням Державної податкової служби у Харківській області, яким визначено податкове зобов`язання ОСОБА_1 з транспортного податку в розмірі 25000 (двадцять п`ять тисяч) гривень 00 копійок за податковий період 2023 рік.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (61057, Харківська обл., м. Харків, вул. Григорія Сковороди, буд. 46, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Я.М. Макаренко
Судді Т.С. Перцова С.П. Жигилій

Повний текст постанови складено 15.07.2025 року