Справа № 140/5711/25
Суддя: Лозовський Олександр Анатолійович
Дата ухвалення: 2025-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2025 року ЛуцькСправа № 140/5711/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лозовського О.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області до Державного підприємства «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України № 42» про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області, позивач) звернулось в суд з позовом до Державного підприємства «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України №42» (далі ДП «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України №42», відповідач) про стягнення грошових вимог Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, розрахованих щодо потерпілих ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в сумі 948 599,57 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що згідно даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців (далі - ЄДР) 26.06.2024 було внесено запис про державну реєстрацію припинення юридичної особи в результаті її ліквідації (внесення рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ним органу щодо припинення юридичної особи в результаті ліквідації) по ДП «Підприємство ДКВС України (№42)». З моменту внесення до ЄДР запису про ліквідацію у ДП «Підприємство ДКВС України (№42)» виникли зобов`язання перед ГУ ПФУ у Волинській області щодо сплати капіталізованих платежів, розрахованих відносно ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , які під час роботи на підприємстві відповідача отримали виробничу травму, внаслідок чого останнім проводили страхові виплати.

В порядку досудового врегулювання спору листом ГУ ПФУ у Волинській області від 26.07.2024 №0300-0902-8/44585 було надіслано заяву про грошові вимоги до ДП «Підприємство ДКВС України (№42)». Зазначений лист боржником не отриманий та повернутий позивачу 02.09.2024 засобами поштового зв`язку через закінчення терміну зберігання. На переконання позивача відповідач такою бездіяльністю фактично ухилявся від виконання свого обов`язку задовольнити зазначену вище грошову вимогу.

Із наведених підстав позивач просив позов задовольнити.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 02.06.2025 відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Копію ухвали від 02.06.2025 про відкриття провадження в адміністративній справі відповідач отримав 03.06.2025, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не подав.

Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд, перевіривши доводи позивача у заяві по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, встановив такі обставини.

Відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 №1105-XIV (далі - Закон №1105-XIV) ДП «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№42)», зареєстроване як страхувальник зі сплатою обов`язкових страхових платежів.

Згідно даних з ЄДР 26.06.2024 було внесено запис про державну реєстрацію припинення юридичної особи в результаті її ліквідації (внесення рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ним органу щодо припинення юридичної особи в результаті ліквідації) по ДП «Підприємство ДКВС України (№42)».

З моменту внесення до ЄДР запису про ліквідацію у ДП «Підприємство ДКВС України (№ 42)» виникли зобов`язання перед ГУ ПФУ у Волинській області щодо сплати капіталізованих платежів, розрахованих відносно потерпілих ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 28.07.2000 по 27.12.2022 відбував покарання у Маневицькій ВК №42 та працював верстатником в цеху №1.

29.12.2000 з працівником (ДП «Підприємство ДКВС України (№42)») ОСОБА_1 стався нещасний випадок на виробництві, що підтверджується актом про нещасний випадок на виробництві за формою Н-1 (примірник акту знаходиться у роботодавця).

Відповідно до виписки із акту огляду у МСЕК від 04.05.2012 вищезазначеному потерпілому ОСОБА_1 встановлено 45% втрати працездатності.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відбував покарання у Маневицькій ВК №42 та працював старшим майстром в цеху №2.

15.02.1977 з працівником (ДП «Підприємство ДКВС України (№ 42)») ОСОБА_2 стався нещасний випадок на виробництві, що підтверджується актом про нещасний випадок на виробництві за формою Н-1 (примірник акту знаходиться у роботодавця).

Відповідно до виписки із акту огляду у МСЕК від 21.11.2022 вищезазначеному потерпілому ОСОБА_2 встановлено 30% втрати працездатності.

Згідно із розрахунком витрат на відшкодування шкоди потерпілому внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (особи, яка має право на страхові виплати в разі втрати годувальника) в головному управлінні Пенсійного фонду України у Волинській області щодо страхувальника ДП «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№42)» станом на 26.06.2024, загальна сума капіталізованих платежів становить 948 599,57 грн.

В порядку досудового врегулювання спору листом ГУ ПФУ у Волинській області від 26.07.2024 №0300-0902-8/44585 було надіслано заяву про грошові вимоги до ДП «Підприємство ДКВС України (№42)». Зазначений лист боржником не отриманий та повернутий позивачу 02.09.2024 засобами поштового зв`язку через закінчення терміну зберігання. На переконання позивача відповідач такою бездіяльністю фактично ухилявся від виконання свого обов`язку задовольнити зазначену вище грошову вимогу.

З метою задоволення вимог, що виникли із зобов`язань Фонду перед застрахованою особою, яка стала потерпілою внаслідок заподіяння їй шкоди життю та здоров`ю від нещасного випадку на виробництві ГУ ПФУ у Волинській області звернулось до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючим громадянам щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, у разі нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, охорони їхнього життя та здоров`я визначає Закон №1105-XIV.

Згідно зі статтею 3 Закону №1105-XIVсоціальне страхування здійснюється за принципами: 1) законодавчого визначення умов і порядку здійснення соціального страхування; 2) обов`язковості страхування осіб відповідно до видів соціального страхування та можливості добровільності страхування у випадках, передбачених законом; 3) державних гарантій реалізації застрахованими особами своїх прав; 4) обов`язковості фінансування витрат, пов`язаних із наданням страхових виплат та соціальних послуг, в обсягах, передбачених цим Законом; 5) формування та використання коштів соціального страхування на засадах солідарності та субсидування; 6) диференціації розміру виплати допомоги залежно від страхового стажу; 7) економічної заінтересованості суб`єктів страхування в поліпшенні умов і безпеки праці; 8) цільового використання коштів соціального страхування; 9) відповідальності роботодавців та страховика за реалізацію права застрахованої особи на страхові виплати та соціальні послуги згідно з цим Законом.

Відповідно до частин першої, другої статті 4 Закону №1105-XIV уповноваженим органом управління в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та від нещасного випадку (далі - уповноважений орган управління) є Пенсійний фонд України. Правовий статус, порядок утворення та діяльності уповноваженого органу управління визначаються відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Уповноважений орган управління є держателем та адміністратором електронного реєстру листків непрацездатності як складової частини реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до частини першої статті 22 Закону №1105-XIV страхова виплата у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності застрахованим особам, які працюють на умовах трудового договору (контракту), гіг-контракту, іншого цивільно-правового договору та на інших підставах, передбачених законом, призначається та здійснюється за основним місцем роботи (діяльності).

У період проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця або зняття з обліку після припинення діяльності особи, яка провадить незалежну професійну діяльність, страхові виплати за страховими випадками застрахованим особам призначаються та здійснюються територіальним органом уповноваженого органу управління за місцем здійснення обліку такої діяльності чи реєстрації місця проживання таких осіб у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 №986 затверджено Порядок капіталізації платежів до Фонду соціального страхування України у випадках ліквідації страхувальників (далі - Порядок №986), відповідно до якого здійснюється капіталізація платежів до Фонду соціального страхування України у випадках ліквідації (зокрема у зв`язку з банкрутством) страхувальника (далі - платежі) для задоволення вимог, що виникли із його зобов`язань внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю застрахованим особам.

У цьому Порядку термін «капіталізація платежів» означає визначення суми грошових зобов`язань страхувальника у випадку його ліквідації (зокрема у зв`язку з банкрутством), що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю застрахованим особам, які належить сплатити до Фонду соціального страхування України для забезпечення страхових виплат і витрат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності (пункт 2 Порядку №986).

Згідно з пунктом 3 Порядку №986 капіталізація платежів проводиться щодо кожної застрахованої особи з урахуванням заборгованості за попередні роки та необхідних подальших платежів для забезпечення страхових виплат і витрат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності. Під час капіталізації платежів враховуються заробітна плата потерпілого, відсоток втрати професійної працездатності, витрати на догляд за потерпілим, на реабілітацію, протезування, придбання транспортних засобів, види соціальної допомоги відповідно до медичного висновку, одноразова допомога в разі стійкої втрати професійної працездатності або смерті потерпілого, а також інші виплати, передбачені законодавством.

Відповідно до пунктів 7-8 Порядку №986 капіталізація платежів включає заборгованість страхувальника з виплат, пов`язаних із його зобов`язаннями відшкодувати шкоду, заподіяну життю або здоров`ю застрахованої особи, а саме суми одноразової допомоги, щомісячних виплат втраченого заробітку, витрат на догляд за потерпілим і виплат за листками непрацездатності.

У кредиторських вимогах Фонду соціального страхування України до страхувальника, щодо якого розпочато ліквідацію, зазначається сума грошових зобов`язань, обчислена з урахуванням кожного платежу, що підлягає капіталізації.

Суми капіталізованих платежів відповідно до зазначених кредиторських вимог у випадках ліквідації страхувальника перераховуються робочому органу виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України, у якому страхувальник перебуває на обліку.

Отже, встановлений Кабінетом Міністрів України порядок надходження до Фонду капіталізованих платежів у випадках ліквідації страхувальників (суб`єктів підприємницької діяльності) означає, що у разі припинення страхувальник, який у процесі своєї діяльності заподіяв шкоду життю чи здоров`ю працівників, зобов`язаний внести до Фонду належну таким працівникам грошову суму з урахуванням заборгованості за попередні роки та потреби у майбутніх виплатах. Визначення механізму надходження таких платежів дає змогу Фонду забезпечити створення резерву коштів для покриття витрат на страхові виплати та надання медико-соціальних послуг потерпілим, які отримали виробничі травми чи професійні захворювання на підприємствах, які ліквідовані без правонаступника.

Як встановлено частиною другою статті 1205 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), у разі ліквідації юридичної особи платежі, належні потерпілому або особам, визначеним статтею 1200 цього Кодексу, мають бути капіталізовані для виплати їх потерпілому або цим особам у порядку, встановленому законом або іншим нормативно-правовим актом. У разі відсутності в юридичної особи, що ліквідується, коштів для капіталізації платежів, які підлягають сплаті, обов`язок щодо їх капіталізації покладається на ліквідаційну комісію на підставі рішення суду за позовом потерпілого.

Аналіз наведених вище норм чинного законодавства дає підстави вважати, що вимоги частини другої статті 1205 ЦК України та положення Порядку №986 щодо капіталізації платежів поширюються на всі випадки ліквідації юридичних осіб та припинення діяльності фізичних осіб-підприємців.

Аналогічна правова позиція наведена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 27.05.2020 у справі №809/1738/17 та Верховним Судом у постанові від 18.06.2020 у справі №820/2837/17.

Суд зауважує, що у відносинах капіталізації платежів завжди беруть участь три учасники, а саме (1) Фонд та його робочі органи, (2) застрахована особа, тобто фізична особа, яка підлягає загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачується чи сплачувався у встановленому законом порядку єдиний внесок, та (3) страхувальник, тобто роботодавець, який зобов`язаний сплачувати єдиний внесок.

Водночас метою капіталізації платежів є задоволення вимог, що виникли із зобов`язань Фонду перед застрахованою особою, яка стала потерпілою внаслідок заподіяння їй шкоди життю та здоров`ю від нещасного випадку на виробництві.

Отже, капіталізація платежів полягає у визначенні суми коштів, яку Фонд повинен сплатити застрахованій особі за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності застрахованої особи, у зв`язку з ліквідацією страхувальника.

Позивачем здійснений розрахунок платежів, що підлягають капіталізації, для забезпечення щомісячних страхових виплат потерпілим, згідно з яким загальна сума відповідного платежу, що підлягає капіталізації, складає 948 599,57 грн.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Станом на час розгляду справи до суду не надано відомостей про сплату зазначеної суми капіталізованих платежів відповідачем, як не надано і відзиву із запереченнями щодо розрахованої позивачем суми або обов`язку підприємства в цілому щодо сплати капіталізованих платежів.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №925/1005/18 викладено висновок про те, що дані правовідносини, а саме, спори, пов`язані із стягненням з особи, що ліквідується, страхових платежів, капіталізованих на майбутні періоди, підлягають розгляду відповідно до правил Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд звертає увагу, що відповідно до частини першої статті 4 Закону №1105-XIV з 01.01.2023 уповноваженим органом управління у системі загальнообов`язкового державного страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та від нещасного випадку є Пенсійний фонд України.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №1105-XIVприпинено Фонд соціального страхування України та управління виконавчої дирекції Фонду, реорганізувавши їх шляхом приєднання до Пенсійного фонду України з 1 січня 2023 року. Пенсійний фонд України та його територіальні органи є правонаступниками Фонду соціального страхування України, його виконавчої дирекції, управлінь виконавчої дирекції Фонду та їх відділень. Кабінету Міністрів України у встановленому порядку вжити заходів, що випливають із цього Закону.

Зважаючи на встановлені у справі обставини, оскільки капіталізовані платежі відповідачем не сплачені, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з ДП «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України №42» суми платежів, що підлягають капіталізації у розмірі 948 599,57 грн підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини 2 статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 139, 227, 241-243, 246, 250, 255 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43027, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, 6, ) до Державного підприємства «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України №42» (44601, Волинська область, Камінь-Каширський район, селище Маневичі, вулиця Снітка Андрія, 25, ) задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємства «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№42)», грошові вимоги Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, розраховані щодо потерпілих ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 в сумі 948 599 (дев`ятсот сорок вісім тисяч п`ятсот дев`яносто дев`ять) гривень 57 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.А. Лозовський