Справа № 640/32052/21
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у першій інстанції: Колеснікова І.С., Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2025 року Справа № 640/32052/21

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Мєзєнцева Є.І., Файдюка В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації на рішення Київського окружного адміністративного суду від 09 січня 2025 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до Управління соціального захисту населення

Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

1. ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду з позовом до Управління соціального захисту населення Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації (далі - Відповідач), в якому просив:

- визнати дії Управління соціального захисту населення Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації щодо відмови ОСОБА_1 у видачі посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни, відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» протиправними;

- зобов?язати Управління соціального захисту населення Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації видати ОСОБА_1 посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни, відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

2. Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 09 січня 2025 року позов задоволено повністю.

Ухвалюючи зазначене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що підставою для отримання посвідчення інваліда війни є наявність у особи довідки медико-соціальної експертної комісії про групу та причину інвалідності.

Суд зазначив, що наявні у матеріалах справи документи безперечно підтверджують факт участі Позивача у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи саме у складі формувань Цивільної оборони Чорнобильської АЕС та отримання ним інвалідності другої групи внаслідок захворювання, пов`язаного з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а відтак дійшов до висновку, що Позивач має право на встановлення статусу інваліда війни із видачею посвідчення інваліда війни.

При цьому суд відзначив, що жоден нормативний документ з питань цивільної оборони не містить вимоги щодо обов`язковості видання розпорядчого документу про залучення кожної конкретної особи до дій у складі формувань цивільної оборони, як на тому наполягав Відповідач.

3. Не погоджуючись з таким рішенням суду, Відповідач подав апеляційну скаргу у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог - відмовити повністю, стверджуючи, про помилковість висновків суду що статус особи з інвалідністю внаслідок війни з підстав, визначених пунктом дев?ятим частини другої статті 7 3акону № 3551-XII поширюється на усіх без виключення ліквідаторів аварії на ЧАЕС, яким встановлена інвалідність.

При цьому, Апелянт зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги відсутність належного документального підтвердження безпосередньої участі ОСОБА_1 у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи саме в складі формувань Цивільної оборони.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги Управління також посилається на правові висновки Верховного Суду, викладені зокрема у постановах у справах №№ 368/1579/14, 279/12162, 826/5572/17, 826/14467/18, 753/12234/17 та правову позицію судів першої та апеляційної інстанцій.

З цих та інших підстав Відповідач вважає, що оскаржуване ним рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.

4. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 03.02.2025 та від 22.05.2025 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.

5. У строк, встановлений судом, відзив на апеляційну скаргу не надходив.

6. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Відповідача підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню з наступних підстав.

7. Обставини справи, встановлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків на аварії АЕС у 1986 році, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 . Згідно довідки до акта огляду МСЕК №010399 Позивачу встановлено 2 групу інвалідності, захворювання пов`язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Також, відповідно до експертного висновку №7381-9236 від 17.07.2006, експертна комісія дійшла висновку, що захворювання пов`язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

В період з 20.04.1986 по 30.06.1986 працював фельдшером швидкої допомоги в поліклініці №1 Четвертого головного управління при Міністерстві здоров`я УРСР та з 01.07.1996 по 31.03.2003 виїздним фельшером на стадії швидкої та невідкладної медичної допомоги з автогаражем в м.Києві, що підтверджується копією трудової книжки.

Позивач брав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується відповідною довідкою, виданою станцією швидкої допомоги, наказом №4П-ДСП від 10.10.1986 , наказом №6-П-ДСП від 05.11.1986, довідкою виданою керівником Оперативної групи Міністерства здоров`я СРСР , довідкою-табелем та пропуском на право в`їзду до закритої зони.

В січні 2021 року Позивач звернувся з заявою до Управління СЗН Дарницької РДА, у якій просив видати посвідчення інваліда війни, однак, листом від 05.04.2021 року, Відповідач відмовив Позивачу у видачі вищезазначеного посвідчення, у зв`язку з тим, що позивачем не надано підтверджуючих документів про залучення його до формувань ЦО.

Вважаючи вказану відмову у видачі посвідчення інваліда війни незаконною, Позивач звернувся з цим позовом до суду.

8. Нормативно-правове обґрунтування.

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовий статус ветеранів війни, створення належних умов для їх життєзабезпечення визначає Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 № 3551-XII (далі - Закон № 3551-XІІ).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 4 Закону № 3551-ХІІ до ветеранів війни належать: учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни.

Згідно з п. 9 ч. 2 ст. 7 Закону № 3551-ХІІ до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать також особи з інвалідністю з числа осіб, залучених до складу формувань Цивільної оборони, які стали особами з інвалідністю внаслідок захворювань, пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-XII (далі - Закон № 796-ХІІ) учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Висновки суду апеляційної інстанції.

9. Переглядаючи рішення суду першої інстанції з урахуванням доводів Апелянта, колегія суддів відзначає, що умовами для набуття статусу інваліда війни з підстав, встановлених п. 9 ч. 2 ст. 7 Закону № 3551-ХІІ, є:

1) настання інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС;

2) участь особи у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС саме у складі формувань Цивільної оборони.

10. Так, судом першої інстанції вірно встановлено факт участі позивача у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також настання інвалідності у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з участю у ліквідації цих наслідків, що свідчить про поширення на позивача пільг, гарантій і компенсації, передбачених Законом № 796-ХІІ.

11. Водночас, колегія суддів акцентує увагу на тому, що для набуття статусу інваліда війни з підстав, встановлених п. 9 ч. 2 ст. 7 Закону № 3551-ХІІ, окрім факту настання в особи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, Закон № 3552-ХІІ містить також умову, щоб така особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС саме у складі формувань Цивільної оборони.

12. Це пояснюється тим, що крім формувань Цивільної оборони, у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС брали участь інші формування, які створювались в іншому порядку, ніж невоєнізовані формування цивільної оборони, та направлялись у райони виконання робіт згідно з розпорядженнями керівників відповідних органів, відомств, організацій, установ та підприємств.

13. Вказана обставина, як неодноразово підкреслено Верховним Судом в аналогічній категорії справ, є істотною, оскільки в протилежному випадку статус особи з інвалідністю внаслідок війни (на підставі пункту 9 частини 2 статті 7 Закону N 3551-XII) поширюватиметься на всіх, хто належать до категорії осіб, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС і її наслідків і відповідно мають статус ліквідатора наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (підпункт 1 частини 1 статті 9 Закону N 796-XII).

14. Так, у матеріалах цієї судової справи наявні накази №4П-ДСП від 10.10.1986, №6-П-ДСП від 05.11.1986 головного лікаря С.М. Єфименка про відкомандирування на вахту та продовження строку перебування зокрема ОСОБА_1 в м. Чорнобиль; довідки про період перебування Позивача в зоні Чорнобильсьої АЕС; довідки-табелі, які у своїй сукупності безумовно підтверджують статус ОСОБА_1 учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та настання інвалідності у зв`язку з тим, що він брав участь у таких заходах.

15. Однак, належного документального підтвердження своєї безпосередньої участі у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи саме у складі формувань Цивільної оборони Позивач ані до суду першої, ані апеляційної інстанції не надав.

16. З огляду на наведене вище, колегія суддів дійшла висновку, що за відсутності доказів, які свідчили б про залучення Позивача до формувань Цивільної оборони для ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, відсутні достатні підстави для набуття позивачем статусу інваліда війни з підстав, встановлених п. 9 ч. 2 ст. 7 Закону №3551-ХІІ.

17. Отже, за наведених вище обставин, судова колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

18. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом від 25.09.2018 у справі №806/5085/15, від 11.10. 2018 у справі № 674/1239/17, від 31.01.2019 у справі №368/1131/17, від 20.02.2019 у справі №817/237/18, від 10.07.2019 у справі №360/2690/17, від 18.09.2019 у справі №674/450/17, від 14.08.2020 у справі № 620/3108/19, від 15.08.2020 у справі № 822/225/18 від 19.01.2021 у справі № 816/14467/18, від 23.11.2023 у справі № 810/4287/18.

19. Враховуючи наведене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.

20. Аналізуючи всі доводи учасників справи, колегія суддів приймає до уваги висновки, викладені в рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

21. Відповідно до ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

22. Отже, апеляційна скарга Управління соціального захисту населення Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації підлягає задоволенню, рішення Київського окружного адміністративного суду від 09 січня 2025 року - скасуванню, а у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації - задовольнити.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 09 січня 2025 року - скасувати та ухвалити постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 14 липня 2025 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: Є.І. Мєзєнцев

В.В. Файдюк