Справа № 320/34902/25
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2025-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні позову

14 липня 2025 року 320/34902/25

Суддя Київського окружного адміністративного суду Дудін С.О., розглянувши в місті Києві заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАЙДЕКС УА" про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ЗАЙДЕКС УА до Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками про визнання протиправним та скасування розпорядження,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "ЗАЙДЕКС УА" з позовом до Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками про визнання протиправним та скасування розпорядження Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками №421-001.1/002.20/17-25 від 02.07.2025 щодо заборони реалізації, зберігання та застосування всіх серій лікарського засобу АМФОЛІП, суспензія для розчину для інфузій, 5 мг/мл, по 2 мл, або по 10 мл, або по 20 мл у скляному флаконі; по 1 флакону в блістері; по 1 блістеру разом з голкою фільтром у блістері в картонній коробці, виробництва Бхарат Сіранс енд Вакцинс Лімітед, Індія (реєстраційне посвідчення № UA/5704/01/01).

11.07.2025 на адресу суду через систему "Електронний суд" від позивача надійшла заява про забезпечення позову шляхом:

- зупинення дії розпорядження Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками (Держлікслужба) №421-001.1/002.20/17-25 від 02.07.2025 до вирішення спору по суті та набрання рішенням суду законної сили;

- заборони Державній службі України з лікарських засобів та контролю за наркотиками (Держлікслужба) вчиняти будь-які дії з заборони обігу серій лікарського засобу АМФОЛІП, випущених в обіг на підставі позитивних Висновків про якість ввезеного в Україну лікарського засобу.

Обґрунтовуючи вказану заяву, позивач зазначив, що Товариство з обмеженою відповідальністю ЗАЙДЕКС УА здійснює діяльність з оптової торгівлі лікарськими засобами на території України та з імпорту лікарських засобів на території України на підставі ліцензій, виданих в порядку, встановленому чинним законодавством.

Позивачем відповідно до Інвойсу №-2 від 21.03.2025 було придбало лікарські засоби, які мав намір реалізувати на території України, у тому числі лікарський засіб АМФОЛІП (суспензія для розчину для інфузій, 5 мг/мл, по 10 мл у скляному флаконі; по 1 флакону в блістері; по 1 блістеру разом з голкою-фільтром у блістері в картонній коробці) серії А01625030, А01625031, А01625032, А01625033 та А01625034, виробник Бхарат Сірамс енд Вакцинс Лімітед, Індія.

Лікарський засіб АМФОЛІП (суспензія для розчину для інфузій, 5 мг/мл, по 10 мл у скляному флаконі; по 1 флакону в блістері; по 1 блістеру разом з голкою-фільтром у блістері в картонній коробці) зареєстрований в Державному реєстрі лікарських засобів України за реєстрованим номером UA/5704/01/01.

Позивач зауважив, що товариство здійснює поставку лікарського засобу АМФОЛІП на територію України з 2019 року.

Так, позивачем було поставлено вказаний лікарський засіб таким державним медичним закладам та установам: Державна установа «Інститут епідеміології та інфекційних хвороб ім.Л.В, Громашевського НАМН України», Комунальне некомерційне підприємство «Київський міський центр нефрології та діалізу Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), Комунальне некомерційне підприємство «Київський центр трансплантації кісткового мозку Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА)», Комунальне некомерційне підприємство «Львівське територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги», Державне підприємство «Медичні закупівлі України, Комунальне некомерційне підприємство «Міська дитяча лікарня №5» Запорізької міської ради, Комунальне некомерційне підприємство «Міська клінічна лікарня №6» Дніпровської міської ради, Комунальне некомерційне підприємство «Обласний госпіталь ветеранів війни Івано-Франківської обласної ради», Національна дитяча спеціалізована лікарня «ОХМАТДИТ» МОЗ України, Комунальне некомерційне підприємство Сумської обласної ради «Обласна дитяча клінічна лікарня", Клінічна лікарня «Феофанія» Державного управління справами, Комунальне некомерційне підприємство «Хмельницька обласна лікарня» Хмельницької обласної ради.

На ввезені раніше серії лікарського засобу АМФОЛІП (суспензія для розчину для інфузій, 5 мг/мл, по 10 мл у скляному флаконі; по 1 флакону в блістері;по 1 блістеру разом з голкою-фільтром у блістері в картонній коробці) Державною службою з лікарських засобів та контролю за наркотиками у м.Києві надавались Висновки про якість ввезеного в Україну лікарського засобу, які містять лише позитивні результати аналізів та підтверджують належну якість ввезених в Україну лікарських засобів.

Проте, 12.05.2025 відповідачем було прийнято Розпорядження № 303-001.1/002.0/17-25 від 12.05.2025 р., яким заборонено реалізацію, зберігання та застосування всіх серій лікарського засобу АМФОЛІП, суспензія для розчину для інфузій,5 мг/мл, по 2 мл, або по 10 мл, або по 20 мл у скляному флаконі; по 1 флакону в блістері; по 1 блістеру разом з голкою-фільтром у блістері в картонній коробці, виробництва Бхарат Сірамс енд Вакцинс Лімітед, Індія (реєстраційне посвідчення № UA/5704/01/01).

Позивач зауважив, що ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 21.05.2025 у справі №320/24751/25 зупинено дію розпорядження Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками № 303-001.1/002.0/17-25 від 12.05.2025 р. до вирішення спору по суті та набрання рішенням суду законної сили.

06.06.2025 відповідачем було прийнято розпорядження №355-001.1/002.0/17-25, яким заборонено реалізацію, зберігання та застосування всіх серій лікарського засобу АМФОЛІП, суспензія для розчину для інфузій, 5 мг/мл, по 2 мл, або по 10 мл, або по 20 мл у скляному флаконі; по 1 флакону в блістері; по 1 блістеру разом з голкою-фільтром у блістері в картонній коробці, виробництва Бхарат Сірамс енд Вакцинс Лімітед, Індія (реєстраційне посвідчення № UA/5704/01/01).

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 18.06.2025 у справі №320/30280/25 задоволено заяву позивача про забезпечення позову та вирішено:

- зупинити дію розпорядження Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками (Держлікслужба) №355-001.1/002.0/17-25 від 06.06.2025 року до вирішення спору по суті та набрання рішенням суду законної сили по справі №320/30280/25;

- заборонити Державній службі України з лікарських засобів та контролю за наркотиками вчиняти будь-які дії з заборони обігу серій лікарського засобу АМФОЛІП, випущених в обіг на підставі позитивних висновків про якість ввезеного в Україну лікарського засобу до вирішення спору по суті та набрання рішенням суду законної сили по справі №320/30280/25.

Позивач зазначив, що всупереч вимогам вказаних судових рішень Державною службою України з лікарських засобів та контролю за наркотиками було прийнято розпорядження №421-001.1/002.20/17-25 від 02.07.2025 щодо заборони реалізації, зберігання та застосування всіх серій лікарського засобу АМФОЛІП, суспензія для розчину для інфузій, 5 мг/мл, по 2 мл, або по 10 мл, або по 20 мл у скляному флаконі; по 1 флакону в блістері; по 1 блістеру разом з голкою фільтром у блістері в картонній коробці, виробництва Бхарат Сіранс енд Вакцинс Лімітед, Індія (реєстраційне посвідчення № UA/5704/01/01).

Позивач зазначив про протиправність прийняття відповідачем спірного розпорядження, оскільки воно прийнято всупереч заборони, встановленої рішенням суду, яке набрало чинності та є загальнообов`язковим для виконання, а також з порушенням положень п. 13 Порядку здійснення державного контролю якості лікарських засобів, що ввозяться в Україну, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2005 р. № 902, та положень п. 3.1. Порядку встановлення заборони (тимчасової заборони) та поновлення обігу лікарських засобів на території України, затвердженого Наказом МОЗ України від 22.11.2011 р. №809.

Позивач зауважив, що невжиття заходів забезпечення позову зумовить повернення вже відвантажених лікарських засобів та їх утилізацію, що неприпустимо з огляду на їх належну якість та створить загрозу завдання шкоди правам ТОВ «ЗАЙДЕКС УА», медичних установ та громадян України, які є покупцями та кінцевими споживачами такого лікарського засобу.

Відповідно до частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

З урахування вищенаведеного положення КАС України, розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю ЗАЙДЕКС УА про забезпечення позову здійснюється без повідомлення сторін.

Розглядаючи заяву позивача про вжиття заходів забезпечення позову, суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно з частиною другою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з частиною першою статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Згідно Рекомендації №R(89)8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятої Комітетом Ради Європи 13.09.1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.

Отже, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, або захист цих прав та інтересів стане неможливим чи для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, суд може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом заборони вчиняти певні дії.

За своєю суттю інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.

Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за заявою позивача.

При цьому заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.02.2020 у справі №381/4019/18 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР 87640690) зазначила, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі №753/22860/17 (провадження № 14-88цс20, реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР 92270719) зазначено, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 21.11.2018 у справі №826/8556/17 (номер в Єдиному державному реєстрі судових рішень 78022699).

У заяві про забезпечення позову позивач просить суд: зупинити дію розпорядження Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками (Держлікслужба) №421-001.1/002.20/17-25 від 02.07.2025 до вирішення спору по суті та набрання рішенням суду законної сили; заборонити Державній службі України з лікарських засобів та контролю за наркотиками (Держлікслужба) вчиняти будь-які дії з заборони обігу серій лікарського засобу АМФОЛІП, випущених в обіг на підставі позитивних Висновків про якість ввезеного в Україну лікарського засобу.

Суд звертає увагу на те, що обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, позивач вказує на протиправність прийняття відповідачем спірного розпорядження №421-001.1/002.20/17-25 від 02.07.2025 з огляду на встановлену судовими рішеннями у справах №320/24151/25 та №320/30280/25 заборону відповідачу вчиняти будь-які дії з заборони обігу серій лікарського засобу АМФОЛІП.

Судом встановлено, що у провадженні Київського окружного адміністративного суду перебуває справа №320/30280/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ЗАЙДЕКС УА до Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками, третя особа: Державне підприємство Центральна лабораторія з аналізу якості лікарських засобів і медичної продукції, про визнання протиправним та скасування розпорядження, Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками (Держлікслужба) (проспект Берестейський, 120-А, м. Київ, 03115, Ідентифікаційний номер юридичної особи 40517815) № 355-001.1/002.0/17-25 від 06.06.2025 р. щодо заборони реалізації, зберігання та застосування всіх серій лікарського засобу АМФОЛІП, суспензія для розчину для інфузій, 5 мг/мл, по 2 мл, або по 10 мл, або по 20 мл у скляному флаконі; по 1 флакону в блістері; по 1 блістеру разом з голкою фільтром у блістері в картонній коробці, виробництва Бхарат Сіранс енд Вакцинс Лімітед, Індія (реєстраційне посвідчення № UA/5704/01/01).

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 18.06.2025 у справі №320/30280/25 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ЗАЙДЕКС УА () про забезпечення позову до подання позовної заяви.

Зупинено дію розпорядження Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками (Держлікслужба) № 355-001.1/002.0/17-25 від 06.06.2025 року до вирішення спору по суті та набрання рішенням суду законної сили по справі №320/30280/25.

Заборонено Державній службі України з лікарських засобів та контролю за наркотиками (Держлікслужба) вчиняти будь-які дії з заборони обігу серій лікарського засобу АМФОЛІП, випущених в обіг на підставі позитивних Висновків про якість ввезеного в Україну лікарського засобу до вирішення спору по суті та набрання рішенням суду законної сили по справі №320/30280/25.

Отже, вказаним судовим рішенням фактично встановлено заборону відповідачу вчиняти будь-які дії, у тому числі дії в майбутньому, щодо заборони обігу серій лікарського засобу АМФОЛІП, випущених в обіг на підставі позитивних Висновків про якість ввезеного в Україну лікарського засобу до вирішення спору по суті та набрання рішенням суду законної сили у вказаній справі.

Таким чином, заявляючи вимогу про вжиття заходів забезпечення позову у спосіб встановлення заборони Державній службі України з лікарських засобів та контролю за наркотиками (Держлікслужба) вчиняти будь-які дії з заборони обігу серій лікарського засобу АМФОЛІП, випущених в обіг на підставі позитивних Висновків про якість ввезеного в Україну лікарського засобу, позивач просить суд застосували захід забезпечення позову, який раніше був вжитий на підставі ухвали Київського окружного адміністративного суду від 18.06.2025 у справі №320/30280/25 та продовжує діяти на теперішній час.

Отримання позивачем тимчасового судового захисту у межах адміністративної справи №320/30280/25 не пов`язано з якоюсь певною партією лікарського засобу АМФОЛІП, оскільки поширюється на будь-які дії з заборони обігу цього препарату, про що прямо вказано в ухвалі суду, без якихось застережень. Відповідно, позивач у справі має можливість вимагати від відповідача виконання ухвали Київського окружного адміністративного суду від 18.06.2025 у справі №320/30280/25 про забезпечення позову, у тому числі, шляхом її пред`явлення до примусового виконання у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», захистивши таким чином свої права на період розгляду справи.

Доказів вчинення позивачем таких дій матеріали справи не містять.

Крім того, суд звертає увагу на те, що обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, позивач вказує лише про протиправність прийняття відповідачем спірного розпорядження, що може бути встановлено виключно при розгляді справи по суті.

Отже, обґрунтування вказаної заяви по суті тотожне обґрунтуванню позовних вимог, а застосування судом заходів забезпечення позову, про які просить позивач, без з`ясування фактичних обставин справи означатиме надання судом передчасних правових оцінок по суті пред`явленого позову і ототожнюватиметься з фактичним задоволенням позову.

Суд зазначає, що заява не містить належного та достатнього обґрунтування з приводу необхідності забезпечення позову та не містить доказів, які б вказували, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист та поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, або ж вказували на наявність очевидних ознак протиправності рішення суб`єкта владних повноважень, та порушення у зв`язку із цим прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду.

Таким чином, підстави для вжиття заходів забезпечення позову відсутні, оскільки позивач не навів належних доводів того, що невжиття заходів забезпечення позову в подальшому може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Враховуючи вказане, суд не вбачає підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення позову.

Керуючись статтями 150, 151, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

1. Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАЙДЕКС УА" про забезпечення позову.

2. Копію ухвали суду надіслати (вручити, надати) учасникам справи (їх представникам), зокрема, шляхом направлення тексту ухвали електронною поштою, факсимільним повідомленням (факсом, телефаксом), телефонограмою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя Дудін С.О.