Справа № 990/205/25
Суддя: Шишов О.О.
Дата ухвалення: 2025-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

10 липня 2025 року

м. Київ

справа №990/205/25

адміністративне провадження №П/990/205/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді - Шишова О. О.,

суддів: Блажівської Н. Є., Дашутіна І. В., Желтобрюх І. Л., Яковенка М. М.,

за участю:

секретаря судового засідання Івченка М. В.,

представника позивачів Огнев`юк Т. В.,

представника відповідача Таркаєвої О. С.,

позивачів:

ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції заяву представника Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про відвід судді Шишова О. О. у справі № 990/205/25,

установив :

13 травня 2025 року до Верховного Суду, як суду першої інстанції надійшла позовна заява представника ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_4 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_6 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_5 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , підписана адвокатом Огнев`юк Тетяною Василівною до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, у якому просила:

1) визнати протиправним і скасувати рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 17 квітня 2025 року №87/зп-25 «Про затвердження кодованих результатів практичного завдання (кримінальна та цивільна спеціалізації), виконаного кандидатами на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних загальних судах у межах конкурсу, оголошеного рішенням Комісії від 14 вересня 2023 року № 94/зп-23 (зі змінами)», в частині затвердження кодованих результатів практичного завдання, виконаного 04 лютого 2025 року (цивільна спеціалізація) кандидатами на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних загальних судах у межах конкурсу, оголошеного Вищою кваліфікаційною комісією суддів України рішенням від 14 вересня 2023 року № 94/зп-23 (зі змінами), з наступними кодами: ОСОБА_2 : 0062558; 0081670; ОСОБА_1 : 0010244; 0099086; ОСОБА_8 : 0091818 ; 0072293; ОСОБА_9 : 0010196; 0034229; ОСОБА_10 : 0002444; 0053876; ОСОБА_11 : 0009344; 0097355; ОСОБА_12 : 0080633; 0064889; ОСОБА_3 : 0033598; 0083055; ОСОБА_7 : 0034711; 0048365; ОСОБА_13 : 0026795 ; 0010522; ОСОБА_14 : 0029022; 0004028; ОСОБА_15 : 0095748 ; 0053032; ОСОБА_16 : 0043422; 0068396; ОСОБА_17 : 0092886; 0007590; ОСОБА_18 : 0081534 ; 0027257; ОСОБА_4 : 0069714; 0010562; ОСОБА_19 : 0028399; 0054050; ОСОБА_20 : 0013485; 0056147; ОСОБА_21 : 0067776; 0017219; ОСОБА_22 : 0071139; 0060610; ОСОБА_23 : 0025530; 0036429; ОСОБА_24 : 0088299; 0081250; ОСОБА_25 : 0039953; 0006044; ОСОБА_6 : 0097470; 0015650; ОСОБА_26 : 0075080; 0062240; ОСОБА_27 : 0022352; 0061450; ОСОБА_5 : 0011495 ; 0093270 ; ОСОБА_28 : 0074190 ; 0076433; ОСОБА_29 : 0098921 ; 0004696; ОСОБА_36 : 0054181 ; 0093238; ОСОБА_37 : 0094791; 0003083; ОСОБА_38 : 0080592 ; 0043324; ОСОБА_39 : 0038664; 0074351; ОСОБА_40 : 0012621; 0073628; ОСОБА_41 : 0033247; 0089034.

2) Визнати протиправним і скасувати рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 17 квітня 2025 року №89/зп-25 «Про визначення загальних результатів першого етапу кваліфікаційного оцінювання «Складання кваліфікаційного іспиту» та допуск до другого етапу «Дослідження досьє та проведення співбесіди» кандидатів на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних загальних судах у межах конкурсу, оголошеного рішенням Комісії від 14 вересня 2023 року № 94/зп-23 (зі змінами)», в наступних частинах:

- у частині затвердження декодованих результатів практичного завдання, виконаного 03- 07, 10 та 11 лютого 2025 року (цивільна спеціалізація), 12- 14 та 17- 21 лютого 2025 року (кримінальна спеціалізація) кандидатами на посади суддів апеляційних загальних судів у межах конкурсу, оголошеного рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 14 вересня 2023 року № 94/зп-23 (зі змінами), щодо таких кандидатів: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_4 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_6 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_5 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 ;

- у частині затвердження загальних результатів першого етапу «Складання кваліфікаційного іспиту» кваліфікаційного оцінювання кандидатів на посади суддів апеляційних загальних судів у межах конкурсу, оголошеного рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 14 вересня 2023 року № 94/зп-23 (зі змінами), щодо таких кандидатів: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_4 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_6 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_5 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , в частині балів цих кандидатів за виконання практичного завдання зі спеціалізації відповідного суду, результату цього етапу кваліфікаційного іспиту і дати його затвердження, а також в частині балів цих кандидатів за кваліфікаційний іспит, їх результат і дати його затвердження;

- у частині відмови в допуску до другого етапу кваліфікаційного оцінювання «Дослідження досьє та проведення співбесіди», визнання такими, що не підтвердили здатності здійснювати правосуддя в апеляційних загальних судах, припинення участі у кваліфікаційному оцінюванні та оголошеному рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 14 вересня 2023 року № 94/зп-23 (зі змінами) конкурсі на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних судах, наступних 35 кандидатів на посади суддів: ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 , ОСОБА_16, ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_4 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_6 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_5 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 .

3) Зобов`язати Вищу кваліфікаційну комісію суддів України відновити участь у кваліфікаційному оцінюванні та оголошеному рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 14 вересня 2023 року № 94/зп-23 (зі змінами) конкурсі на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних загальних судах, наступних кандидатів: ОСОБА_2, ОСОБА_1 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12, ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_4 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_6 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_5 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , з допуском, забезпеченням рівності умов, передбачуваності та справедливості процедури проведення для цих кандидатів виконання практичного завдання з цивільної спеціалізації типу 2, як останнього етапу «Складання кваліфікаційного іспиту» кваліфікаційного оцінювання кандидатів на посади суддів апеляційних загальних судів у межах конкурсу, оголошеного рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 14 вересня 2023 року №94/зп-23 (зі змінами).

Ухвалою Верховного Суду від 19 травня 2025 року відкрито провадження у цій справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні.

02 червня 2025 року представниця Вищої кваліфікаційної комісії суддів України подала заяву про відвід судді Шишову О. О., вказувала на те, що у Верховному Суді на розгляді перебуває позов його дружини ОСОБА_42 , предметом оскарження в якому є рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України щодо проведення конкурсу на зайняття вакантних посад суддів апеляційних судів, в якому вона бере участь.

Обґрунтовуючи правові підстави, представниця Вищої кваліфікаційної комісії суддів України посилається на практику Європейського суду з прав людини із зазначених питань.

З огляду на вказане та посилаючись на пункт 4 частини першої статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), представникя Вищої кваліфікаційної комісії суддів України вважає, що суддя Шишов О. О. не може брати участі у розгляді цієї справи.

Представниця позивачів подала заперечення на заяву про відвід головуючого судді. На думку Огнев`юк Т. В., обставини, на які посилається Вища кваліфікаційна комісія суддів України, не відповідають об`єктивному критерію неупередженості, не утворюють правової підстави для відводу відповідно до пунктів 2, 3 або 4 частини першої статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України, а також не створюють ситуації, яка могла б викликати сумнів у безсторонності судді в очах об`єктивного, розсудливого спостерігача (а не лише стороннього, як зазначено у заяві відповідача про відвід судді).

Огнев`юк Т. В. під час судового засідання заперечувала проти задоволення клопотання Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про відвід судді Шишова О. О. та просила залишити заяву без розгляду.

Зазначила, що відповідач пропустив строк, передбачений частиною третьою статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України, для подання заяви про відвід.

Представниця відповідача, у свою чергу, просила задовольнити заяву про відвід.

Згідно з частиною третьою статті 39 КАС України, заява про відвід (самовідвід) має бути вмотивованою та поданою протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Подання заяви про відвід (самовідвід) після спливу цього строку допускається лише у виняткових випадках, коли заявникові не могло бути відомо про підстави для її подання раніше, але не пізніше двох днів з дня, коли він дізнався або міг дізнатися про такі підстави.

Заслухавши думки сторін щодо заяви про відвід судді Шишова О. О., суд вважає за доцільне розглянути її по суті.

Дослідивши матеріали позову, проаналізувавши мотиви та обґрунтування заявленого самовідводу, Суд виходить із такого.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

За правилами частини першої статті 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя (частина 3 цієї ж статті).

Недопустима також повторна участі судді в розгляді адміністративної справи з підстав, визначених статтею 37 КАС України.

Частиною першою статті 40 КАС України визначено, що питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про самовідвід судді вирішується ухвалою суду, що розглядає справу, яка оформлюється окремим документом.

Як установлено у пункті 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалені резолюцією №2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з справ людини, як джерело права.

За змістом пункту 28 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Газета "Україна-центр" проти України" від 15 жовтня 2010 року, відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (див., серед іншого, рішення у справі "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria,) від 24.02.1993, пункти 27, 28 і 30, Series A, no. 255, і рішення "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява №33958/96, пункт 42, ECHR 2000-XII).

У пунктах 104-106 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Олександр Волков проти України" від 9 квітня 2013 року зазначено таке.

Як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., серед інших, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), від 24 лютого 1993 року, Series А № 255, пп. 28 та 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-ХІІ).

Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (див. рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру» (Kyprianou v. Cyprus) [ВП], заява № 73797/01, п. 119, ECHR 2005-ХІІІ). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (див. рішення від 10 червня 1996 року у справі «Пуллар проти Сполучного Королівства» (Pullar v. the United Kingdom), п. 32, Reports 1996-III).

У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (див. рішення від 26 жовтня 1984 року у справі «Де Куббер проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium), Series A, № 86).

Разом з тим, щодо об`єктивного критерію Суд указує на те, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (пункт 52).

ВККС не заявляє про обставини, які б свідчили про об`єктивну неможливість розгляду ним цієї справи безсторонньо й неупереджено, чи про особисту зацікавленість в результаті її розгляду. Наведені нею фактичні обставини не можуть об`єктивно свідчити на користь висновку про наявність достатніх підстав для виникнення у будь-якого стороннього спостерігача об`єктивно обґрунтованого сумніву у безсторонності суду.

Відтак, надавши оцінку доводам ВККС про відвід, колегія суддів дійшла висновку, що з предмета та меж заявлених позовних вимог та зазначених у позовній заяві доводів не простежується будь-яка залежність чи взаємозв`язок, що прямо чи опосередковано вказували б на можливу упередженість Шишова О.О. як судді щодо позивачів, його необ`єктивність при розгляді цієї справи чи заінтересованість у результаті розгляду справи.

За вказаних обставин, колегія суддів дійшла висновку, що підстав для задоволення заявленого відводу судді Шишову О. О. немає.

Повний текст ухвали складено 15 липня 2025 року.

Керуючись статтями 36, 39, 40, 256 КАС України, Суд

постановив:

У задоволенні заяви представника Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про відвід судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Шишова О.О. від участі в розгляді справи - відмовити.

На підставі частини 3 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України складення рішення у повному обсязі відкласти на строк - до 5 днів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. О. Шишов

Судді Н. Є. Блажівська

І. В. Дашутін

Л. І. Желтобрюх

М. М. Яковенко