Справа № 380/18389/23
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2025-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2025 рокуЛьвівСправа № 380/18389/23 пров. № А/857/7568/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Гінди О.М., Качмара В.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 30 січня 2025 року у справі за його позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про стягнення середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні,

суддя у І інстанції Сидор Н.Т.,

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення м. Львів,

дата складення повного тексту рішення 30 січня 2025 року,

ВСТАНОВИВ :

24.01.2025 ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із заявою про виправлення описки в ухвалі від 31.08.2023 у справі № 380/18389/23 про продовження строку на усунення недоліків, у якій зазначив, що викладене у її мотивувальні частині: «Таким чином, оскільки предметом переданого на розгляд адміністративного суду спору є стягнення з відповідача середнього заробітку за несвоєчасну виплату позивачу заробітної плати (грошового забезпечення), який не входить до структури заробітної плати, підстави для застосування п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», на яку також покликається позивач у поданій заяві, відсутні» суперечить нормам Закону України «Про оплату праці».

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 30.01.2025, ухваленою у порядку письмового провадження, у задоволенні вказаної заяви ОСОБА_1 було відмовлено за безпідставністю вимог. При цьому суд першої інстанції виходив із того, що заявник фактично не погоджується із змістом ухвали від 31.08.2023, а не просить виправити допущену у ній описку.

У апеляційному порядку ухвалу суду першої інстанції оскаржив ОСОБА_1 , який у своїй скарзі просив таку скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. На обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що оскаржуване судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального і процесуального права. При цьому судом не у повному обсязі з`ясовано всі обставини, що мають значення для справи.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається у порядку письмового провадження.

При наданні правової оцінки правильності вирішення судом першої інстанції цього публічно-правового спору оскаржуваним рішенням та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Частиною 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини 2 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з приписами частини 3 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За правилами частини 1 статті 253 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який постановив судове рішення, може з власної ініціативи або за заявою учасника справи чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

В силу приписів частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України та частини 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд першої інстанції слушно врахував висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.09.2019 у справі № 9901/87/190, відповідно до яких вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд не може змінювати змісту судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності. Суд вправі здійснити технічну заміну елементу, яка є очевидною й такою, що в подальшому може ускладнити виконання судового рішення. Отже, виправляючи описку у своєму рішенні, суд не може змінювати зміст цього рішення.

Разом із тим, виходячи із мотивації ОСОБА_1 , викладеній у заяві про виправлення описки від 24.01.2025, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивач фактично просить не виправити описку чи очевидну арифметичну помилку, а висловлює свою незгоду з мотивами ухвали від 31.08.2023.

Відтак, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність передбачених законом підстав для виправлення описки у вказаній ухвалі.

Підсумовуючи наведене, на переконання апеляційного суду, доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи фактичних обставин, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції.

Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог апелянта та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи вказане процесуальне питання, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Підстав для зміни розподілу судових витрат за наслідками апеляційного перегляду справи у відповідності до вимог частини 6 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України немає.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 30 січня 2025 року у справі №380/18389/23 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не може бути оскаржена.

Головуючий суддя Т. В. Онишкевич
судді О. М. Гінда
В. Я. Качмар