Справа № 580/5398/25
Суддя: Альона КАЛІНОВСЬКА
Дата ухвалення: 2025-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2025 року справа № 580/5398/25
м. Черкаси
Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Каліновської А.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у змішаній (паперовій та електронній) формі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач) до військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач), в якому просить:

- визнати бездіяльність військової частини НОМЕР_1 протиправною щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди в розрахунку 100000 гривень на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 18.02.2025 по 07.03.2025;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду в розрахунку 100000 гривень на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 18.02.2025 по 07.03.2025.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що йому протиправно не було нараховано та виплачено відповідачем додаткову винагороду в розрахунку 100000 гривень на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 18.02.2025 по 07.03.2025.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 19.05.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому проваджені.

Відповідач позов не визнав, надав до суду письмовий відзив, в якому зазначив, що військовою частиною НОМЕР_1 за фактичний час перебування на лікуванні після поранення у період з 18.02.2025 по 07.03.2025 (за 18 діб), позивачу нараховано додаткову винагороду у загальній сумі 61 866, 36 грн (разом з іншими видами грошового забезпечення), що підтверджується довідкою №2726/ФС від 28.05.2025. Однак відповідачем вказано, що виплату всіх видів грошового забезпечення, на які позивач мав право та які були нараховані йому за час служби у військовій частині НОМЕР_2 по 21.04.2025 включно (у тому числі за фактичний час перебування на лікуванні після поранення), було призупинено військовою частиною НОМЕР_1 на підставі абзаців 9-10 пункту 15 розділу I Порядку №260, у зв`язку з вчиненням позивачем дисциплінарного правопорушення самовільного залишення частини (неповернення з відпустки у визначене місце тимчасового розташування частини).

Позивачем подано до суду відповідь на відзив, в якому він вважає, що доводи відповідача є необґрунтованими, а позов таким, що підлягає до повного задоволення.

Розглянувши подані документи і матеріали, суд зазначає, що відповідно до пункту 122 розділу VI «Перехідні положення» Положення №1845/0/15-21 до початку функціонування всіх підсистем (модулів) ЄСІТС справи можуть розглядатися (формуватися та зберігатися) в паперовій, електронній чи змішаній формі залежно від наявних у суді можливостей. Електронні документи та електронні копії паперових документів вносяться до АСДС та зберігаються в централізованому файловому сховищі. Документи, що надійшли до суду в електронній формі, за потреби можуть роздруковуватися та приєднуватися до матеріалів справи у паперовій формі.

Згідно з абзацом 21 пункту 1 розділу VII Формування і оформлення судових справ Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.08.2019 № 814 (у редакції наказу Державної судової адміністрації України від 17 жовтня 2023 року № 485) у випадку прийняття суддею (суддею-доповідачем), у провадженні якого перебуває судова справа, рішення щодо розгляду (формування та зберігання) судової справи (матеріалів кримінального провадження) в електронній чи змішаній (паперовій та електронній) формі, формування матеріалів судової справи здійснюється у відповідній(их) формі(ах) (паперовій та/або електронній).

Отже, процесуальне законодавство передбачає можливість розгляду справи у змішаній формі (паперовій та електронній) та прийняття рішення про такий розгляд суддею, у провадженні якого перебуває судова справа.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за доцільне здійснити розгляд справи у змішаній (паперовій та електронній) формі.

Дослідивши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Із наявних у матеріалах справи доказів судом встановлено, що позивач проходить військову службу за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_2 , що є підрозділом військової частини НОМЕР_1 .

18.02.2025 позивач отримав поранення пов`язане із захистом Батьківщини, що підтверджується довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), яку видано військовою частиною НОМЕР_1 від 28.02.2025.

У зв`язку із отриманим поранення позивач перебував на стаціонарному лікуванні у військовому медичному закладі - військова частина НОМЕР_3 ПХГ-1 у період з 18.02.2025 по 26.02.2025 та у КНП «Свято-Михайлівська клінічна лікарня м. Києва» виконавчого органу Київської міської ради у період з 26.02.2025 по 07.03.2025.

Оскільки на думку позивача відповідачем не у повному обсязі виплатив йому грошові кошти за період перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, він звернувся до суду із даним позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає, що відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає, що згідно ч. 9 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-XII військовослужбовці - особи, які проходять військову службу. Звання солдат відноситься до рядового складу посад військовослужбовців (ст. 5 Закону 2232-XII)

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята постанова №168, пунктом 1 якої установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

01.04.2022 постановою Кабінету Міністрів України №400 внесено зміни до вказаної вище постанови КМУ №168, згідно яких до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які:

- у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Згідно пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 01.04.2022 №400 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. №168» - ця постанова набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.

Таким чином, особи, які перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини (включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого) або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії включаються до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач після отримання поранення під час проходження військової служби перебував на стаціонарному лікуванні у військовому медичному закладі військова частина НОМЕР_3 ПХГ-1 з 18.02.2025 по 26.02.2025 та у КНП «Свято-Михайлівська клінічна лікарня м. Києва» виконавчого органу Київської міської ради в період з 26.02.2025 по 07.03.2025.

Відповідно до пункту 10, 12 розділу XXXIV вищезазначеного Порядку у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних),- з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року №402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за №1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.

Із матеріалів справи судом встановлено, що згідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 з адміністративно-господарської діяльності №36 від 03.04.2025 та п.23 Додатку №6 до нього, позивачу нараховано додаткову винагороду в розмірі 100 000 гривень, пропорційно фактичному часу перебування на лікуванні у березні місяці 2025 року, а саме за 7 (сім) діб (за період з 01 по 07.03.2025), в сумі 22 580,65 грн. Також згідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 з адміністративно-господарської діяльності №41 від 05.04.2025 та п.20 Додатку №4 до нього, позивачу нараховано додаткову винагороду в розмірі 100 000 гривень, пропорційно фактичному часу перебування на лікуванні у лютому місяці 2025 року, а саме за 11 (одинадцять) діб (за період з 18 по 28.03.2025), в сумі 39 285,71 грн.

Таким чином, за фактичний час перебування на лікуванні після поранення 18.02.2025, в період з 18.02.2025 по 07.03.2025 (за 18 діб), позивачу нараховано відповідачем додаткову винагороду в сумі 61 866, 36 грн (разом з іншими видами грошового забезпечення), що додатково підтверджується Довідкою №2726/ФС від 28.05.2025.

Однак, згідно абзаців 9-10 пункту 15 розділу I Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 року №260, військовослужбовцям, які самовільно залишили військові частини або місця служби, виплата грошового забезпечення призупиняється з дня самовільного залишення військової частини або місця служби та поновлюється з дня повернення. Призупинення та поновлення виплати грошового забезпечення оголошується наказом командира військової частини.

Матеріалами справи підтверджено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 з адміністративно-господарської діяльності №1104 від 23.04.2025 «Про призначення службового розслідування щодо не повернення з відпустки солдата ОСОБА_2 » зазначеному військовослужбовцю призупинено виплату грошового забезпечення з 22.04.2025 у зв`язку з самовільним залишенням частини (пункт 4).

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 з основної діяльності від 17.05.2025 №1368 «Про результати службового розслідування щодо не повернення з відпустки за станом здоров`я солдата ОСОБА_2 » позивача, який 22.04.2025 до 08:00 год. не повернувся з відпустки до визначеного місця служби (місця тимчасового розташування військової частини) - самовільно залишив частину, за порушення відповідних вимог Статуту внутрішньої служби та Дисциплінарного статуту Збройних сил України притягнуто до дисциплінарної відповідальності накладено стягнення «сувора догана», а матеріали службового розслідування відносно нього, за фактом ймовірного вчинення кримінального правопорушення за ч. 5 ст. 407 КК України, скеровано до підрозділів Державного бюро розслідувань і до Спеціалізованої прокуратури в оборонній та військовій сфері.

На підставі вищевикладених обставин суд дійшов висновку, що військовою частиною НОМЕР_1 правомірно не було виплачено позивачу нарахованої додаткової винагороди в розрахунку 100000 гривень на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 18.02.2025 по 07.03.2025 на підставі абзаців 9-10 пункту 15 розділу I Порядку №260, у зв`язку з вчиненням позивачем дисциплінарного правопорушення самовільного залишення частини (неповернення з відпустки у визначене місце тимчасового розташування частини), разом з цим, після повернення позивача на військову службу така виплата буде здійснена йому відповідачем у повному обсязі.

За таких обставин, Черкаський окружний адміністративний суд, за правилами, встановленими ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази, вважає заявлені позовні вимоги не обґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на те, що у задоволенні позовних вимог відмовлено, тому відсутні правові підстави для розподілу судових витрат зі сплати судового збору.

Керуючись ст.ст.2-14, 138-139, 242-245, 255, 295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Розподіл судових витрат не здійснювати.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя Альона КАЛІНОВСЬКА