Справа № 420/28590/24
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2025-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/28590/24

Перша інстанція: суддя Бездрабко О.І.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідачаШляхтицького О.І.,

суддів: Семенюка Г.В., Федусика А.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одеса апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02.04.2025 у справі № 420/28590/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом у якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо ненарахування та невиплати позивачу додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" у розмірі до 100000 грн. в період з 21.12.2022 по 12.05.2023 пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду, передбачену Постановою КМУ № 168 від 28.02.2022 у розмірі 100000 грн. за всі дні перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я в період з 21.12.2022 по 12.05.2023 та перебування у відпустці через отримання тяжке поранення.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . 21.12.2022 отримав поранення поблизу Донецької області при виконанні бойового завдання, пов`язаного із захистом Батьківщини. У довідці ВЛК від 30.05.2024 № 234 зазначено, що травма, отримана позивачем, відноситься до тяжких травм. Лікування у зв`язку з отриманою травмою тривало до 12.05.2023. Однак військовою частиною НОМЕР_1 не здійснено нарахування та виплату додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою № 168, у розмірі 100000 грн. за період з 21.12.2022 по 12.05.2023. Зокрема, за приписами Постанови № 168, Окремого доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 № 912/в/29, Порядку № 260 до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 грн. належить включати військовослужбовців, які, зокрема, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії. Оскільки перебування на лікуванні та у відпустці у період з 21.12.2023 по 12.05.2023 підтверджено належними доказами, то дії відповідача щодо не виплати у вказаний період додаткової винагороди є протиправними.

27.09.2024 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого просить відмовити в задоволенні позову. Вказує на те, що порядок і умови виплати додаткової винагороди в Збройних Силах України станом на дату виникнення спірних правовідносин було врегульовано Окремим дорученням Міністра оборони України № 912/в/29 від 23.06.2022 та Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України 07.06.2018 № 260, який був доповнений новим розділом згідно з наказом Міністерства оборони України № 44 від 25.01.2023 (застосовується з 01.02.2023), за приписами яких вимагалось для включення до наказів командира про виплату до додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень у разі поранення наступні фактори: стаціонарне лікування у закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням пов`язаним із захистом Батьківщини; перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії. Крім того, включення військовослужбовців до наказів командира про виплату до додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень у разі поранення, має також відбуватись пропорційно часу участі, тобто пропорційно часу лікування, а не за весь місяць, незалежно від кількості днів лікування в ньому. Згідно довідки про обставини травми військової частини НОМЕР_1 від 29.02.2023 № 982 солдат ОСОБА_1 21.12.2022 отримав вогнепальне осколкове сліпе поранення лівого стегна з пошкодженням судинно-нервового пучка при безпосередній участі у бойових діях та здійсненні ним заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації та яке пов`язане з виконанням обов`язків військової служби із захисту Батьківщини. Відповідно до виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 17335, виписки з історії хвороби № 3654, виписки № 24137/836 з медичної карти стаціонарного хворого, позивач з 22.12.2022 по 26.12.2022, з 27.12.2022 по 28.12.2022, з 28.12.2022 по 30.01.2023 перебував на стаціонарному лікуванні. Також позивач перебував у відпустках за станом здоров`я, а саме: з 31.01.2023 по 01.03.2023 на підставі довідки ВЛК від 30.01.2023 № 41, в якій не зазначено висновки про ступінь важкості поранення; з 13.04.2023 по 12.05.2023 на підставі довідки ВЛК від 12.04.2023 № 215, в якій не зазначено висновки про ступінь важкості поранення. Враховуюче той факт, що в зазначених довідках ВЛК не було вказано висновки про ступінь важкості поранення, у позивача відсутні правові підстави для нарахування та виплати додаткової винагороди за час перебування у даних відпустках у збільшеному розмірі. Тільки 30.05.2023 відповідно до довідки Гарнізонної військово-лікарської комісії від 30.05.2023 № 234 на підставі наказу МОЗ України від 04.07.2007 № 370 було встановлено, що поранення відноситься до тяжкого ступеню, тобто після того як він вже повернувся з останньої відпустки за станом здоров`я, а не на момент прийняття командиром рішення про його вибуття у відповідні відпустки. Окрім цього, ОСОБА_2 виплачено додаткову винагороду у розмірі 100000 грн. згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 02.01.2023 № 15 за період з 11.12.2022 по 21.12.2022, з 22.12.2022 по 31.12.2022, та додаткову винагороду у розмірі 30000 грн. згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 01.02.2023 № 493 за період з 01.01.2023 по 31.01.2023 Військовою частиною НОМЕР_1 нараховано та виплачено у повному обсязі додаткову винагороду, збільшену до 100000 грн. за спірний період. Доказом вказаного слугує картка особового рахунку військовослужбовця ОСОБА_1 № НОМЕР_2 за 01/2022-12/2022 та картка № НОМЕР_3 за 01/2023-12/2023. Дані відомості відображені у стовпцях "Премія захисникам", "Винаг. за безпос. участь у бойових діях", "Винагорода до рівня 100 тисяч іншим".

03.10.2024 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій вказує на безпідставність викладених у ній обставин, оскільки вони не спростовують доводи позовної заяви, а твердження відповідача про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 грн. не відповідають дійсності.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 02.04.2025 у справі № 420/28590/24 адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнив частково.

Визнав протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_5 ) в повному обсязі додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", у розмірі до 100000 грн. за період з 21.12.2022 по 31.12.2022, з 01.01.2023 по 30.01.2023, з 31.01.2023 по 01.03.2023, з 13.04.2023 по 12.05.2023 пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та перебуванням у відпустці для лікування після тяжкого поранення.

Зобов`язав військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_5 ) додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", у розмірі до 100000 грн. за період з 21.12.2022 по 31.12.2022, з 01.01.2023 по 30.01.2023, з 31.01.2023 по 01.03.2023, з 13.04.2023 по 12.05.2023 пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та перебуванням у відпустці для лікування після тяжкого поранення, з урахуванням раніше виплачених сум.

В решті позовних вимог відмовив.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, представник Військової частини НОМЕР_1 подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, у зв`язку з чим просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує на таких обставинах і причинах незаконності і необґрунтованості оскаржуваного судового рішення:

- суд першої інстанції не звернув увагу, що в довідках ВЛК від 30.01.2023 № 41 та від 12.04.2023 № 215 не було вказано висновки про ступінь важкості поранення, відтак у позивача відсутні правові підстави для нарахування та виплати додаткової винагороди за час перебування у даних відпустках у збільшеному розмірі;

- інші доводи відтворюють зміст відзиву на позовну заяву.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечує проти її задоволення. Вважає доводи апеляційної скарги необґрунтованими та такими, що не підтверджені належними та допустимими доказами та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Обставини справи.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 в період з 01.03.2022 по 16.08.2023 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Відповідно до виписки з медичної карти стаціонарного хворого від 26.12.2022 № 17335 позивач з 22.12.2022 по 26.12.2022 перебував на стаціонарному лікуванні в КНП "МКЛ № 16 "ДМР", згідно виписки з історії хвороби від 28.12.2022 № 3654 - з 27.12.2022 по 28.12.2022 на лікуванні в КНП "Доброславська БЛІЛ", а відповідно до виписки з медичної карти стаціонарного хворого від 30.01.2023 № 24137/836 - з 28.12.2022 по 30.01.2023 на стаціонарному лікуванні в Одеській обласній клінічній лікарні.

Згідно довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 29.02.2023 № 982 військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_1 21.12.2022 отримав поранення при безпосередній участі у бойових діях та здійсненні ним заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації та яке пов`язане з виконанням обов`язків військової служби із захисту Батьківщини.

Довідкою військово-лікарської комісії від 30.01.2023 № 41 визнано травма, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби. На підставі статті 81 графи ІІ Розладу хвороб потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів.

Довідкою військово-лікарської комісії від 12.04.2023 № 215 визнано поранення, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби. На підставі статті 81 графи ІІ Розладу хвороб потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів.

Довідкою гарнізонної військово-лікарської комісії від 30.05.2023 № 234 визнано поранення, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини; на підставі наказу МОЗ від 04.07.2007 № 370 відноситься до травм тяжкого ступеню.

Крім цього, ОСОБА_1 перебував у відпустці за станом здоров`я з 31.01.2023 по 01.03.2023 на підставі довідки ВЛК від 30.01.2023 № 41 та з 13.04.2023 по 12.05.2023 на підставі довідки ВЛК від 12.04.2023 № 215.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 16.08.2023 № 235 солдата ОСОБА_1 з 16 серпня 2023 року виключено зі списків особового складу частини, а з 17 серпня 2023 року знято з усіх видів забезпечення.

Вважаючи, що відповідачем не виплачено додаткову винагороду у розмірі 100000 грн. за час перебування на лікуванні та у відпустці з 21.12.2022 по 12.05.2023, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Висновок суду першої інстанції.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що загальна сума виплаченої ОСОБА_1 додаткової винагороди у збільшеному до 100000 грн. розмірі за грудень 2022 року (47419,36 грн.) є меншою, ніж визначено наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 02.01.2023 № 15, та має складати відповідно до вищенаведеного розрахунку 67741,93 грн.

Таким чином, у грудні 2022 року за період з 21.12.2022 по 31.12.2022 позивачу не в повному розмірі виплачено додаткову винагороду у збільшеному до 100000 грн. розмірі.

В той же час суд зауважив, що жодних доказів нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди у розмірі до 100000 грн. за період з 01.01.2023 по 30.01.2023 (період лікування у зв`язку з отриманням поранення), з 31.01.2023 по 01.03.2023, з 13.04.2023 по 12.05.2023 (період знаходження у відпустці у зв`язку з отриманням поранення) відповідачем до суду не надано.

Враховуючи вищевикладене, суд виснував, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню шляхом визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати позивачу в повному обсязі додаткової винагороди у збільшеному до 100000 грн. розмірі за період з 21.12.2022 по 31.12.2022, з 01.01.2023 по 30.01.2023, з 31.01.2023 по 01.03.2023, з 13.04.2023 по 12.05.2023 та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити додаткову винагороду у збільшеному до 100000 грн. розмірі за вказаний період, з урахуванням виплачених сум.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби закріплено у Законі України Про військовий обов`язок і військову службу №2232-XII від 25.03.1992 року (далі Закон України №2232-XII).

Згідно ст.1 Закону України №2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Згідно ст. 1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей №2011-XII від 20.12.1991 року (далі Закон України №2011-XII), соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

За ч.1 ст. 9 Закону України №2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення (ст. 10 Закону України №2011-XII).

Відповідно до ч. 4 ст. 9 Закону України №2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Згідно п. 2 постанови Кабінету Міністрів України Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб №704 від 30.08.2017 (далі постанова №704) грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (п.3 постанови №704).

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 з 5:30 24 лютого 2022 року був введений воєнний стан, який продовжує свою дію й по теперішній час.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 Про введення воєнного стану в Україні та №69 Про загальну мобілізацію, Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 року була прийнята постанова №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану (із змінами) (далі Постанова №168) (в редакції від 28.02.2022 року), згідно п.1 якої була установлено, що на період дії воєнного стану, зокрема, військовослужбовцям Збройних Сил виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Згідно п.5 Постанови №168 остання набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24.02.2022.

Постановою Кабінету Міністрів України №793 від 07.07.2022 року внесені зміни до постанови №168 від 28.02.2022 (зміни набирають чинності з 19.07.2022 року), зокрема:

- в абзаці першому п.1 постанови слова і цифри "додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно" замінено словами і цифрами "додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць";

- доповнено постанову п.2-1, згідно якого порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 було затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі Порядок №260) (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин), який визначає механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам.

Так, відповідно до пункту 7 Окремого доручення у період дії воєнного стану, до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень також включати військовослужбовців, які, зокрема: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікування в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Керівникам військово-лікарських (лікарсько-експертних) комісій закладів охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України при наданні рекомендацій про потребу у відпустці за станом здоров`я військовослужбовцям, які одержали поранення (контузію, травму, каліцтво) під час захисту Батьківщини, після закінчення стаціонарного лікування у військовому (цивільному) лікувальному закладі (в тому числі закордонному) одночасно надавати медичні висновки про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командирами військових частин цих військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100000 грн. за час цієї відпустки.

Пунктом 10 розділу XXXIV Порядку № 260 визначено, що у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень також включаються військовослужбовці, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Відповідно до пункту 11 розділу XXXIV Порядку № 260 підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.

Така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем.

Згідно з пунктом 12 розділу XXXIV Порядку № 260 керівниками військово-лікарських (лікарсько-експертних) комісій закладів охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України під час надання рекомендацій про потребу у відпустці за станом здоров`я військовослужбовцям, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) під час захисту Батьківщини, після закінчення стаціонарного лікування у військовому (цивільному) лікарняному закладі (у тому числі закордонному) одночасно надаються медичні висновки про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командирами військових частин цих військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100000 гривень за час цієї відпустки.

З аналізу наведених норм слідує, що Постановою № 168, Окремим дорученням та Порядком № 260 встановлено такі умови для виплати винагороди в розмірі 100000 грн. за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування, а саме:

за періоди перебування на стаціонарному лікуванні: наявність довідки військової частини про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва); пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини; факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення;

за періоди перебування у відпустці для лікування - після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії.

Відповідно до частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Ключове спірне питання, в контексті розгляду даної справи, в межах доводів апеляційної скарги стосується наявності підстав для нарахування та виплати позивачу ОСОБА_1 в повному обсязі додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", у розмірі до 100000 грн. за період з 21.12.2022 по 31.12.2022, з 01.01.2023 по 30.01.2023, з 31.01.2023 по 01.03.2023, з 13.04.2023 по 12.05.2023 пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та перебуванням у відпустці для лікування після тяжкого поранення.- наявність підстав для нарахування надбавки за вислугу років за період з 01.12.2021 по 01.03.2022 року у розмірі 40%.

Вирішуючи спірне питання, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з такого.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно виписок з медичної карти стаціонарного хворого та виписки з історії хвороби від 26.12.2022 № 17335, від 28.12.2022 № 3654, від 30.01.2023 № 24137/836 позивач знаходився на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та проходив лікування після поранення, отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби, у період з 22.12.2022 по 26.12.2022 у КНП "МКЛ № 16 "ДМР", з 27.12.2022 по 28.12.2022 у КНП "Доброславська БЛІЛ", з 28.12.2022 по 30.01.2023 в Одеській обласній клінічній лікарні.

Згідно довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 29.02.2023 № 982 військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_1 21.12.2022 отримав поранення при безпосередній участі у бойових діях та здійсненні ним заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації та яке пов`язане з виконанням обов`язків військової служби із захисту Батьківщини.

Довідкою військово-лікарської комісії від 30.01.2023 № 41 визнано травма, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби. На підставі статті 81 графи ІІ Розладу хвороб потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів.

Довідкою військово-лікарської комісії від 12.04.2023 № 215 визнано поранення, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби. На підставі статті 81 графи ІІ Розладу хвороб потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів.

Довідкою гарнізонної військово-лікарської комісії від 30.05.2023 № 234 визнано поранення, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини; на підставі наказу МОЗ від 04.07.2007 № 370 відноситься до травм тяжкого ступеню.

Також ОСОБА_1 перебував у відпустці за станом здоров`я з 31.01.2023 по 01.03.2023 на підставі довідки ВЛК від 30.01.2023 № 41 та з 13.04.2023 по 12.05.2023 на підставі довідки ВЛК від 12.04.2023 № 215.

Таким чином, з вищевикладеного слідує, що в період з 22.12.2022 по 26.12.2022, з 27.12.2022 по 28.12.2022, з 28.12.2022 по 30.01.2023 ОСОБА_1 проходив стаціонарне лікування в закладах охорони здоров`я у зв`язку з отриманим 21.12.2022 пораненням, пов`язаного із захистом Батьківщини, а в період з 31.01.2023 по 01.03.2023, з 13.04.2023 по 12.05.2023 позивачу надавалася відпустка для лікування на 30 календарних днів.

Поряд з тим, судом встановлено, що відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 02.01.2023 № 15 наказано:

п.1. виплатити особовому складу військової частини НОМЕР_1 призваних під час мобілізації додаткову винагороду в розмірі 30000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби за період з 01 грудня по 31 грудня 2022 року, зокрема ОСОБА_1 за період з 01.12.2022 по 10.12.2022:

п.2. виплатити особовому складу військової частини НОМЕР_1 призваних під час мобілізації за період безпосередньої участі в бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій (проведення заходів) додаткову винагороду в розмірі 100000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби та участі в таких діях та заходах за період з 01 грудня до 31 грудня 2022 року, зокрема, ОСОБА_1 за період з 11.12.2022 по 21.12.2022;

п.4. виплатити додаткову винагороду в розмірі 100000 грн. військовослужбовцям, які отримали поранення (контузії, каліцтва, травми), зокрема ОСОБА_1 за період з 22.12.2022 по 31.12.2022

Тобто, наказом фактично передбачено здійснення позивачу додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, у вигляді трьох виплат: 30000 грн. - за період з 01.12.2022 по 10.12.2022; 100000 грн. за участь у бойових діях - за період з 11.12.2022 по 21.12.2022; 100000 грн. внаслідок отримання поранення - за період з 22.12.2022 по 31.12.2022

Матеріалами справи встановлено, що з особової картки рахунку військовослужбовця вбачається, що позивачу за грудень 2022 року було нараховано додаткову винагороду у розмірі 30000 грн., та додаткову винагороду, збільшену до 100000 грн.: за безпосередню участь у бойових діях - 24838,71 грн., винагороду до розміру 100 тисяч - 22580,65 грн., всього 47419,36 (24838,71 грн. + 22580,65 грн.), яку виплачено на картковий рахунок позивача у січні 2023 року.

Тобто, загальна сума виплаченої ОСОБА_1 додаткової винагороди у збільшеному до 100000 грн. розмірі за грудень 2022 року (47419,36 грн.) є меншою, ніж визначено наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 02.01.2023 № 15, та має складати відповідно до вищенаведеного розрахунку 67741,93 грн.

Себто, як правильно зазначив суд першої інстанції, у грудні 2022 року за період з 21.12.2022 по 31.12.2022 позивачу не в повному розмірі виплачено додаткову винагороду у збільшеному до 100000 грн. розмірі.

Разом з тим, жодних доказів нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди у розмірі до 100000 грн. за період з 01.01.2023 по 30.01.2023 (період лікування у зв`язку з отриманням поранення), з 31.01.2023 по 01.03.2023, з 13.04.2023 по 12.05.2023 (період знаходження у відпустці у зв`язку з отриманням поранення) відповідачем до суду не надано.

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що ОСОБА_1 не в повному розмірі нараховано та виплачено додаткову винагороду у збільшеному до 100000 грн. розмірі за період з 21.12.2022 по 31.12.2022 (період лікування у зв`язку з отриманням поранення) та взагалі не нараховано та не виплачено додаткову винагороду у збільшеному до 100000 грн. розмірі за період з 01.01.2023 по 30.01.2023 (період лікування у зв`язку з отриманням поранення), з 31.01.2023 по 01.03.2023, з 13.04.2023 по 12.05.2023 (період знаходження у відпустці у зв`язку з отриманням поранення).

Доводи апеляційної скарги.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції не звернув увагу, що в довідках ВЛК від 30.01.2023 № 41 та від 12.04.2023 № 215 не було вказано висновки про ступінь важкості поранення, відтак у позивача відсутні правові підстави для нарахування та виплати додаткової винагороди за час перебування у даних відпустках у збільшеному розмірі колегія суддів відхиляє з огляду на таке.

Згідно з абз. 4 п. 1 Постанови КМУ № 168, підвищена винагорода належить особам, які перебувають на стаціонарному лікуванні або у відпустці для лікування після тяжкого поранення. Медична довідка від 30.01.2023 № 41 та від 12.04.2023 № 215 підтверджують перебування позивача безпосередньо у зв`язку з пораненням, що є самостійною підставою для нарахування підвищеного розміру винагороди, незалежно від формулювання «тяжкий» у самому висновку.

Остаточний висновок гарнізонної ВЛК від 30.05.2023 лише деталізував ступінь поранення, але документально підтверджені дати лікування у грудні 2022 травні 2023 рр. однозначно свідчать про необхідність стаціонарного лікування саме внаслідок поранення.

З огляду на викладене, означені доводи апелянти є необґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги, яким надано оцінку в мотивувальній частині постанови, встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Апеляційний суд враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (див. п. п. 29 - 30 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain), заява № 18390/91, від 09.12.1994.

При цьому, право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх ( див. пункт 30 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), заява № 49684/99, від 27.09.2001)

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно з частиною 1 статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02.04.2025 у справі № 420/28590/24 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Суддя-доповідач О.І. Шляхтицький
Судді Г.В. Семенюк А.Г. Федусик