Справа № 340/3960/24
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2025-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

15 липня 2025 року

м. Київ

справа №340/3960/24

провадження № К/990/27270/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Смоковича М. І.,

суддів: Кашпур О. В., Радишевської О. Р.,

перевіривши касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23 січня 2025 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 27 травня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності і зобов`язання вчинити певні дії,

у с т а н о в и в :

25 червня 2025 року зазначену касаційну скаргу сформовано за допомогою підсистеми «Електронний суд».

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Верховний Суд на підставі частини п`ятої статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» проаналізував ухвалені у цій справі судові рішення й установив, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , що полягає у невиплаті відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 108 від 17 квітня 2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : грошової компенсації за 23 доби невикористаної щорічної основної відпустки за 2022 рік, за 30 діб невикористаної основної відпустки за 2023 рік, за 8 діб невикористаної щорічної основної відпустки за 2024 рік, відповідно до абзацу 3 пункту 14 статті 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей»; грошової компенсації за 28 діб невикористаної додаткової відпустки учаснику бойових дій за 2023 та 2024 роки, відповідно до статті 16-2 Закону України «Про відпустки» та пункту 12 частини першої Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»; грошової допомоги на оздоровлення за 2024 рік у сумі 20762,50 грн; матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік; одноразової грошової допомоги по звільненню у розмірі 4% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний місяць служби, але не менш як 25 відсотків місячного грошового забезпечення (22 місяців), відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17 вересня 2014 року № 460;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 , відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 108 від 17 квітня 2024 року, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : грошову компенсацію за 23 доби невикористаної щорічної основної відпустки за 2022 рік, за 30 діб невикористаної основної відпустки за 2023 рік, за 8 діб невикористаної щорічної основної відпустки за 2024 рік, відповідно до абзацу 3 пункту 14 статті 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей»; грошову компенсацію за 28 діб невикористаної додаткової відпустки учаснику бойових дій за 2023 та 2024 роки, відповідно до статті 16-2 Закону України «Про відпустки» та пункту 12 частини першої Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»; грошову допомогу на оздоровлення за 2024 рік у розмірі 20762,50 грн; матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік; одноразову грошову допомогу по звільненню у розмірі 4% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний місяць служби, але не менш як 25 відсотків місячного грошового забезпечення (22 місяців), відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17 вересня 2014 року № 460;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , що полягає у невиплаті ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 грошового забезпечення за останньою займаною посадою протягом 4 місяців перебування на лікуванні в лікарняних закладах починаючи з 23 вересня 2023 року;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 грошове забезпечення за останньою займаною ним посадою протягом 4 місяців перебування на лікуванні в лікарняних закладах починаючи з 23 вересня 2023 року;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , що полягає у невиплаті ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 грошового забезпечення за період перебування у полоні з 03 грудня 2022 року по 30 грудня 2022 року;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 грошове забезпечення за період перебування у полоні з 03 грудня 2022 року по 30 грудня 2022 року;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , що полягає у невиплаті ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 додаткової грошової винагороди з розрахунку 100000 гривень в місяць за період з 30 грудня 2022 року по 20 березня 2024 року за перебування на стаціонарному лікуванні у закладах охорони здоров`я, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , додаткову грошову винагороду з розрахунку 100000 гривень в місяць за період за період з 30 грудня 2022 року по 20 березня 2024 року за перебування на стаціонарному лікуванні у закладах охорони здоров`я, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23 січня 2025 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 стосовно нарахування і виплати ОСОБА_1 надбавки за вислугу років і додаткової винагороди.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплати ОСОБА_1 додаткову винагороду відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 за період з 30 грудня 2022 року по 23 серпня 2023 року з розрахунку 100000 грн на місяць пропорційно кількості днів лікування у кожному місяці і перебування у відпустці за станом здоров`я, врахувавши раніше виплачені кошти.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплати ОСОБА_1 додаткову винагороду відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 за період з 23 вересня 2023 року по 20 березня 2024 року з розрахунку 100000 грн на місяць пропорційно кількості днів лікування у кожному місяці, врахувавши раніше виплачені кошти.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 перерахувати надбавку за вислугу років ОСОБА_1 за період з жовтня 2023 року по березень 2024 року, врахувавши правовий висновок суду, і виплатити кошти з урахуванням раніше виплачених.

Відмовлено у задоволенні позову в іншій частині вимог.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Третій апеляційний адміністративний суд постановою від 27 травня 2025 року апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 задовольнив частково, рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23 січня 2025 року в адміністративній справі № 340/3960/24 скасував в частині: визнання протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 стосовно нарахування і виплати ОСОБА_1 надбавки за вислугу років та зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 перерахувати надбавку за вислугу років ОСОБА_1 за період з жовтня 2023 року по березень 2024 року, врахувавши правовий висновок суду, і виплатити кошти з урахуванням раніше виплачених; визнання протиправними дій Військової частини НОМЕР_1 стосовно нарахування і виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди за період з 30 грудня 2022 року по 23 серпня 2023 року та зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплати ОСОБА_1 додаткову винагороду відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 за період з 30 грудня 2022 року по 23 серпня 2023 року з розрахунку 100000 грн на місяць пропорційно кількості днів лікування у кожному місяці і перебування у відпустці за станом здоров`я, врахувавши раніше виплачені кошти. У задоволенні позову ОСОБА_1 в цій частині відмовив. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишив без змін.

Не погодившись із зазначеними рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Військова частина НОМЕР_1 оскаржила їх у касаційному порядку.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондують приписи статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» і статті 13 КАС України.

Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

У цій справі, суд першої інстанції розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження. Предмет спору цієї справи не містить ознак, за яких її не можна було розглядати за правилами спрощеного провадження.

Водночас пунктом 2 частини п`ятої цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Доведення зазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.

В обґрунтування права на касаційне оскарження автор скарги вказує, що підставою касаційного оскарження судових рішень є підпункти «а», «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Перевіривши викладені доводи та надавши їм оцінку, Суд зазначає, що вживання законодавцем слова «фундаментальне» несе змістовне навантаження особливо складного і важливого питання у правозастосуванні. Доводів щодо такої особливої складності чи важливості питання, якого стосується спір у цій справі, автором касаційної скарги не наведено. Суб`єктивні труднощі у тлумаченні правової норми, які виникають у суб`єкта правозастосування, не обов`язково свідчать про те, що питання права має фундаментальне значення для правозастосовчої практики. За змістом підпункту «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, не ставиться у залежність від наявності висновку Верховного Суду з цього питання.

Твердження автора скарги про те, що справа становить виняткове значення для нього не підтверджене належними доказами та не обґрунтоване обставинами, які б виділяли вимоги автора скарги у цій справі в якусь особливу категорію спорів. Такі покликання автора скарги мають загальний характер та притаманні кожній аналогічній справі, а тому не можуть бути враховані судом касаційної інстанції.

Оцінивши доводи касаційної скарги, колегія суддів констатує, що автором касаційної скарги не наведено обґрунтованих посилань на існування обставин, передбачених підпунктами «а»-«г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України та такі обставини не встановлені судом з поданих матеріалів касаційної скарги.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За наведеного правового врегулювання та обставин справи підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 328, 333 КАС України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23 січня 2025 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 27 травня 2025 року у справі № 340/3960/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності і зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач М. І. Смокович

Судді О. В. Кашпур

О. Р. Радишевська