Справа № 140/6227/24
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2025-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2025 рокуЛьвівСправа № 140/6227/24 пров. № А/857/21851/24
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Курильця А.Р., Мікули О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду 30 липня 2024 року (головуючий суддя Валюх В.М., м. Луцьк) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ковельського відділу Управління Державної міграційної служби України у Волинській області про зобовґязання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Ковельського відділу Управління Державної міграційної служби України у Волинській області про зобов`язання ДМС оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року у формі паспортної книжечки згідно постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.1994 №353.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 30 липня 2024 року у задоволенні позову - відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

В апеляційній скарзі зазначає, що він дійсно звернувся до Ковельський відділ УДМСУ у Волинській області) але не з позовом а з заявою про заміну паспорта, виготовленого у вигляді паспортної картки (інформаційного листка), встановлення розбіжностей у записах та непридатності до користування, на паспорт, виготовлений у формі паспортної книжечки. Відмова Ковельського відділу УДМСУ у Волинській області ґрунтувалася на необхідності надання рішення суду про обмін непридатного до користування паспорта на паспорт книжечкою, для чого він звернувся до суду.

Вимога про заміну паспорта обґрунтовувалась для дотримання чинного законодавства України і запобігання виникненню певних негативних обов`язків та відповідальності згідно правил користування паспортом.

Крім того вимога про заміну паспорта, виготовленого у вигляді паспортної картки на паспорт, виготовлений у формі паспортної книжечки, обумовлена труднощами із зберіганням, внесенням та зміною інформації, зазначеними для ID-картки.

Він також надав необхідні документи, що відповідає нормам ст. 16 та 17 Положення, в тому числі і документ про відмову від індивідуального податкового номера (ІПН) чи реєстраційного номеру облікової картки платника податків (РНОКПП), який підтверджує факт настання обставини розбіжностей у записах.

У Ковельському відділі УДМСУ у Волинській області відмовили у обміні паспорта, посилаючись на ст.2 розділу IV Обмін паспорта «Тимчасового порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України» (далі - Порядок): «Для обміну паспорта заявник подає: 2) рішення суду».

Апелянт вважає що суд недостатньо розібрався у зверненні заявника. Суд помилився у тлумаченні підстав головної вимоги, а саме: Заявник звернувся до Ковельського відділу УДМСУ у Волинській області не за власним бажанням, як зазначено у абзаці 6 сторінки 2 Проекту, а на підставі повідомлення про відмову від ІНН/РНО КПП, що є підставою для внесення змін у паспорт, а оскільки це технічно не є можливим, то виникають розбіжності у записах і автоматично з 'являється підстава для обміну паспорта згідно закону, а саме ст. 16 Положення «Обмін паспорта провадиться у разі: розбіжностей у записах (невідповідність записів, зроблених у паспорті, записам в інших документах)». А, у такому випадку, паспорт, у якому є розбіжності з іншими документами або недостовірна інформація «визнається органами державної влади, зокрема судом, непридатним до користування». Не чекаючи настання негативних наслідків, для уникнення можливих ускладнень та на виконання норм чинного національного законодавства Автор як раз і звернувся до суду за рішенням про обмін паспорта. Автор втретє роз`яснює, що звернення до суду не є лише власним бажанням, а є наслідком виконання норм чинного законодавства, а саме ст. 19, 40, 55 Конституції України, ст. преамбули, 1-5, 7, 12, 13, 17, 19, 21 закону «Про звернення громадян», ст.8, 12, 16, 17, 25 ПОЛОЖЕННЯ, ст. 1, 10 розділу І, ст. 1, 2, 4 розділу IV ПОРЯДКУ. Таким чином закон зобов`язує видати рішення про обмін паспорта суд, а не тиіьки «власна воля» людини. За цих обставин додатково Автор роз`яснює вам, що суд, який зобов`язаний законом зробити певні дії, стає відповідачем у справі і повинен задовольнити вимоги Автора як адміністративно підпорядкований Автору як вигодонабувачу за законом.

Говорячи про те, що «нормами закону не передбачено можливість обміну паспорта громадянина України у формі ID-картки (у зв`язку з його непридатністю) на паспорт у формі паспортної книжечки зразка 1994 року за бажанням особи» суд змішує декілька понять і тверджень, які змішувати не можна, тим самим робить логічну підміну, тобто видає нелогічне за логічне

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач проси таку залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Згідно п. 3 ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що 29.06.2017 ОСОБА_1 подав заяву-анкету № 715684 для внесення інформації до ЄДДР у зв`язку із оформленням паспорта громадянина України (а. с. 27), а також 30.06.2021 позивач подав заяву-анкету № 6225330 для внесення інформації до ЄДДР у зв`язку із обміном до закінчення строку дії паспорта (а. с. 26), та позивачу було видано паспорт громадянина України у формі пластикової ІD-картки № НОМЕР_1 від 13.07.2021, строком дії до 13.07.2031 (а. с. 7).

12.03.2024 за вх. № С-7/6/0717-24 ОСОБА_1 звернувся до Ковельського відділу УДМСУ у Волинській області із заявою, у якій, у зв`язку із непридатністю паспорта у формі ІD-картки, просив виготовити новий паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення № 2503-ХІІ (а. с. 8).

Листом від 06.04.2024 № 0717-368/0717.1-24 Ковельський відділ УДМС у Волинській області повідомив позивача, що відсутні законні підстави для оформлення та видачі паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення № 2503-ХІІ, та чинним законодавством України не передбачено можливості обміну паспорта у формі I-D-картки на паспорт громадянина України у формі паспортної книжечки зразка 1994 року за власним бажанням (а. с. 4-5).

Постановляючи рішення суд першої інстанції виходив з того, що згідно із підпунктом «а» пункту 1 частини першої статті 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» від 20.11.2012 № 5492-VI (далі Закон № 5492-VI) документи, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру (далі - документи Реєстру), відповідно до їх функціонального призначення поділяються на: документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України: паспорт громадянина України.

Згідно частини третьої статті 13 Закону № 5492-VI, паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, дипломатичний паспорт України, службовий паспорт України, посвідчення особи моряка, посвідчення члена екіпажу, посвідчення особи без громадянства для виїзду за кордон, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, проїзний документ біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, проїзний документ особи, якій надано додатковий захист, картка мігранта містять безконтактний електронний носій.

Відповідно до частин першої, другої, четвертої статті 14 Закону № 5492-VI форма кожного документа встановлюється цим Законом. Документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклета. Документи у формі книжечки на всіх паперових сторінках та на верхній частині обкладинки повинні мати серію та номер документа, виконані за технологією лазерної перфорації.

За приписами частин першої - четвертої статті 21 Закону № 5492-VI паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України. Кожен громадянин України, який досяг чотирнадцятирічного віку, зобов`язаний отримати паспорт громадянина України. Оформлення, видача, обмін паспорта громадянина України, його пересилання, вилучення, повернення державі та знищення здійснюються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Паспорт громадянина України оформляється особам, які не досягли вісімнадцятирічного віку, на чотири роки, а особам, які досягли вісімнадцятирічного віку, - на кожні 10 років. Паспорт громадянина України виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій.

При цьому суд слушно зауважив, що на даний час діє Положення № 2503-ХІІ, пунктом 3 якого передбачено, що бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно із пунктами 1-4 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 № 302 (далі - Постанова № 302), передбачено, що паспорт громадянина України (далі - паспорт) є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України. Паспорт виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій. Кожен громадянин України, який досяг 14-річного віку, зобов`язаний отримати паспорт. Паспорт оформляється особам, які не досягли 18-річного віку, на чотири роки, а особам, які досягли 18-річного віку, - на кожні 10 років.

Відповідно до підпункту 5 пункту 6 Порядку № 302 обмін паспорта здійснюється у разі: непридатності паспорта для подальшого використання (паспорт/фотокартка має пошкодження (та/або відсутня його/її частина), що не дають змогу візуально ідентифікувати особу, прочитати прізвище, власне ім`я, по батькові, дату та місце народження, ким виданий паспорт, підпис посадової особи та дату видачі, пошкодження перфорованої серії та номера, що не дають змогу встановити реквізити паспорта, виправлення, зокрема внесення змін до персональних даних особи/найменувань органу/штампа/печатки, пошкодження, які блокують можливість зчитування, а також внесення змін до інформації безконтактного електронного носія).

Як уже зазначалось вище, 29.06.2017 ОСОБА_1 подав заяву-анкету № 715684 для внесення інформації до ЄДДР у зв`язку із оформленням паспорта громадянина України (а. с. 27), а також 30.06.2021 позивач подав заяву-анкету № 6225330 для внесення інформації до ЄДДР у зв`язку із обміном до закінчення строку дії паспорта (а. с. 26), та позивачу було видано паспорт громадянина України у формі пластикової ІD-картки № НОМЕР_1 від 13.07.2021, строком дії до 13.07.2031 (а. с. 7).

12.03.2024 ОСОБА_1 звернувся до Ковельського відділу УДМСУ у Волинській області із заявою, у якій просив у зв`язку із непридатністю паспорта саме у формі ІD-картки видати новий паспорт громадянина України, але уже у вигляді книжечки зразка 1994 року.

При цьому суд слушно зауважив, що підпунктом 5 пункту 6 Порядку № 302 чітко передбачено, що у разі непридатності паспорта у формі картки для подальшого використання здійснюється його обмін на такий же паспорт у формі картки.Нормами Закону № 5492-VI, Порядку № 302 та Положення № 2503-ХІІ не передбачена можливість обміну паспорта громадянина України у формі ІD-картки (у зв`язку із його непридатністю) на паспорт у формі паспортної книжечки зразка 1994 року за бажанням особи.

Верховний Суд у постанові від 22.03.2024 у справі № 540/4500/21 вказав, що використання позивачем паспорта громадянина України у вигляді ID-картки, оформленого внаслідок волевиявлення останнього, тобто позивач надав згоду на обробку персональних даних та йому було присвоєно унікальний номер запису в Реєстрі, який є єдиним та присвоюватись повторно не буде, свідчить, що отримання паспорта громадянина України у вигляді ID-картки при обміні вже виданого йому раніше паспорту громадянина України у вигляді картки, у зв`язку з його непридатністю для користування, жодним чином не порушує права позивача та в будь-якому разі не є втручанням у його приватне і сімейне життя.

Висновки Великої Палати Верховного Суду у зразковій справі № 806/3265/17 не підлягають застосуванню при вирішенні цієї справи та ця справа не може бути визнана типовою з огляду на те, що позивач, звертаючись у минулому за оформленням паспорту громадянина України у вигляді ID-картки, вже надавав згоду на обробку персональних даних із використанням засобів ЄДДР, і УНЗ у вказаному Реєстрі вже був сформований.

Щодо доводів позивача про отримання ним повідомлення про відмову від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків від 06.03.2024 № 0306-24-01024 (а. с. 6), то суд першої інстанції правильно зазначив, що отримання такого повідомлення не створює фактичних підстав для оформлення та видачі позивачу паспорта у формі книжечки, а у вказаному повідомленні зазначено, що воно видане фізичній особі для внесення відповідної інформації до паспорта саме у формі картки.

З урахуванням встановлених обставин справи, наведених норм чинного законодавства України та правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 22.03.2024 у справі № 540/4500/21, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду 30 липня 2024 року у справі №140/6227/24 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя М. А. Пліш
судді А. Р. Курилець
О. І. Мікула