Справа № 520/35376/24
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2025-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2025 р.Справа № 520/35376/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Перцової Т.С. , Жигилія С.П. ,

за участю секретаря судового засідання Кругляк М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.03.2025, головуючий суддя І інстанції: Заічко О.В., м. Харків, по справі № 520/35376/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Харківській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомленнь-рішень, запису про заміну обтяжувача та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Харківській області, в якому просить суд (з урахуванням заяви про зміну предмету позову від 14.03.2025):

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення від 10.02.2023 року № 0-2032, яким позивачу визначена сума податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно в розмірі 1800,00 грн., за податковий період 2021 рік,

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення від 10.02.2023 року № 0-2032, яким позивачу визначена сума податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно в розмірі 5100,00 грн., за податковий період 2021 рік,

визнати протиправним та скасувати запис про заміну обтяжувача від 15.07.2021 року 13:51:07, термін дії (до змін) 18.07.2021 термін дії (після змін) 15.07.2026 в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна,

стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 500 000 грн,

стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України () на користь позивача судові витрати по справі, остаточний розрахунок яких буде представлено в порядку ч.7 ст.139 КАС України до закінчення судових дебатів у справі.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 27.03.2025 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області в частині визнання протиправним та скасування запису про заміну обтяжувача від 15.07.2021 року 13:51:07, термін дії (до змін) 18.07.2021 термін дії (після змін) 15.07.2026 в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна та стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 500 000,00 грн - залишено без розгляду.

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Григорія Сковороди, буд. 46,м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н,61057, ) в частині визнання протиправними та скасування податкових повідомленнь - рішень від 10.02.2023 року № 0-2032 та від 10.02.2023 року № 0-2032 задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Харківській області () від 10.02.2023 року № 0-2032, яким ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) визначена сума податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно в розмірі 1800,00 грн.(одна тисяча вісімсот гривень 00 копійок), за податковий період 2021 рік.

Визнано протиправним та скасоване податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Харківській області () від 10.02.2023 року № 0-2032, яким ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) визначена сума податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно в розмірі 5100,00 грн. (п`ять тисяч сто гривень 00 копійок), за податковий період 2021 рік.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.03.2025 та прийняти нове рішення, яким задовольнити апеляційну скаргу ГУ ДПС, скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.03.2025 у справі №520/35376/24 в частині визнання протиправним та скасування ППР від 10.02.2023 № 0-2032 у розмірі 5 100,00 гривень. Прийняти в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову у вищезазначеній частині - відмовити. В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.03.2025 залишити без змін.

За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна позивача від 21.01.2025, яку надано відповідачем, відомості про наявність права власності у позивача на об`єкт нерухомого майна нежитлове приміщення загальною площею 85 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , взагалі відсутні.

Задовольняючи позов, зокрема, в частині визнання протиправними та скасування податкових повідомлення - рішення від 10.02.2023 року №0-2032 суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не були враховані відомості з державного реєстру речових прав стосовно позивача, оскільки у 2021 році позивач не був власником зазначених у податкових повідомленнях рішеннях об`єктів нежитлової нерухомості.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Відповідно до підпункту 265.1.1 пункту 265.1 статті 265 ПК України податок на майно складається в тому числі із податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Згідно з підпунктом 266.1.1 пункту 266.1, підпункту 226.2.1 пункту 266.2 статті 266 ПК України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Так, об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (п.п. 266.2 п. 266.2 ст.266 ПК України).

Згідно з п.п. 266.3.1 п. 266.3 ст. 266 ПК України базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності (п.п. 266.3.2 п. 266.3 ст. 266 ПК України).

Відповідно до п.п. 266.7.4 п. 266.7 ст. 266 ПК України, органи державної реєстрації прав на нерухоме майно, а також органи, що здійснюють реєстрацію місця проживання фізичних осіб, зобов`язані щокварталу у 15-денний строк після закінчення податкового (звітного) кварталу подавати контролюючим органам відомості, необхідні для розрахунку та справляння податку фізичними та юридичними особами, за місцем розташування такого об`єкта нерухомого майна станом на перше число відповідного кварталу в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У разі подання платником податку контролюючому органу правовстановлюючих документів на нерухоме майно, відомості про яке відсутні у базі даних інформаційних систем центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, сплата податку фізичними особами здійснюється на підставі поданих платником податку відомостей до отримання контролюючим органом відомостей від органів державної реєстрації прав на нерухоме майно про перехід права власності на об`єкт оподаткування.

Так, податкове повідомлення - рішення від 10.02.2023 року № 0-2032 було прийнято Головним управлінням ДПС у Харківській області у зв`язку з не сплатою податкових зобов`язань з податку на нерухоме майно, а саме за нежитлове приміщення, за адресою АДРЕСА_2 , площею 85,0 кв. м., в розмірі 5100,00 грн. (п`ять тисяч сто гривень 00 копійок), за податковий період 2021 рік.

Апелянтом на підтвердження того, що нежитлове приміщення за адресою АДРЕСА_2 , площею 85,0 кв. м. є власністю ОСОБА_1 було надано договір купівлі-продажу від 15.08.2017 та акт приймання-передачі від 13.08.2021.

Згідно до матеріалів справи, 15.08.2017 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений договір купівлі-продажу.

Згідно до якого продавець, передав у власність, а покупець, прийняв у власність нежитлову будівлю літ. Г-1 загального площею 85,0 кв. м., що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , та зобов?язується сплатити за неї обговорену грошову суму. На земельній ділянці площею 0,0207 га, кадастровий номер :02:017:0012, розташована нежитлова будівля літ. «Г-І» загальною площею 85,0 кв. м.

В подальшому, згідно до акту приймання-передачі від 13.08.2021, встановлено, що відповідно до рішення №1 єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕНТ-ЦЕНТР» від 11.08.2021 року про збільшення статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕНТ-ЦЕНТР» за рахунок додаткового вкладу єдиного учасника, ОСОБА_1 передає, а ТОВ «РЕНТ-ЦЕНТР» приймає до статутного капіталу у не грошовій формі - наступне нерухоме майно, зокрема:

Нежитлова будівля літ. «Г-1», за адресою: АДРЕСА_2 , площею 85,0 кв. м., реєстраційний номер 01, вартістю 1 575 000 (один мільйон п`ятсот сімдесят п`ять тисяч) гривень.

Між тим, відповідачем ні під час розгляду справи в суді першій інстанції, ні до апеляційної скарги, ні під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції не надав докази реєстрації за позивачем права власності за наведеним договором купівлі продажу у встановленому законом порядку.

Відповідач в обґрунтування такої позиції надав письмові пояснення від 11.07.2025 в яких посилаючись на частину 3 статті 334 Цивільного кодексу України зазначає, що моментом набуття права власності на майно, у разі нотаріального посвідчення договору, є момент такого посвідчення.

Проте, колегія суддів вважає такі висновки безпідставними, виходячи з наступного.

Так, приписами статті 334 Цивільного кодексу України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

Відмова у державній реєстрації права на нерухомість, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду.

Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Згідно до ч. 1 с. 182 ЦК України встановлено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав регулюються Законом України від 01.07.2004 року № 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (далі - Закон № 1952-IV)

Згідно з ч. 2 ст. 3 Закону № 1952-IV визначено, що речові права на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають, змінюються та припиняються з моменту такої реєстрації.

Відповідно до п 1ч. 1 ст. 4 Закону № 1952-IV державній реєстрації прав підлягають право власності та право довірчої власності як спосіб забезпечення виконання зобов`язання на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, право довірчої власності як спосіб забезпечення виконання зобов`язання на майбутній об`єкт нерухомості;

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18 (провадження № 14-125цс20) зазначено, що набуття особою володіння нерухомим майном полягає у внесенні запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за цією особою, а функцією державної реєстрації права власності є оголошення належності нерухомого майна певній особі (особам). Близькі за змістом висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 7 листопада 2018 року у справі № 488/5027/14-ц (провадження № 14-256 цс 18, пункти 95, 96), від 30 червня 2020 року у справі № 19/028-10/13 (провадження № 12-158гс19, пункт 10.29).

Відповідно до частини четвертої статті 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації.

Отже, одночасно з набуттям особою у володіння нерухомого майна шляхом державної реєстрації за нею права власності така особа за наявності правових підстав набуває право власності на таке майно, у зв`язку з чим право власності на нерухоме майно виникає не з моменту укладення договору чи передачі майна, а виключно з дати внесення відповідного запису до державного реєстру.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду в постанові від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18.

В той же час, контролюючим органом не надано жодних доказів підтвердження того, що нежитлове приміщення за адресою АДРЕСА_2 , площею 85,0 кв. м. є власністю ОСОБА_1 , оскільки до суду першої інстанції та суду апеляційної інстанції не надано доказів державної реєстрації вказаного нерухомого майна.

Також, в матеріалах справи відсутні витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно в підтвердження реєстрації за позивачем права власності на вказане нерухоме майно, відповідні витяги з реєстрів щодо прав власності позивача щодо нежитлового приміщення за адресою АДРЕСА_2 , площею 85,0 кв. м. у 2021 р. ні до суду першої інстанції та ні до суду апеляційної інстанції відповідачем не надано та не долучено таких документів до апеляційної скарги.

Крім того, відповідач не надав обґрунтованих пояснень неможливості надати належні докази щодо державної реєстрації права власності за позивачем на нежитлове приміщення за адресою АДРЕСА_2 , площею 85,0 кв. у 2021 році.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням наведеного, Головним управлінням ДПС у Харківській області не надано жодного підтвердження факту державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна, а саме нежитлового приміщення за адресою АДРЕСА_2 , площею 85,0 кв. м. за ОСОБА_1 на момент виникнення податкового зобов`язання.

Отже, під час прийняття податкового повідомлення- рішення від 10.02.2023 року № 0-2032 у відповідача були відсутні відповідні докази щодо наявності у позивача права власності на нежитлові приміщення, що визначені податковим органом як об`єкт оподаткування.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення- рішення від 10.02.2023 року № 0-2032, яким ОСОБА_1 визначена сума податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно в розмірі 5100,00 грн.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, яке є обґрунтованим, прийняте на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області без задоволення, а судове рішення без змін.

Інші доводи сторін на висновки колегії суддів не впливають.

Відповідно до ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення-без змін.

Згідно зі ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, рішення або ухвалу-без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (№ 65518/01; пункт 89), Проніна проти України (№ 63566/00; пункт 23) та Серявін та інші проти України (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29) .

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.03.2025 по справі № 520/35376/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Я.М. Макаренко
Судді Т.С. Перцова С.П. Жигилій
Повний текст постанови складено 16.07.2025 року