Справа № 580/11237/24
Суддя: Карпушова Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2025-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Мєзєнцева Є.І., Файдюка В.В., секретар судового засідання Євгейчук Ю.О., за участі в режимі відеоконференції представника відповідача Покотілової І.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Черкаській на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

Рух справи.

12.11.2024 ОСОБА_1 подав позов до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 05.08.2024 № 11288/23-00-24-05-01 та № 11291/23-00-24-05-01.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідно до вимог Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються суми, на які зменшено (прощено) борг фізичної особи шляхом проведення реструктуризації зобов`язань, передбачених кредитним договором, відповідно до якого кредитором було надано позичальнику - фізичній особі кредит в іноземній валюті, якщо така реструктуризація здійснена відповідно до порядку і на умовах, встановлених розділом IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» або пунктом 5 розділу Прикінцеві та перехідні положення Кодексу України з процедур банкрутства, внаслідок чого, спірні рішення є протиправними.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 21.02.2025 позовні вимоги задоволено у повному обсязі: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Черкаській області від 05.08.2024 № 11288/23-00-24-05-01 та податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Черкаській області від 05.08.2024 № 11291/23-00-24-05-01.

Приймаючі таке рішення суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки вони ґрунтуються на норм закону.

Відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, як таке, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове рішення, яким у задоволені позовних вимоги відмовити у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги аналогічні позиції відповідача у суді першої інстанції.

Зокрема, в скарзі зазначено, що банківська установа за самостійним рішенням здійснила прощення (анульовання) позивачу основної суми боргу (кредиту) у розмірі 222405,58 грн, що було відображено у податковому розрахунку за формою 1-ДФ під 126 ознакою доходу у II кварталі 2019 року, у зв`язку із чим, наполягає апелянт, позивач отримав дохід, який згідно з п.п. д п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України є доходом, отриманим платником податків як додаткове благо, і тому підлягає включенню до загального річного оподатковуваного доходу та відображенню платником в річній податковій декларації про майновий стан і доходи за 2019 рік.

Через таке порушення, наголошує апелянт, було встановлено не нарахування, неутримання та несплату позивачем податку на доходи фізичних осіб за 2019 рік у розмірі 40033,00 грн та військового збору за 2019 рік - 3336,08 грн, і тому були прийняті спірні рішення про збільшення грошових зобов`язань.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.04.2025 відкрито апеляційне провадження та витребувано справу зі суду першої інстанції, та після надходження справи, ухвалою від 09.06.2025р. призначено до слухання у відкрите судове засідання на 09.07.2025.

У судовому засіданні (в режимі відеоконференція) представник апелянта підтримав доводи апеляційної скарги.

Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Відповідно до ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін не перешкоджає розгляду справи по суті.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга є необґрунтованою і задоволенню не підлягає за огляду на таке.

Обставини справи.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що відповідачем була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка позивача, за наслідками якої було складено акт від 09.07.2024 № 8122/23-00-24-05-01/ (а.с.4).

Згідно висновків акту, було встановлено, що в частині повноти нарахування та своєчасності сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору, відповідно до наявної податкової інформації фізична особа - платник податків позивача у II кварталі 2019 року, останній отримав дохід, який згідно з ПК України підлягає включенню до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу та відображенню платником податків в річній декларації про майновий стан і доходи (податковій декларації).

Крім того, згідно відповіді отриманої від АТ Альфа-Банк листом від 09.06.2021 №50724-20.2-258049 (на запит ГУ ДПС у Черкаській області від 03.02.2021 №1359/6/23-00-24-0215) було підтверджено нарахування та виплату доходу у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням у розмірі 222405,58 грн та було відображено у податковому розрахунку за формою 1-ДФ під 126 ознакою доходу у II кварталі 2019 року.

На підставі такої інформації відповідач в акті робить висновок, що позивач як платник податків - фізична особа отримав дохід, який згідно з п.п. д п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України є доходом, отриманим платником податків як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 Кодексу) та підлягає включенню до загального річного оподатковуваного доходу та відображенню платником в річній податковій декларації про майновий стан і доходи за 2019 рік. Основна сума боргу (кредиту), анульованого (прощеного) за самостійним рішенням кредитора включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку та оподатковується податком на доходи фізичних осіб за ставками 18% (п. 167.1 ст. 167 Кодексу), та військовим збором за ставкою 1,5% об`єкта оподаткування, визначеного (п.п. 1.2 п.161 підрозділу 10 розділу XX Кодексу (пп. 1.3 п.161 підрозділу 10 розділу XX Кодексу).

Тобто, робить висновок відповідач в акті перевірки, додатковим благом фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 , що включається до розрахунку загального річного оподатковуваного доходу та підлягає відображенню в річній податковій декларації про майновий стан і доходи є сума 222405,58 грн.

Відповідач вважає, що позивачем порушено п.п. д, п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164, п.п. 168.1.3 п. 168.3 ст. 168 Податкового кодексу України, а саме: не нарахування, неутримання та несплата податку на доходи фізичних осіб за 2019 рік в сумі 40033грн. та порушення п.п. 1.4, п.п. 1,6 п. 16 прим. 1 підр. 10 розд. XX, пп. 168.1.3 п. 168.1 ст. 168 Кодексу, а саме: не нарахування, неутримання та несплата сум військового збору за 2019 рік в сумі 3336,08 грн., про що зазначає в акті перевірки.

На підставі таких висновків відповідачем 05.08.2024 приймаються спірні податкові повідомлення-рішення:

- № 11288/23-00-24-05-01, яким збільшено суму грошового зобов`язання із податку на доходи фізичних осіб за 2019 рік в сумі 40033,00 грн;

- № 11291/23-00-24-05-01, яким збільшено суму грошового зобов`язання із військового збору за 2019 рік в сумі 3336,08 грн.

Вищенаведені обставини підтверджені належними та допустимими доказами, і не є спірними.

Нормативно-правове обґрунтування.

Відповідно до положень ч.1-4 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Згідно вимог ч.1-4 статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права та обов`язки платників податків, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 №2755-VI (з наступними змінами та доповненнями, чинними на час виникнення спірних відносин, далі - ПК України).

Підпунктом 20.1.4. пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України органам державної податкової служби надане право проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом. Порядок проведення перевірок визначений статтями 75-86 Податкового кодексу України.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (далі - ПК України) платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з підпунктами 163.1.1 та 163.1.2 пункту 163.1 статті 163 ПК України (тут і надалі в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).

Відповідно до абзацу другого пункту 164.1 статті 164 ПК України загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Підпунктом 14.1.54 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні.

За правилами підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу).

Відповідно до підпункту 14.1.47 пункту 14.1 статті 14 ПК України додаткові блага - це кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Перелік додаткових благ, які включаються до оподатковуваного доходу, встановлений підпунктом 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України є вичерпним.

Так, відповідно до підпункту д підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України (в редакції, чинній з 1 січня 2015 року) до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Висновки суду апеляційної інстанції.

Отже боржник, який отримав додаткове благо у вигляді прощення (анулювання) основної суми боргу (кредиту) та який був належним чином повідомлений про прощення (анулювання) такого боргу (шляхом направлення кредитором відповідного повідомлення рекомендованим листом з повідомленням про вручення або надання повідомлення боржнику під підпис особисто), зобов`язаний відобразити анульовану суму боргу у складі оподатковуваного доходу з обчисленням та перерахуванням до бюджету відповідної суми податку.

Отже, згідно Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються суми, на які зменшено (прощено) борг фізичної особи шляхом проведення реструктуризації зобов`язань, передбачених кредитним договором, відповідно до якого кредитором було надано позичальнику - фізичній особі кредит в іноземній валюті, якщо така реструктуризація здійснена відповідно до порядку і на умовах, встановлених розділом IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про споживче кредитування або пунктом 5 розділу Прикінцеві та перехідні положення Кодексу України з процедур банкрутства.

Матеріалами справи підтверджено, що АТ Сенс Банк (є правонаступником АТ «Альфа-Банк», до якого було приєднано АТ «Укрсоцбанк») листом від 24.09.2024 № 43658-33.4-б/б повідомив позивача про обставину прощення (анулювання) частини суми боргу (кредиту) листом від 23.04.2019 вих. № 13-07/96-2218 та надав до своєї відповіді копію вказаного листа від 23.04.2019 (а.с. 27).

Крім того, згідно матеріалів справи, АТ Укрсоцбанк 23.04.2019 листом № 13-07/96-2218 повідомив позивача про факт прощення (анулювання) боргу, необхідність сплати клієнтом в самостійному порядку податків і зборів із такої суми прощеного боргу (а.с.29).

Як встановив суд першої інстанції, і апелянтом не спростовано, доказів направлення АТ Укрсоцбанк повідомлення від 23.04.2019 вих. № 13-07/96-2218 на адресу позивача рекомендованим листом з повідомленням та про вручення суду не надано.

Отже, з урахуванням зазначених обставин та наданих доказів, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач повідомлення банку від 23.04.2019 вих. № 13-07/96-2218 про прощення (анулювання) частини суми боргу (кредиту) отримав уже після прийняття відповідачем спірних податкових повідомлень-рішень.

Суд зазначає, що обставина належного повідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) суми боргу є невід`ємним елементом для самостійної сплати боржником податку з таких доходів та відображення їх у річній податковій декларації, оскільки іншого алгоритму ПК України не передбачає.

Таким чином, відповідач, збільшуючи податкові зобов`язання позивача, не перевірив обставини належного повідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) суми боргу, у зв`язку із чим суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що спірні податкові повідомлення-рішення є протиправними у зв`язку з чим їх належить скасувати, оскільки позивач лист з банківської установи про прощення (анулювання) боргу не отримав.

Щодо інших аргументи сторін, судом першої інстанції правильно зазначено, що встановлені судом обставини, є самостійними та достатніми підставами для прийняття рішення по суті спору, зокрема щодо скасування спірних ППР.

Згідно ч.1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Колегія суддів вважає, що наведені доводи апелянта не заслуговують уваги, оскільки не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Крім того, надаючи оцінку всім іншим доводам сторін, судова колегія наголошує що приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

Отже, судом першої інстанції повно та правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, відповідно до вимог ст. 242 КАС України.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Повний текст виготовлено 14.07.2025.

Керуючись ст.ст. 139, 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Черкаській на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2025 року - залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

Є.І. Мєзєнцев

В.В. Файдюк