Справа № 580/5228/25
Суддя: Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ
Дата ухвалення: 2025-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

15 липня 2025 року справа № 580/5228/25
м. Черкаси
Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Кульчицький С.О., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Будищенської сільської ради про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Будищенської сільської ради (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Виконавчого комітету Будишенської сільської ради від 21 лютого 2023 року за № 13 «Про вирішення спору про добросусідство між Гр. ОСОБА_2 , Гр. ОСОБА_3 , Гр. ОСОБА_1 , та затвердження акту, протоколу та висновку комісії по вирішенню земельних спорів від 16.02.2023»;

- визнати протиправним та скасувати рішення Виконавчого комітету Будишенської сільської ради від 13 жовтня 2023 року за № 134 «Про вирішення спору про добросусідство між ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та особами, які проживають за адресою АДРЕСА_1 Гр. ОСОБА_4 , Гр. ОСОБА_5 , Гр. ОСОБА_6 »;

- зобов`язати Будищенська сільська рада вчинити дії щодо вирішення земельного спору про добросусідство між ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_5 за заявами ОСОБА_3 до голови Будишенської сільської ради від 26 квітня 2021 року (яка зареєстрована 27.04.2021 за вх.№82/02-14) та 3 серпня 2021 року (яка зареєстрована від 03.08.2021 за вх.№147/02-14) шляхом обстеження присадибної земельної ділянки ОСОБА_5 ( АДРЕСА_2 за кадастровим номером присадибної земельної ділянки: :04:001:0308) на відповідність вимогам Державних санітарних норм і правил утримання територій населених місць, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України №145 від 17.03.2011, зареєстрованих Міністерством юстиції України 05.04.2011 № 457/19195 та Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ в Україні від 30.12.2014 №1417, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 05.03.2015 за № 252/26697 та складання Акта обстеження із залученням представників Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області (, 18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, 120) та Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області (, 18029, м. Черкаси, вул. прикордонника Лазаренка, 1) і прийняття рішення відповідно до статті 158 161 Земельного кодексу України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Відповідності до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За змістом ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах.

Публічно-правовим спором, згідно з п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України, є спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Критерії розмежування судової юрисдикції викладені, зокрема у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № П/811/1047/16. Згідно з указаним судовим рішенням передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Ознаки публічно-правового спору викладені, зокрема й у постанові Верхового Суду від 18 квітня 2019 року у справі № 813/3146/16, відповідно до якої публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин. Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Із змісту позовної заяви встановлено, що виконавчий комітет Будищенської сільської ради на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду в справі №580/11168/21, яке набрало законної сили, прийняв рішення:

- від 21.02.2023 №13 «Про вирішення спору про добросусідство між гр. ОСОБА_2 , гр. ОСОБА_3 , гр. ОСОБА_1 та затвердження акту, протоколу та висновку комісії по вирішенню земельних спорів від 16.02.2023», яким затверджено акт, протокол та висновок комісії по вирішенню земельних спорів від 16.02.2023. Пунктом 2 вказаного рішення вирішено спір про добросусідство між гр. ОСОБА_2 , гр. ОСОБА_3 та гр. ОСОБА_1 шляхом зобов`язання усунення гр. ОСОБА_2 всіх зазначених в акті від 16.02.2023 порушень в строк до 01.11.2023 включно;

- від 13.10.2023 № 134 «Про вирішення спору про добросусідство між Гр. ОСОБА_3 „ Гр. ОСОБА_1 та особами, які проживають за адресою АДРЕСА_1 Гр. ОСОБА_4 , Гр. ОСОБА_5 , Гр. ОСОБА_6 ,», яким затверджено акт, протокол та висновок комісії по вирішенню земельних спорів від 04.10.2023. Пунктом 2 вказаного рішення вирішено спір про добросусідство між особами, які проживають за адресою АДРЕСА_1 Гр. ОСОБА_4 , Гр. ОСОБА_5 , Гр. ОСОБА_6 , та Гр. ОСОБА_3 „ Гр. ОСОБА_1 , оскільки всі зазначені в акті комісії від 16.02.2023 порушення усунені в строк до 01.11.2023.

Таким чином, виникнення спірних правовідносин обумовлено незгодою позивача з рішенням виконавчого комітету Будищенської сільської ради від 21.02.2023 №13 «Про вирішення спору про добросусідство між гр. ОСОБА_2 , гр. ОСОБА_3 , гр. ОСОБА_1 та затвердження акту, протоколу та висновку комісії по вирішенню земельних спорів від 16.02.2023» та від 13.10.2023 № 134 «Про вирішення спору про добросусідство між Гр. ОСОБА_3 , Гр. ОСОБА_1 та особами, які проживають за адресою АДРЕСА_1 Гр. ОСОБА_4 , Гр. ОСОБА_5 , Гр. ОСОБА_6 »

За змістом статті 12 ЗК України до повноважень сільських рад у галузі земельних відносин на території сіл належить, зокрема, і вирішення земельних спорів.

Частинами першою, третьою статті 158 ЗК України визначено, що земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування. Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах території територіальних громад щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, обмежень у використанні земель та земельних сервітутів, додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах.

За змістом статті 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження, зокрема, вирішення земельних спорів у порядку, встановленому законом.

Звертаючись до суду з позовом, позивач зазначив, що оскаржуваним висновком Комісії порушуються його права як суміжних землевласників.

Суд звертає увагу, що захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, які виникають із цивільних, житлових відносин, підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За правилами частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з положеннями частини першої статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Пунктом 10 частини другої статті 16 ЦК України до способів захисту цивільних прав та інтересів належить, зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Згідно зі статтею 103 Земельного кодексу України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив).

Відповідно до частини другої статті 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Вирішення цього спору буде впливати на речові права інших фізичних осіб.

Вищенаведене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 08.07.2021 у справі № 813/956/16.

Суд звертає увагу, що захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, які виникають із цивільних, житлових відносин, підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Отже, не є публічно-правовим спір щодо управлінських дій суб`єкта владних повноважень. Такий спір є спором про цивільне право, незважаючи на те, що у спорі бере участь суб`єкт публічного права, а спірні правовідносини врегульовані нормами цивільного й адміністративного права.

Таким чином, правовідносини, пов`язані з прийняттям спірного рішення, підпадають під визначення приватноправових і з урахуванням суб`єктного складу сторін мають вирішуватися судами за правилами цивільного судочинства.

Окремо слід зазначити, що згідно з положеннями статті 318 КАС України, рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил юрисдикції (підсудності), визначених статтями 20, 22, 25-28 цього Кодексу.

Таким чином, розгляд даної справи Черкаським окружним адміністративним судом призведе до порушення правил підсудності, а також до зволікання у вирішенні спору.

У рішенні Європейського Суду з прав людини (далі - Суд) від 20.07.2016 у справі Сокуренко і Стригун проти України (заяви №29458/04, №29465/04) зазначено, що відповідно до прецедентної практики Суду термін встановленим законом у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом [див. рішення у справі Занд проти Австрії (Zand v.Austria), заява №7360/76]. У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства. (…) фраза встановленого законом поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У своїх оцінках Суд дійшов висновку, що не може вважатися судом встановленим законом, національний суд, що не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено право особи, права та свободи якої було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Відтак, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушених прав та бути адекватним наявним обставинам.

Суд роз`яснює позивачу, що даний спір належить до юрисдикції місцевого загального суду з урахуванням територіальної підсудності відповідача, або за місцем проживання (реєстрації) позивача.

Враховуючи, що для захисту порушених позивач має звернутись до загального суду у порядку ЦПК України, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у справі.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Також суддя звертає увагу, що ОСОБА_1 зверталась до суду з позовом, яким просила - визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Будищенської сільської ради від 21.02.2023 №13 «Про вирішення спору про добросусідство між гр. ОСОБА_2 , гр. ОСОБА_3 , гр. ОСОБА_1 , та затвердження акту, протоколу та висновку комісії по вирішенню земельних спорів від 16.02.2023»; визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Будищенської сільської ради від 13.10.2023 №134 «Про вирішення спору про добросусідство між ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та особами, які проживають за адресою АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_4 , гр. ОСОБА_5 , гр. ОСОБА_6 », проте ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 13.01.2025 у справі №580/84/25, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.04.2025, відмовлено у відкритті провадження у справі, оскільки справу не належить розглядати у адміністративному судочинстві.

Керуючись ст. 170, 171, 242, 243, 248, 256, 294, 295, КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Будищенської сільської ради про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії.

Роз`яснити позивачеві, що розгляд даного спору віднесений до юрисдикції місцевого загального суду у порядку цивільного судочинства.

Роз`яснити позивачеві, що повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, однак апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

СуддяСергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ