Справа № 600/4781/24-а
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2025-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/4781/24-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Сіжук Ольга Володимирівна

Суддя-доповідач - Мацький Є.М.

16 липня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мацького Є.М.

суддів: Сушка О.О. Залімського І. Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 02 квітня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. ОСОБА_1 звернулася до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити дії.

2. В обґрунтування позову вказала, що Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області не зарахувало до страхового стажу позивача період навчання відповідно до диплому серії НОМЕР_1 від 19.06.1986 та період роботи в Чернівецькій обласній колегії адвокатів з 19.02.1990 по 30.09.1993, а також періоди з 1996 по 2010 та з 01.01.2001 по 31.12.2003, коли позивач займалась підприємницькою діяльністю. Вказані дії позивач вважає протиправними, оскільки при наданні відмови у призначенні пенсії відповідачем порушено вимоги Закону України «Про адміністративну процедуру». У зв`язку з наведеним вважає, що рішення про відмову у призначенні пенсії від 13.09.2024 №19 є протиправним та підлягає скасуванню.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

3. Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 02 квітня 2025 року адміністративний позов задоволено частково.

3.1. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №19 від 13.09.2024 про відмову в призначенні пенсії.

3.2. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період навчання в Пермському Держуніверситеті імені Горького з 1981-1986 роки, згідно диплому НОМЕР_1 , періоду роботи позивача в Чернівецькій обласній колегії адвокатів з 19.02.1990 по 30.09.1993, періоду роботи позивача з 01.01.2001 по 31.12.2003, а також період роботи з 1996 по 2010 рік, з урахуванням довідки про доходи від адвокатської діяльності від 18.04.2011 №4841/Д/17-509, виданої ДПІ у місті Чернівці.

3.3. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 06.09.2024 про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням висновків суду.

3.4. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

4. Апелянт, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

5. В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що суд першої інстанції помилково зобов`язав зарахувати період навчання в Пермському Держуніверситеті імені Горького з 1981-1986 роки до страхового стажу. Також помилково зобов`язано до стажу зарахувати період роботи позивача в Чернівецькій обласній колегії адвокатів з 19.02.1990 по 30.09.1993, оскільки в трудовій має місце виправлення дати звільнення з роботи, не завірене належним чином.

6. Також відповідач заперечує щодо зарахування до страхового стажу позивача періодів здійснення ним підприємницької діяльності згідно довідки про доходи № 4841/1/17-509 від 18.04.2011 ДПІ у Чернівцях, оскільки відсутня інформація про сплачені страхові внески до Пенсійного фонду України.

ІІ. ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

7. Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 06.09.2024 позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області із заявою про призначення пенсії за віком за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». (а.с. 20).

8. Вказана заява за принципом екстериторіальності спрямована для розгляду до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

9. За результатами розгляду заяви позивача від 06.09.2024 про призначення пенсії, 13.09.2024 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області прийнято рішення за №19 про відмову в призначенні пенсії за віком.

10. Як слідує із вказаного рішення, підставою відмови відповідач зазначив, що згідно наданих документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу, страховий стаж заявниці становить 21 рік 4 місяці 8 дні.

11. Так, відповідачем до страхового стажу не зараховано наступні періоди: період навчання відповідно диплому серії НОМЕР_1 від 19.08.1986, оскільки документ подано в копії; період роботи з 19.02.1990 по 30.09.1993, оскільки має місце виправлення дати звільнення з роботи; довідку про доходи № 4841/1/17-509 від 18.04.2011 ДПІ у Чернівцях, оскільки відсутня інформація про сплачені страхові внески до ПФУ; період з 01.01.2001 по 31.12.2003, оскільки в Реєстрі застрахованих осіб відсутня кількість трудових днів або цивільно-правових відносин

12. У зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, Головне управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області вирішило відмовити позивачу в призначенні пенсії за віком згідно статті 26 Закону №1058. (а.с. 17 зворотній бік).

13. Головне управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області листом від 20.09.2024 №2400-1706-8/38585 повідомило позивача про прийняте рішення про відмову в призначенні пенсії за віком. (а.с. 17).

14. Вважаючи відмову в призначенні пенсії за віком протиправною, позивач звернулася до суду з вказаним позовом.

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

15. Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

16. Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду визначає Закон України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (надалі - Закон № 1058-IV).

17. Згідно з визначенням, наведеним у ст. 1 Закону № 1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

18. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

19. Згідно з ч. 2 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

20. Частиною 4 ст. 24 Закону № 1058-IV передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

21. За приписами статті 40 Закону № 1058-IV, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або у разі відсутності після 01.07.2000 60 місяців страхового стажу, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 01.07.2000 незалежно від перерв.

22. Згідно зі ст. 44 Закону № 1058-IV, призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

23. Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

24. Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

25. Відповідно до частини першої статті 26 Закону №1058-IV починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема: з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 років.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

26. Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої апеляційної скарги, Апеляційний Суд виходить з наступного.

27. Щодо тверджень апелянта про безпідставне зарахування судом до стажу періоду навчання відповідно диплому серії НОМЕР_2 від 19.06.1986 на підставі трудової книжки.

28. Відповідно до статті 62 Закону № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

29. Положеннями статті 62 Закону №1788-XII та пунктом 1 Порядку №637 визначено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

30. В силу вимог абзацу першого пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

31. Отже, зміст наведених норм дає підстави стверджувати, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються інші документи.

32. За загальним правилом відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, якій ця трудова книжка належить, а отже, й не може впливати на її особисті права.

33. Водночас, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, тому вказані обставини не можуть бути підставою для позбавлення позивача конституційного права на соціальний захист в частині призначення пенсії за віком.

34. Із змісту трудової книжки позивача НОМЕР_3 вбачається, що в оскаржуваний періоди в ній містяться наступні записи:

- навчання в Пермському Держуніверситеті імені Горького з 1981-1986 роки Диплом НОМЕР_1 ;

- №6 - 19.02.1990 прийнята стажером Чернівецької обласної колегії адвокатів;

- №7 - 08.06.1990 прийнята в члени Чернівецької обласної колегії адвокатів;

- №8 30.09.1993 відрахована з членів Чернівецької обласної колегії адвокатів в зв`язку з ліквідацією. (а.с. 30-31).

35. Суд зауважує, що трудова книжка позивача містить всі необхідні записи про роботу у спірний період, а саме відомості про підприємство, дату прийняття позивача на посаду, назву цієї посади, дані про реквізити наказів про прийняття на роботу та звільнення з роботи; ці записи є належним та допустимим доказом підтвердження трудового стажу позивача.

36. З матеріалів справи вбачається, що з 09.12.1992 позивач зареєстрована як фізична особа-підприємець. Згідно витягу з ЄРС для ФОП позивач здійснює підприємницьку діяльність у сфері надання юридичних послуг за КВЕД 69.10 діяльність у сфері права. (а.с. 25-26).

37. Згідно зі свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю №58 від 14.07.1993 позивач має право на зайняття адвокатською діяльністю. (а.с. 28).

38. З 09.11.1993 позивач перебувала на обліку в Пенсійному фонді як фізична особа-підприємець з реєстраційним номером 24.12.11266 з розміром страхових внесків 33,2% на момент постановки на обліку, що підтверджується повідомлення про взяття на обліку фізичної особи-підприємця, виданого Пенсійним фондом. (а.с. 29).

39. Відповідно до довідки ДПІ у місті Чернівці від 29.08.2001 №9471 позивач перебуває на обліку в ДПІ у місті Чернівці з 14.07.1993 як платник податків. (а.с. 29).

40. Відповідно до довідки Головного управління ДПС у Чернівецькій області від 09.10.2024 №3957/АП/24-13-62-02-04 з 14.07.1993 по 2011 рік позивачем подавалась декларація про доходи фізичної особи, одержані від зайняття адвокатською діяльністю. (а.с. 43).

41. Судом також встановлено, що довідкою про доходи від адвокатської діяльності від 18.04.2011 №4841/Д/17-509, виданої ДПІ у місті Чернівці, підтверджується те, що позивач з 1996 по 2004 та з 2007 по 2010 роки отримувала доходи від адвокатської діяльності. Вказана довідка видана на підставі інформації, вказаної в поданих деклараціях про одержані доходи від адвокатської діяльності. Із змісту вказаної довідки також вбачається, що в ній зазначено, як сума одержаного валового доходу, так і сума чистого доходу, тобто після сплати податків. (а.с. 22).

42. Стосовно періоду трудового стажу позивача з 01.01.2001 по 31.12.2003, суд зазначає наступне.

43. Постановою Правління Пенсійного фонду України №107 від 30.01.1992 затверджено Інструкцію про порядок здійснення операцій по зарахуванню і видаткам коштів Пенсійного фонду України.

44. Згідно пункту 12 вказаної Інструкції для обліку коштів, які надходять до Пенсійного фонду України, в установах банків, відкривається балансовий рахунок № 807 «Кошти Пенсійного фонду України» (пасивний), на якому в залежності від характеру надходжень ведеться облік в управліннях Пенсійного фонду на субрахунках у складі балансового рахунку № 807 в тому числі надходжень страхових внесків від громадян, що займаються підприємницькою діяльністю, заснованою на особистій власності фізичної особи та виключно її праці.

45. Як було встановлено судом, позивач перебувала на обліку в податкових органах та органах Пенсійного фонду з 09.11.1993, як самозайнята особа - приватний підприємець з ознаками незалежної професійної діяльності адвокат.

46. Постановою Пенсійного фонду України №11-1 від 06.09.1996 було затверджено Інструкцію про порядок обчислення і сплати підприємствами, установами, організаціями та громадянами страхових зборів до Пенсійного фонду України, а також обліку надходження і витрачання його коштів»

47. Пунктом 7.1. наведеної вище Інструкції встановлено, що збори з громадян, які займаються підприємницькою діяльністю, адвокатів, та інших громадян, діяльність яких заснована на приватній власності фізичної особи та виключно на її праці, нараховуються на чистий доход, що підлягає оподаткуванню, тобто на різницю між валовим доходом (виручкою у грошовій та натуральній формі) і документально підтвердженими витратами, що пов`язані з одержанням доходу, на підставі витягів з податкових декларацій. При цьому не враховуються суми акцизного збору і податку на добавлену вартість.

48. Отже, з 1993 року, в тому числі в період з 01.01.2001 по 31.12.2003, позивач щорічно в порядку, встановленому Декретом Кабінету Міністрів України «Про прибутковий податок з громадян», Інструкцію про порядок обчислення і сплати підприємствами, установами, організаціями та громадянами збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, інших платежів, а також обліку їх надходження до Пенсійного фонду України (затвердженої Постановою Правління Пенсійного Фонду України №4-6 від 04.06.1999) та Інструкцією «Про порядок обчислення і сплати підприємствами, установами, організаціями та громадянами збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, інших платежів, а також обліку їх надходження до Пенсійного фонду України» (затвердженої Постановою Правління Пенсійного фонду №16-6 від 19.10.2001) подавала звітність до податкового органу з доданими до неї доказами сплати внесків до пенсійного фонду, з обов`язковим спрямуванням копії такої звітності з платіжними документами про сплату внесків до пенсійного фонду на адресу регіонального органу Пенсійного фонду. Адміністрування сплати внесків до пенсійного фонду в цей період часу здійснювалось безпосередньо регіональними представництвами фонду.

49. Як слідує із матеріалів справи, зокрема, з довідки ДПІ в місті Чернівці від 05.02.2004 №/26-20/ «Про результати позапланової документальної перевірки дотримання вимог податкового законодавства суб`єктом незалежної професійної діяльності (адвокатом) підприємцем ОСОБА_1 АДРЕСА_1 , ід. код НОМЕР_4 за період з 01.01.2001р. по 31.12.2003р.» вбачається, що за період з 01.01.2001 по 31.12.2003 заборгованості зі сплати прибуткового податку з громадян до бюджету адвокатом Лютіковою Н.О. немає.

50. Згідно розписки Пенсійного фонду від 29.01.2013 між позивачем та Головним управління пенсійного фонду України у Першотравневому районі міста Чернівці, пенсійному органу передано копії декларацій за 2000-2004 роки з доказами сплати внесків до Пенсійного фонду за цей період. (а.с. 41).

51. Таким чином, у відповідача наявна інформація про сплату позивачем страхових внесків за спірний період.

52. Крім того, згідно з вимогами статті 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

53. Отже, правом вимагати додаткові документи від підприємств, організацій і окремих осіб наділені лише органи, що призначають пенсії, а не особи, яким призначається пенсія. У разі сумніву або розбіжностей в документах, які враховуються при обчисленні пенсії, відповідач має вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

54. Під час розгляду справи по суті, відповідачем не надано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження звернення до відповідних адресатів, стосовно перевірки належності записів в трудовій книжці позивача, стосовно дійсності диплому позивача про вищу освіту, а також звернень щодо достовірності даних, вказаних в довідці від 18.04.2011 №4841/Д/17-509, виданої ДПІ у місті Чернівці, довідці ДПІ в місті Чернівці від 05.02.2004 №/26-20/, довідці Головного управління ДПС у Чернівецькій області від 09.10.2024 № 3957/АП/24-13-62-02-04, для отримання відомостей щодо спірних періодів роботи позивача.

55. Відповідачем також не надано до суду жодного доказу на підтвердження того, що записи у трудовій книжці позивача та вкладиші до нього є недійсними та недостовірними.

56. Верховним Судом у постанові від 21.02.2018 у справі №687/975/17 зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці чи інших офіційних документах.

57. Також колегія суддів звертає увагу на правову позицію Верховного Суду, висловлену в постанові від 08.02.2024 по справі № 500/1216/23, згідно з якою дії зобов`язального характеру щодо призначення позивачу пенсії має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, яким у цьому випадку є Головне управління ПФУ в Запорізькій області.

58. Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Таким чином, оскільки судове рішення позивачем не оскаржене, апеляційному перегляду підлягає рішення суду лише в частині, в якій задоволена частка позовних вимог. В іншій частині судове рішення апеляційному перегляду не підлягає і має бути залишено без змін.

59. Оцінюючи викладене в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

V. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

60. Згідно зі ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

61. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

62. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

63. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

64. Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

65. Переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, Апеляційний Суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які б були б підставою для скасування судового рішення, а тому апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 02 квітня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Мацький Є.М.

Судді Сушко О.О. Залімський І. Г.