Справа № 500/943/25
Суддя: Шевчук Світлана Михайлівна
Дата ухвалення: 2025-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2025 рокуЛьвівСправа № 500/943/25 пров. № А/857/15415/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Шевчук С. М.
суддів -Кухтея Р. В.
Носа С. П.
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 26 березня 2025 року у справі № 500/943/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

місце ухвалення судового рішення м. Тернопіль,
Розгляд справи здійснено за правиламиспрощеного позовного провадження
суддя у І інстанціїМартиць О.І.
дата складання повного тексту рішення26 березня 2025 року

ВСТАНОВИВ:

І. ОПИСОВА ЧАСТИНА

ОСОБА_1 звернулася до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі відповідач ), в якому просить суд:

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільської області щодо не зарахування періодів служби (роботи) ОСОБА_1 з 01.06.1994 по 25.09.1996 в органах внутрішніх справ на посадах середнього начальницького складу, до стажу державної служби,

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати період проходження служби в органах внутрішніх справ на посадах середнього начальницького складу з 01.06.1994 по 25.09.1996 (02 роки 03 місяці 24 дні) до стажу державної служби та визнати право на пенсію у відповідності до Закону України "Про державну службу".

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 26 березня 2025 року у справі № 500/943/25 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 період проходження служби в органах внутрішніх справ з 01.06.1994 по 25.09.2096 до стажу державної служби.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судове рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

На підтвердження доводів апеляційної скарги вказує, що у зв`язку з прийняттям Закону № 889 було змінено порядок пенсійного забезпечення державних службовців.

Судом першої інстанції не враховано те, що перелік посад державної служби, які займали особи з числа колишніх державних службовців, що належать до певної категорії посад, передбачених Законом №889, визначається Кабінетом Міністрів України.

При розгляді заяв на призначення пенсій застосовується законодавство, що чинне на час розгляду таких заяв.

У зв`язку із відсутністю у позивачки стажу на посадах віднесених до відповідних категорій посад державної служби, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області відмовлено у переведенні її з пенсії за віком призначеної відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу».

Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Про розгляд апеляційної скарги відповідач та позивач повідомлені шляхом надіслання ухвали про відкриття апеляційного провадження та призначення апеляційної скарги до розгляду через електронний кабінет сервісу "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС), підтвердженням чого є відповідні дані автоматизованої системи документообігу суду.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалюючи судове рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що до стажу державної служби зараховується робота (служба) на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів внутрішніх справ та на посадах рядового та начальницького складу в органах внутрішніх справ.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 з 15.06.2024 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області як отримувач пенсії за віком згідно з нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

23.01.2025 позивач надіслала до відповідача звернення щодо зарахування періоду проходження служби в органах внутрішніх справ на посадах середнього начальницького складу з 01.06.1994 по 25.09.1996 (02 роки 03 місяці 24 дні) до стажу державної служби, надавши підтверджуючі документи - довідку Управління МВС в Тернопільській області від 06.02.2024 №25, трудову книжку.

Листом від 06.02.2025 №877-589/Я-02/8-1900/25 Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повідомило, що за документами електронної пенсійної справи позивача, зокрема у відповідності до записів трудової книжки, до стажу державної служби можливо зарахувати період, починаючи з 01.03.2007.

Так як станом на 01.05.2016 стаж державного службовця становить менше як 10 років, тому право на пенсію у відповідності до Закону України "Про державну службу" відсутнє.

Не погоджуючись з таким рішенням суб`єкта владних повноважень, позивач звернулася до суду за захистом своїх пенсійних прав з цим позовом.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначається Законом України «Про державну службу» (далі - Закон №889-VIII).

Відповідно до пункту 2 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII з 01 травня 2016 року втратив чинність Закон України «Про державну службу» (далі - Закон №3723-XII), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у п. 10 і 12 цього розділу.

Зокрема, п. 10, 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-XII, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Частиною першою статті 37 Закону №3723-XII встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону №1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз. 1 ч. 1 ст. 28 згаданого Закону, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

За наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

До 01.05.2016 посади і органи, час роботи в яких зараховується до стажу державної служби, визначались Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283 "Про порядок обчислення стажу державної служби" (далі - Порядок №283).

За приписами пункту 2 Порядку №283 до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів.

Пунктом 3 Порядку №283 встановлено, що до стажу державної служби включається, зокрема, час служби на посадах рядового та начальницького складу осіб, яким присвоєно встановлені законодавством спеціальні звання міліції, в органах внутрішніх справ, що входили або входять до структури Міністерства внутрішніх справ.

Судом першої інстанції встановлено з довідки Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області від 06.02.2024 №25 ОСОБА_1 дійсно з 22.03.1993 року (наказ УВС Тернопільської області від 12.04.1993 №53о/с) по 01.06.1994 працювала на посаді секретар - друкарки відділу віз та реєстрації іноземних громадян міліції громадської безпеки УВС Тернопільської області.

З 01.06.1994 звільнена по ст.38 КЗпП України (згідно поданої заяви), наказом УВС Тернопільської області від 01.06.1994 №95 о/с.

З 01.06.1994 (наказ УВС Тернопільської області від 01.06.1994 №95 о/с) по 25.09.1996 проходила службу в органах внутрішніх справ на посадах середнього начальницького складу.

З 25.09.1996 звільнена з органів внутрішніх справ за ст. 64 п. "ж" (за власним бажанням) "Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ" наказом УМВС України в Тернопільській області від 25.09.1996 №203 о/с. Вислуга років на день звільнення складала: 02 роки 03 місяці 24 дні.

Вказаний період роботи підтверджено записами трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 16.09.1964.

Відповідно до Порядком №283 колегія суддів дійшла висновку, що до стажу державної служби зараховується робота (служба) на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів внутрішніх справ та на посадах рядового та начальницького складу в органах внутрішніх справ.

Відтак вірним є висновок суду першої інстанції, що період служби позивача на посадах в органах внутрішніх справ на посадах середнього начальницького складу з 01.06.1994 по 25.09.1996 підлягає зарахуванню до стажу державної служби.

Таким чином доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових фактичних обставин, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції.

Відповідно до статті 8 Конституції України, статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України та частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» (рішення від 21 січня 1999 року), зокрема, зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Європейської конвенції з прав людини і зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент.

Тому за наведених вище підстав, якими суд обґрунтував своє рішення, суд не бачив необхідності давати докладну відповідь на інші аргументи, зазначені сторонами, оскільки вони не є визначальними для прийняття рішення у справі.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

При цьому колегією суддів установлено, що в резолютивній частині рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 26 березня 2025 року у справі № 500/943/25 допущено описку в частині яка стосується періоду зарахування до стажу державної служби, а зокрема судом першої інстанції зазначено період, який слід зарахувати «з 01.06.1994 по 25.09.2096», однак, як слідує з матеріалів справи та змісту мотивувальної частини рішення суду першої інстанції правильним є період «з 01.06.1994 по 25.09.1996».

За приведених обставин, колегія суддів вважає за необхідне змінити резолютивну частину вказаного судового рішення в частині періоду зарахування до стажу державної служби.

Керуючись ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 317, ст. 321, ст. 325, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області задовольнити частково.

Внести зміни до абзацу 2 резолютивної частини рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 26 березня 2025 року у справі № 500/943/25, які стосуються періоду зарахування до стажу державної служби, а зокрема замість слів: «з 01.06.1994 по 25.09.2096» зазначити та читати «з 01.06.1994 по 25.09.1996».

У решті рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 26 березня 2025 року у справі № 500/943/25 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. М. Шевчук
судді Р. В. Кухтей
С. П. Нос