Справа № 160/24185/24
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2025-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 липня 2025 року м. Дніпросправа № 160/24185/24
Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Коршуна А.О. (доповідач),

суддів: Чепурнова Д.В., Сафронової С.В.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.04.2025р. у справі № 160/24185/24
за позовом:ОСОБА_1
до: про:Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області визнання дій протиправними та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

04.09.2024р. ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі ГУ ПФУ в Дніпропетровській області), Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (далі- ГУ ПФУ в Хмельницькій області) про визнання дій протиправними та скасування рішення, позов зареєстрований судом першої інстанції 06.09.2024р. /а.с.1-2/.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.09.2024р. позовна заява була залишена без руху та позивачу наданий строк для усунення недоліків /а.с.31/.

У встановлений судом строк недоліки позовної заяви були усунуті та засобами поштового зв`язку 20.09.2024р. позивачем подано до суду уточнену позовну заяву, яка зареєстрована судом першої інстанції 24.09.2024р. /а.с.32-34/.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.10.2024р. за вищезазначеним адміністративним позовом відкрито провадження у справі №160/24185/24 та справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін/а.с.37/.

Позивач, посилаючись у адміністративному позові на те, що ГУ ПФУ в Хмельницькій області безпідставно відмовило йому у зарахуванні до страхового та пільгового стажу певних періодів роботи, тому просив суд: - визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про відмову у призначенні пенсії від 16.02.2024р. №95; - зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах; - зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 відповідно до посади, яку він обіймав на момент мобілізації, з розрахунку один місяць за три та зарахувати до страхового стажу період проходження строкової військової служби.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.04.2025р. у справі №160/24185/24 позовні вимоги задоволено частково; визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про відмову у призначенні пенсії від 09.02.2024р. №99; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 періоди безпосередньої участі особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військової агресією російської федерації проти України з 01.01.2024р. по 31.01.2024р. у кратному розмірі з розрахунку один місяць за три; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період служби у Збройних Силах України з 21.11.2003р. по 22.04.2005р.; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди проходження військової служби з 17.02.2015р. по 30.03.2016р.; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 16.02.2024р. із урахуванням висновків суду; у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено /а.с.72-81/.

Відповідач ГУ ПФУ в Хмельницькій області, не погодившись з вищезазначеним рішенням суду, за допомогою засобів в системи «Електронний суд» 08.05.2025р. подав до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу, яка зареєстрована судом 09.05.2025р.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 14.05.2025р. апеляційна скарга була залишена без руху та відповідачу наданий строк для усунення недоліків.

У встановлений ухвалою суду строк недоліки апеляційної скарги були усунуті та 23.05.2025р. за допомогою засобів системи «Електронний суд» до суду апеляційної інстанції надана відповідна заява.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 27.05.2025р. у справі №160/24185/24 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ГУ ПФУ в Хмельницькій області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.04.2025р. у справі №160/24185/24 та з суду першої інстанції витребувано матеріали адміністративної справи №160/24185/24.

Матеріали справи у справі №160/24185/24 надійшли до суду апеляційної інстанції 06.06.2025р.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 11.06.2025р. у справі №160/24185/24 справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження з 01.07.2025р., про що судом апеляційної інстанції у встановлений чинним процесуальним законодавством спосіб та порядок було повідомлено учасників справи.

Відповідач ГУ ПФУ в Хмельницькій області, посилаючись у апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції під час розгляду справи зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до прийняття ним рішення у справі з порушенням норм чинного законодавства, просив скасувати рішення суду першої інстанції від 08.04.2025р. у цій справі та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

Позивач засобами поштового зв`язку 17.06.2025р. подав до суду апеляційної інстанції відзив, в якому просив залишити без задоволення апеляційну скаргу ГУ ПФУ в Хмельницькій області, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.04.2025р. залишити без змін. В обґрунтування, посилався на те, що ГУ ПФУ в Хмельницькій області безпідставно не зарахувало йому до страхового та пільгового стажу період проходження військової служби під час мобілізації в особливий період з розрахунку один місяць служби за три.

Відповідно ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду справи, як судом першої інстанції так і апеляційним судом встановлено, що 09.02.2024 р. позивач звернувся до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах.

Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності Головне управління ПФУ в Хмельницькій області визначено органом, уповноваженим розглянути заяву позивача.

Рішенням ГУ ПФУ в Хмельницькій області від 16.02.2024р. №95 позивачу було відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

У вказаному рішення зазначено, що за доданими документами до страхового стажу не зараховано: період військової служби з 21.11.2003р. по 31.12.2003р., оскільки відсутня сканкопія сторінки військового квитка серія НОМЕР_1 про період проходження строкової військової служби; періоди з 01.05.2015р. по 30.06.2016р., з 01.09.2015р. по 31.10.2015р., з 01.12.2015р. по 31.12.2015р., оскільки відсутня сплата внесків згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу Реєтру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та відсутня довідка про нараховані суми грошового забезпечення за період військової служби з 17.02.2015р. по 30.03.2016р.;

за доданими документами до пільгового стажу не зараховано період з 17.02.2015р. по 30.03.2016р. згідно із довідкою від 10.01.2024р. №42, виданою ВСП «Шахтоуправління Дніпровське» ПраТ «ДТЕК Павлоградвугілля», оскільки у даний період заявник проходив військову службу по мобілізації, проте відсутня довідка про грошове забезпечення.

Відповідно до довідки, виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 від 31.03.2016р. №4/158, ОСОБА_1 був призваний на військову службу у Збройні Сили України при частковій мобілізації з 17.02.2015р. та звільнений у запас 30.03.2016р.

Відповідно до довідки, виданої Військовою частиною НОМЕР_2 від 15.06.2024р. №2084/5520, ОСОБА_1 у період з 29.03.2022р. по 27.06.2022р., з 09.07.2022р. по 21.08.2022р., з 27.08.2022р. по 22.02.2024р., з 29.04.2024р. по 15.06.2024р. брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України, перебуваючи в н.п.Авдіївка Донецької області.

Відповідно до наказу «Шахтоуправління Дніпровське» від 20.02.2015р. №213-к позивача звільнено з основної роботи з 17 лютого 2015 року на час призову та проходження військової служби під час часткової мобілізації зі збереженням місця роботи та середньої заробітної плати.

Відповідно до наказу «Шахтоуправління Дніпровське» від 15.03.2022р. №49/5к позивача увільнено від основної роботи, на час призову на військову службу за мобілізацією, зі збереженням місця роботи і середньої заробітної плати з 12.03.2022р.

Згідно з трудовою книжкою серії НОМЕР_3 від 10.09.2002р. ОСОБА_1 з 21.11.2003р. по 22.04.2005р. проходив службу у Збройних Силах України.

Вважаючи спірне рішення про відмову у призначенні пенсії протиправним, позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Згідно із преамбулою Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон №1058-IV) цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Так, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 року № 2148-VIII, Закон України «Про «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» було доповнено розділом XIVі щодо пенсійного забезпечення окремих категорій громадян, в якому ч. З ст. 114 передбачено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років.

Відповідно до частини 1 статті 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Відповідно до статті 57 Закону України «Про пенсійне забезпечення» військова служба у складі діючої армії у період бойових дій, у тому числі при виконанні інтернаціонального обов`язку, а також перебування в партизанських загонах і з`єднаннях зараховується до стажу роботи на пільгових умовах у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсій за вислугу років військовослужбовцям.

Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до статті 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII від 05.11.1991р., трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 2 Закону України 25.03.1992р. № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закону № 2232-XII) визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Частиною 4 вказаної статті Закону передбачено види військової служби, до яких, зокрема, віднесено й військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період.

Процедуру надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, та категорії таких осіб визначає Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014р. №413 (далі - Порядок №413).

Відповідно до пункту 2 Порядку №413 статус учасника бойових дій надається військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним) та працівникам Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовцям військових прокуратур, особам рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції ДФС, поліцейським, особам рядового, начальницького складу, військовослужбовцям, працівникам МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, ДПтС, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Пунктом 4 Порядку №413 визначено підставу надання особі статусу учасника бойових дій: документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення, направлення (прибуття) у відрядження до районів проведення антитерористичної операції, їх перебування в таких районах з метою виконання завдань із захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України шляхом безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення (витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, директив, розпоряджень, посвідчень про відрядження, оперативних завдань, журналів бойових дій, бойових донесень, дислокацій, книг нарядів, графіків несення служби, звітів, зведень, донесень, матеріалів спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень, а також інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції у районах її проведення).

При цьому основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначено Законом №2011-XII, який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Відповідно до статті 1-2 цього Закону військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно до статті 6 Закону України від 22.10.1993р. №3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до учасників бойових дій належать, зокрема військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані), які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Абзацом другим пункту 1 статті 8 Закону №2011-XII визначено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України від 06.12.1991р. №1932-XII Про оборону України (далі - Закон № 1932-XII), зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону № 1932-XII, особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону № 1932-XII, які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону № 1932-XII, зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Статтею 57 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що військова служба у складі діючої армії у період бойових дій, у тому числі при виконанні інтернаціонального обов`язку, а також перебування в партизанських загонах і з`єднаннях зараховується до стажу роботи на пільгових умовах у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсій за вислугу років військовослужбовцям.

Наказом Міністерства оборони України № 530 від 14.08.2014р. «Про положення про організацію роботи з обчислення вислуги років», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.10.2014р. за № 1294/2607 відповідно до Законів України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», «;Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013р. № 975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» та з метою приведення нормативно-правових актів Міністерства оборони України відповідно до чинного законодавства, затверджено «Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей».

За правилами приписів пункту 2.3 розділу 2 Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14 серпня 2014 року № 530 (далі - Положення № 530), час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції зараховується на пільгових умовах - один місяць служби за три.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992р. № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей», встановлено, що до вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за три місяці: час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції; період проходження служби у військовому резерві під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Можливість пільгового обчислення періоду проходження військової служби є похідною від визначальної підстави і має пов`язуватися не з категорією працівників, що реалізують право на щомісячне пенсійне забезпечення, а зі спеціальним статусом, якого ці особи набули в результаті проходження військової служби в певний, визначений у законодавчому порядку період часу, що узгоджується з положеннями ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» якою передбачено, що час перебування громадян України на військовій службі, до якої відповідно до пункту 4 цієї статті віднесено також військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, зараховується до страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби, до якої відповідно до п.1 ст.2 Закону також віднесено і військову службу.

Колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що зарахування часу проходження служби, протягом якого позивач брав участь в у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсіч і стримування збройної агресії російської федерації, зараховується у кратному розмірі незалежно від того, який вид пенсії та за яким законом вона призначається, а тому обґрунтовано зарахував позивачу у кратному розмірі з розрахунку один місяць за три період з 01.01.2024р. по 31.01.2024р.

Також, судом першої інстанції вірно встановлено, що трудова книжка позивача серія НОМЕР_3 від 10.09.2002р. містить записи про проходження ним військової служби з 21.11.2003р. по 22.04.2005р., а тому не дивлячись на відсутність сканкопії сторінки військового квитка серія НОМЕР_1 , ГУ ПФУ в Хмельницькій області мало прийняти до уваги записи трудової книжки, яка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Колегія суддів також вважає правильним висновок суду першої інстанції, що період проходження позивачем військової служби з 17.02.2015р. по 30.03.2016р. підлягає зарахуванню позивачу до пільгового стажу відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (без урахування кратності), з огляду на те, на момент призову на військову службу (період з 17.02.2015р. по 30.03.2016р.) позивач працював за професією, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Суд першої інстанції також обґрунтовано дійшов висновку, що відмова у зарахуванні до пільгового стажу періоду роботи з 17.02.2015р. по 30.03.2016р. через відсутність довідки про грошове забезпечення, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України від 04.02.2021 №3-1 є протиправною, оскільки для підтвердження стажу можуть використовуватися різні документи, зокрема: трудова книжка, довідки, інформація персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, тощо.

Колегія суддів також вважає вірним висновок суду першої інстанції, що саме ГУ ПФУ в Хмельницькій області, як суб`єкт владних повноважень, що прийняв оскаржуване рішення, зобов`язане вчинити дії щодо відновлення порушеного права позивача, а тому суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права, які регулюють саме ці правовідносини, та постановив правильне рішення про часткове задоволення позовних вимог позивача, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи, і оскільки під час апеляційного розгляду справи не було встановлено будь-яких порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які б потягли за собою наявність підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення, вважає необхідним рішення суду першої інстанції від 08.04.2025р. у цій справі залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі, не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.04.2025р. у справі №160/24185/24 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її ухвалення та може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст. 329, 331 КАС України.

Постанову виготовлено та підписано 11.07.2025р.

Головуючий - суддя А.О. Коршун

суддя Д.В. Чепурнов

суддя С.В. Сафронова