Справа № 420/17794/25
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2025-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Попова В.Ф., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Приморського відділу Державної виконавчої служби у м. Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправно бездіяльність та зобов`язати вчинити певні дії,

встановив:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до Приморського відділу Державної виконавчої служби у м. Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якій просить:

- визнати неправомірними дії державного виконавця Приморського відділу Державної виконавчої служби у м. Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м, Одеса) Калашнікова Микити Руслановича під час проведення виконавчих дій 27.05.2025 року;

- зобов`язати Приморський відділ Державної виконавчої служби у м. Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) скласти акт про вчинення кримінального правопорушення в діях ОСОБА_2 під час виконавчих дій 27.05.2025 року у виконавчому провадженні № 76759436, що містять ознаки хуліганства (ч. 1 ст. 296 Кримінального кодексу України), та направити відповідне повідомлення з доданим відеозаписом до органу досудового розслідування.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що 27.05.2025 року державним виконавцем Приморського ВДВС м. Одеса Калашніковим Микитою Руслановичем проведено виконавчі дії за участю боржника ОСОБА_3 , у присутності його малолітньої доньки. Під час цих виконавчих дій, державний виконавець грубо порушив вимоги Інструкції з організації примусового виконання рішень, а саме п. 6 розділу II (затвердженої наказом Мін`юсту України № 512/5 від 02.04.2012 року), допустивши сторонню особу - ОСОБА_2 , який був раніше засуджений до 4 років позбавлення волі за ст. 345 Кримінального кодексу України (напад на поліцейського під час виконання ним службових обов`язків), до участі в цих діях без належної постанови про його залучення. ОСОБА_2 під час виконавчих дій виявляв демонстративну агресивну поведінку, погрожував, висловлював образливі висловлювання, демонстрував відкриту зневагу та здійснював цілеспрямовані провокації з метою зірвати виконання судового рішення. Вказані дії були вчинені в присутності малолітньої доньки, чим було завдано їй значної психологічної шкоди, створено атмосферу страху та напруженості, що порушує права дитини на безпечне та сприятливе середовище. Державний виконавець Калашніков М.Р. не припинив ці дії, не викликав поліцію, не склав акт про кримінальне правопорушення та не повідомив органи досудового розслідування, що є прямим порушенням ч. 2 ст. 76 Закону України «Про виконавче провадження». Вважаючи таку бездіяльність протиправною позивач звернувся до суду з цим позовом.

Від відповідача дійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги не визнав та зазначив, що 27.05.2025 року за адресою: АДРЕСА_1 , в присутності, матері дитини/боржника по виконавчому провадженні ОСОБА_3 , дитини ОСОБА_4 , адвоката боржника Петруші Олександра Костянтиновича ( повноваження якого були перевірені державним виконавцем та об`єктивних причин для заборони участі адвоката виявлено не було) та понятої ОСОБА_5 . За результатами даної зустрічі був складений акт державного виконавця в якому викладено, що була проведена відео зустріч та дитина не бажає спілкуватися з позивачем. Після виявлення свого небажання дитина відійшла до своєї кімнати та державним виконавцем було запропоновано закінчити відео зустрічі, на що боржник відмовився та виявив бажання продовжити відео зустріч. У зв`язку з тим, що конфлікт між адвокатом та позивачем проводилися після небажання дитини проводити розмову та після пропозиції державного виконавця завершити відео зустріч, то даний епізод ніяк не перешкоджав у виконавчих діях згідно ст. 76 Закону України «Про виконавче провадження», так як вони фактично закінчилися з моменту не бажання дитини спілкуватися з батьком. До того ж, згідно ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» правами та обов`язками державного виконавця не передбачено складати акт про кримінальне правопорушення згідно ст. 296 ККУ.

У відповіді на відзив позивач не погодився з доводами викладеними у відзиві та просив задовольнити позовні вимоги.

Судом встановлені такі обставини по справі.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20.11.2023 року по справі № 335/7222/21 визначений спосіб участі батька ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у формі зустрічей кожен вівторок з 17:00 год. до 19:00 год., щосуботи з 15:00 до 19:00 год. в присутності метрі дитини ОСОБА_3 та психолога, у тому числі з можливістю відвідування місць дозвілля та відпочинку за бажанням дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , безперешкодного спілкування за телефоном та засобами відео зв`язку у будь-який інший час за бажанням дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою Запорізького апеляційного суду від 07.02.2024 року по справі № 335/7222/21 рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20 листопада 2023 року про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 в частині усунення перешкод у спілкуванні з донькою ОСОБА_4 , скасувати, в частині визначення порядку участі батька у вихованні та спілкуванні з донькою змінено.

Зобов`язано ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_1 у спілкуванні з донькою ОСОБА_4 , 2018 року народження.

Визначено спосіб участі батька ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з донькою ОСОБА_4 , 2018 року народження у формі зустрічей кожний вівторок з 17.00 години до 19.00 години та щосуботи з 15.00 години до 19.00 години. Перші 10 (десять) зустрічей батька з дитиною провести у присутності матері дитини ОСОБА_3 , у тому числі з можливістю відвідування місць дозвілля та відпочинку.

В решті рішенні суду в оскаржуваній частині залишено без змін.

Постановою Верховного суду від 23.07.2024 року по справі № 335/7222/21 Касаційну скаргу представника ОСОБА_3 - адвоката Шалько Олександри Андріївни задоволено.

Постанову Запорізького апеляційного суду від 07 лютого 2024 року в частині вирішення позову ОСОБА_1 про усунення перешкод у спілкуванні з донькою та визначення порядку участі батька у вихованні та спілкуванні з донькою скасовано, а рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20 листопада 2023 року в цій частині залишено в силі.

23.07.2042 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя видано виконавчий лист.

16.12.2024 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

15.05.2025 року сторонам було надіслано повідомлення про вчинення виконавчих дій 27.05.2025 року за адресою АДРЕСА_1 .

27.05.2025 року проводилися виконавчі дії за адресою: АДРЕСА_1 , а саме згідно Статті 64-1 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем здійснювалася перевірка виконання боржником судового рішення. У зв`язку з тим, що 27.05.2025 року - це вівторок, то згідно рішення суду мала бути відбутись зустріч позивача з дитиною, однак через службове відрядження позивач подав заяву до Приморського відділу у якій просив через об`єктивні причини провести побачення дитини у форматі відео зустрічі, що державним виконавцем було задоволено.

Під час проведення виконавчих дій між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 стався конфлікт, який на думку позивача перешкоджав виконанню рішення. Крім того, позивач вважає, що ОСОБА_2 вчинив хуліганські дії, а державний виконавець не склав про це відповідний акт та не звернувся до правоохоронних органів з повідомленням про вчинення злочину.

Позивач вважаючи протиправною бездіяльність державного виконавця щодо не складення акту про вчинення кримінального правопорушення та не направлення до органу досудового розслідування повідомлення про злочин, звернувся з цим позовом.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України Про виконавче провадження від 02 червня 2016 року №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII).

Відповідно до ч.1 ст. 76 Закону №1404-VIII за невиконання законних вимог виконавця, порушення вимог цього Закону, у тому числі за несвоєчасне подання або неподання звітів про відрахування із заробітної плати та інших доходів боржника, неподання або подання неправдивих відомостей про доходи і майновий стан боржника, ненадання боржником на вимогу виконавця декларації чи зазначення у декларації неправдивих відомостей або неповідомлення про зміну таких відомостей, неповідомлення боржником про зміну місця проживання (перебування) чи місцезнаходження або місця роботи (отримання доходів), а також за неявку без поважних причин за викликом виконавця, винні особи несуть відповідальність відповідно до закону.

Згідно з ч. 2 ст. 76 Закону №1404-VIII за наявності ознак кримінального правопорушення в діях особи, яка умисно перешкоджає виконанню рішення чи в інший спосіб порушує вимоги закону про виконавче провадження, виконавець складає акт про порушення і звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Як встановлено судом, відповідно до рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20.11.2023 року по справі № 335/7222/21 одним із способом спілкування батька з дитиною визначено спілкування за телефоном та засобами відео зв`язку у будь-який інший час за бажанням дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Частиною першою ст. 641 Закону №1404-VIII передбачено, що виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням.

Згідно наданого суду відеозапису виконавчих дій, ОСОБА_4 відмовилась від спілкування з ОСОБА_1 , про що заявила на камеру і позивач не заперечував цього та не наполягав на спілкуванні, врахувавши її бажання. При цьому, звертаючись до державного виконавця, ОСОБА_1 попросив скласти відповідний акт щодо результатів зустрічі.

Таким чином, суд приходить до висновку, що державним виконавцем вчинені дії на виконання рішення суду, а боржником - матір`ю дитини виконанні вимоги вищезазначеного рішення, але спілкування не відбулось у зв`язку із небажанням дитини ОСОБА_4 спілкуватись з ОСОБА_1 .

Після цього, в режимі відео зв`язку виник конфлікт між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

На думку позивача, ОСОБА_2 вчинив хуліганські дії та перешкодив виконанню рішення суду, а державний виконавець не вчинив дії по складанню акта про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_2 та не направив відповідне повідомлення.

Суд зазначає, що питання пов`язані з виконанням чи невиконанням судового рішення в частині вирішення питань щодо наявності чи відсутності в діях учасників виконавчого провадження чи інших осіб складу правопорушення, складення відповідних актів чи звернення до правоохоронних органів з повідомленням про вчинення злочину, є виключною компетенцією державного виконавця, а тому суд не може втручатись у таку діяльність та зобов`язувати відповідача подати повідомлення про злочин, коли виконавець не вбачає до цього підстав.

В той же час, суд погоджується з позицією відповідача, що конфлікт стався вже після відмови дитини від спілкування з батьком та фактичного завершення процедури виконання судового рішення, а тому ніяким чином не міг перешкодити його виконанню.

Крім того, суд зазначає, що позивач, як учасник виконавчого провадження та як громадянин, не позбавлений права самостійно звернутись до правоохоронних органів самостійно із заявою про вчинення злочину не вимагаючи цього в судовому порядку від відповідача.

Суд зазначає, що у відповідності до ч. 1. ст. 77 КАС України позивачем не доведені ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення.

В той же час, відповідач надав суду належні та допустимі докази, виклав правові обґрунтування правомірності його дій прийнятого рішення.

У підсумку, з урахуванням вищезазначеного, у сукупності суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову.

Керуючись ст.241-246 КАС України, суд

вирішив:

Відмовити у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Приморського відділу Державної виконавчої служби у м. Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язати вчинити певні дії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Попов В.Ф.

.