Справа № 120/13764/24
Суддя: Віятик Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

16 липня 2025 р. Справа № 120/13764/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Віятик Наталії Володимирівни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного) позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що вважає протиправними накази начальника Головного управління Національної поліції у Вінницькій області №1422 від 30.09.2024 "Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих поліцейських відділення поліції №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області" в частині застосування до старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції № 2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції та наказ начальника Головного управління Національної поліції у Вінницькій області № 151 о/с від 07.10.2024 в частині звільнення зі служби в поліції старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції № 2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_1 , що слугувало підставою звернення до суду.

Ухвалою суду від 22.10.2024 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін (у письмовому провадженні). Цією ж ухвалою встановлено строк для подання заяв по суті та витребувано у відповідача докази.

05.11.2024 до суду від ГУ НП у Вінницькій області надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача проти позову заперечує, вважаючи його безпідставним. Вказує на те, що в ході проведеного службового розслідування дисциплінарною комісією зібрано достатньо матеріалів, які підтверджують скоєння позивачем грубого дисциплінарного проступку, який виразився у використанні службового становища з метою одержання неправомірної вигоди, вступі у корупційні діяння, пов`язанні з вимаганням та отриманням від М. Наконечного неправомірної вигоди за вплив на прийняття уповноваженою особою рішення про закриття кримінального провадження. При цьому, у процесі отримання неправомірної вигоди, капітан поліції ОСОБА_2 від грошових коштів не відмовився та відповідних заходів щодо реєстрації вказаного факту в ЖЄО ВП № 2 Гайсинського РУП не вжив, про допущенні порушення безпосередньому керівнику не доповів. Така поведінка позивача суперечить загальним принципам, встановленим для працівників Національної поліції України.

Відповідач звертає увагу суду на ту обставину, що виявлений вчинок дискредитує працівника поліції та є грубим дисциплінарним проступком, що свідчить про низькі морально-ділові якості поліцейського, бажання отримання незаконного доходу, особиста недисциплінованість, впевненість у власній безкарності та свідоме ігнорування ним вимог щодо дотримання норм, передбачених Законом України «Про запобігання корупції» та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність поліції у частині дотримання поліцейськими дисципліни та законності. Вказане суперечать інтересам служби та підриває довіру до нього як до носія влади, що унеможливлює виконання ним своїх обов`язків та є безальтернативною підставою для застосування найсуворішого виду дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби.

За таких обставин відповідач вважає, що оскільки матеріалами службового розслідування було доведено ті обставини, що позивач вчинив дисциплінарний проступок, який є несумісним із подальшим проходженням служби в поліції, тому оскаржувані накази про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та його звільнення зі служби є співмірними із тяжкістю вчиненого проступку. Таким чином відповідач у позові просить суд відмовити.

08.11.2024 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якій останній зазначає, що дисциплінарний проступок ОСОБА_3 , виходячи з матеріалів службового розслідування, опирається лише на протоколи, складені в ході досудового розслідування кримінального провадження. Жодними іншими доказами вчинення дисциплінарного проступку ОСОБА_3 дисциплінарна комісія не володіла. Відтак, просить задовольнити поданий адміністративний позов у повному обсязі.

11.11.2024 відповідачем подано заперечення на відповідь на відзив в якому додатково наголошує, що звільнення зі служби у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення не пов`язано із кримінально-правовою кваліфікацією тих самих діянь, які водночас стали підставою для службового розслідування та кримінального провадження.

Представник відповідача звертає увагу на те, що вирішення питання про правомірність притягнення працівника органів поліції до дисциплінарної відповідальності, передбачає необхідність з`ясовувати склад дисциплінарного проступку в його діях, незалежно від того, яку кримінально-правову кваліфікацію, ці ж самі дії особи отримали в рамках кримінального провадження та які наслідки, у підсумку, настали для такої особи. Відсутність вироку суду про визнання його винним в інкримінованому кримінальному правопорушенні не є підставою для скасування спірних наказів, оскільки позивача звільнено не за вчинення злочину, а за порушення службової дисципліни. Зокрема в наказі про звільнення вказаний пункт 6 частини 1 статті 77 Закону № 580-VIII, а не пункт 10 цієї норми, відповідно до якої поліцейський може бути звільнений у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення, зокрема, кримінального правопорушення.

12.11.2024 представником відповідача подано клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, зокрема, витяг з наказу ГУНП у Вінницькій області від 07.11.2024 №165 о/с, яким внесено зміни до наказу від 07.10.2024 №151 о/с в частині дати звільнення ОСОБА_4 , з 07.10.2024 на 12.10.2024.

22.01.2025 представником позивача подано клопотання про приєднання до матеріалів справи письмових доказів: Адвокатський запит до ТУ ДБР, розташованому у м. Хмельницькому від 08.01.2025 року та лист-відповідь № 4187/14-01-04/25 від 21.01.2025 року слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому Чорноблавського О.

03.03.2025 представником відповідача подані додаткові пояснення у справі та докази.

Ухвалою від 20.06.2025 витребувано у Територіального управління Державного бюро розслідувань, яке розташоване у місті Хмельницькому додаткові докази.

У встановлений судом строк до суду надійшла витребувана судом інформація та витяг з ЄДРД №0000118, з яких слідує, що слідчими Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниця) ТУ ДБР у місті Хмельницькому за процесуального керівництва Вінницької обласної прокуратури здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000118 від 06.06.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 372 КК України. Прокурором Вінницької обласної прокуратури до Тростянецького районного суду Вінницької області 28.10.2024 направлено обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000118 від 06.06.2024 за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази в їх сукупності встановив, що Наказом начальника Головного управління Національної поліції у Вінницькій області № 190 о/с позивача, капітана поліції ОСОБА_1 призначено на посаду старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції № 2 Гайсинського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області.

На підставі доповідної записки т.в.о. начальника УГІ ГУНП у Вінницькій області підполковника поліції О. Китасюка від 02.09.2024 щодо порушення службової дисципліни поліцейськими відділення поліції №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, наказом начальника ГУ НП у Вінницькій області від 03.09.2024 № 1285 призначено службове розслідування та утворено дисциплінарну комісію для його проведення.

Так, зі змісту доповідної записки слідує, що 30.08.2024 працівниками четвертого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому, спільно із працівниками Вінницького управління ДВБ НП України, за процесуального керівництва прокурорів Вінницької обласної прокуратури, проводився обшук у приміщенні відділення поліції № 2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області. Установлено, що на підставі ухвал Вінницького міського суду Вінницької області від 23.08.2024, 26.08.2024 та 27.08.2024 у рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000118 від 06.06.2024 проведено обшук: приміщення відділення поліції №2 Гайсинського РУП у Вінницькій області (службовий кабінет праціваників СКП); місця проживання та транспортні засоби старшого оперуповноваженого СКП ВП № 2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_5 та лейтенанта поліції ОСОБА_6 .

30.08.2024 капітану поліції ОСОБА_7 оголошено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, за зловживання впливом за прийняття рішення особою яка, уповноважена приймати рішення про закриття кримінального провадження. Зі змісту повідомлення про підозру установлено, що у період часу з березня 2024 року по квітень 2024 року, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, від М. Наконечного неправомірну вигоду в сумі 10 000 грн за «вирішення питання», a саме вплив на прийняття рішення особою, яка уповноважена приймати рішення про закриття кримінального провадження № 0000016 від 12.03.2024 за фактом виявлення у ОСОБА_8 порошкоподібної речовини білого кольору за ч. 1 ст. 309 КК України.

У подальшому 25.06.2024 близько 15.53 капітан поліції ОСОБА_2 , перебуваючи в лісі біля с. Оляниця, Гайсинського району отримав від ОСОБА_8 частину обумовленої раніше неправомірної вигоди у сумі 5000 грн за прийняття рішення уповноваженою особою про закриття вказаного кримінального провадження.

Наказом ГУ НП у Вінницькій області від13.09.2024 №1346, на підставі рапорта голови дисциплінарної комісії т.в.о. начальника УГІ ГУНП у Вінницькій області О. Китасюка від 13.09.2024, продовжено строк службового розслідування на 15 календарних днів.

Зокрема, в ході проведення службового розслідування встановлено, що 12.03.2024 капітаном поліції ОСОБА_9 спільно з лейтенантом поліції ОСОБА_10 у ході відпрацювання території обслуговування з метою встановлення осіб причетних до вчинення злочинів, виявлення латентних злочинів та осіб, які перебувають у розшуку близько 21.30 по вул. Наконечного в селищі Тростянець зупинено ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , для перевірки документів. Під час спілкування ОСОБА_11 повідомив, що у лівій кишені куртки зберігає поліетиленовий пакет з вмістом порошкоподібної речовини білого кольору. Про дану подію капітан поліції ОСОБА_2 повідомив за скороченим номер екстреного виклику поліції «102» (ЄО ВП № 2 Гайсинського РУП № 858). Реагування на дане повідомлення здійснювала слідчо-оперативна група в складі інспектора з дотримання прав людини ВП № 2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_12 та капітана поліції ОСОБА_5 .

У подальшому старшим лейтенантом поліції ОСОБА_13 складено протокол затримання ОСОБА_8 у порядку ст. 298-2 (Затримання уповноваженою службовою особою особи, яка вчинила кримінальний проступок) КПК України, та проведено обшук затриманої особи (у період часу з 22.01 по 22.11), у ході якого в ОСОБА_8 з лівої кишені куртки вилучено поліетиленовий пакет із вмістом порошкоподібної речовини білого кольору.

Того ж дня, сектором дізнання ВП № 2 Гайсинського РУП за даним фактом внесено відомості до ЄРДР № 0000016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України (Незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту).

Зі змісту пояснення ОСОБА_8 від 12.03.2024, отриманого капітаном поліції ОСОБА_9 , встановлено, що 12.03.2024 під час перевірки документів поліцейськими ВП № 2 Гайсинського РУП ОСОБА_11 повідомив, що зберігав наркотичну речовину, яку того ж дня близько 08.00 знайшов біля автовокзалу в селищі Тростянець. На бланку пояснення ОСОБА_11 власноруч зазначив, що пояснення з його слів записано вірно.

12.03.2024 дізнавачем призначено судову експертизу матеріалів, речовин та виробів.

13.03.2024 дізнавачем надано доручення про проведення слідчих (розшукових) дій у порядку ч. 5 ст. 40 КПК України (№ 37), виконання якого начальником відділення поліції № 2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області підполковником поліції ОСОБА_14 , доручено капітану поліції ОСОБА_7 . Зі змісту вказаного доручення вбачається, що працівникам ВП № 2 Гайсинського РУП необхідно було отримати характеризуючі дані на ОСОБА_8 , термін виконання визначено до 23.03.2024.

14.03.2024 отримано висновок судового експерта ОСОБА_15 № СЕ-19/102-24/4902-НЗПРАП, відповідно до якого у вилученій у ОСОБА_8 порошкоподібній речовині білого кольору масою 0,8846 г міститься кофеїн та парацетамол, які до наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів не відносяться.

15.03.2024 дізнавачем отримано супровідний лист (№ 1315/208/2024 від 15.03.2024) з матеріалами виконаного доручення на 6 арк., підписаний підполковником поліції ОСОБА_16 , відомості про виконавця доручення на супровідному листі відсутні. Разом з тим, установлено, що відповідно до журналу реєстрації доручень СВ ВП № 2 Гайсинського РУП (№ 265) виконавцем даного доручення вказано лейтенанта поліції ОСОБА_6 .

19.03.2024 дізнавачем прийнято рішення про закриття даного кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із відсутністю події кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 КК України.

ОСОБА_13 в поясненнях зазначила, що ОСОБА_2 та ОСОБА_17 до неї з вимогами або проханнями щодо прийняття рішення про закриття кримінального провадження № 0000016 від 12.03.2024 не звертались. ОСОБА_13 невідомо чи ОСОБА_2 та ОСОБА_17 вимагали або отримували неправомірну вигоду від ОСОБА_8 за прийняття рішення про закриття зазначеного кримінального провадження.

Відомості, зазначені в поясненні ОСОБА_13 , в повному обсязі підтвердив начальник сектору дізнання ВП № 2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_18 .

З матеріалів, наданих Четвертим слідчим відділом (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого в м. Хмельницькому, встановлено, що 25.06.2024 правоохоронними органами задокументовано неправомірну діяльність капітана поліції ОСОБА_5 , яка виразилась у вимаганні неправомірної вигоди з метою власного збагачення.

Так, ОСОБА_2 , реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, отримав від ОСОБА_8 неправомірну вигоду в сумі 5 000 грн за прийняття рішення уповноваженою особою про закриття зазначеного кримінального провадження за ч. 1 ст. 309 КК України, розпочатого відносно ОСОБА_8 .

Відповідно до протоколу огляду, ідентифікації та вручення грошових коштів від 25.06.2024, на підставі постанови прокурора про контроль за вчиненням злочину у кримінальному провадженні № 0000118 від 06.06.2024, 25.06.2024 у період часу з 09.20 до 10.00 працівником УСБУ у Вінницькій області було оглянуто десять купюр номіналом 500 грн на загальну суму 5000 грн, які добровільно надав ОСОБА_11 для проведення негласних слідчих (розшукових) дій з метою отримання фактичних даних про вимагання та одержання неправомірної вигоди. Дані грошові кошти було вручено ОСОБА_19 , залученому до проведення негласної слідчої (розшукової) дії, для подальшої передачі ОСОБА_7 та ОСОБА_20 .

Згідно з відомостями, що містяться в протоколі за результатами проведення контролю за вчиненням злочину в кримінальному провадженні № 0000118 від 06.06.2024, 25.06.2024 близько 15.28 ОСОБА_11 , перебуваючи в селищі Тростянець Гайсинського району, зайшов до магазину « ОСОБА_21 » по АДРЕСА_2 , за ним у магазин зайшов ОСОБА_2 та вивів останнього на вулицю. Під час спілкування ОСОБА_2 запропонував підвезти ОСОБА_8 додому, на що останній погодився.

У подальшому ОСОБА_2 повідомив ОСОБА_19 , що через 5 хв повернеться та вони поїдуть. О 15.40 ОСОБА_2 під`їхав на службовому автомобілі червоного кольору, до якого на переднє сидіння сів ОСОБА_11 та вони поїхали до с. Оляниця Гайсинського району. О 15.53 ОСОБА_2 та ОСОБА_11 прибули до лісу на околиці с. Оляниця, вийшли з автомобіля, де ОСОБА_11 витягнув з кишені сумки 5000 грн та передав їх ОСОБА_7 на вимогу останнього.

У протоколі за результатами проведення аудіо-, відеоконтролю особи описано детальний зміст розмов під час передачі ОСОБА_11 грошових коштів ОСОБА_7 . Зі змісту даних розмов вбачається, що ОСОБА_11 передав ОСОБА_7 частину грошових коштів та вони спілкувалися з приводу передачі іншої частини коштів в подальшому. ОСОБА_11 : «Нє, остальну пятьорку я віддам, може трохи затягнеться, я сказав я віддам», ОСОБА_2 : «З сьомого місяця ти собі ходиш спокойно і знаєш, що в тебе нічого немає».

Крім того, відповідно до протоколу за результатами проведення контролю за вчиненням злочину в кримінальному провадженні № 0000118 від 06.06.2024, ОСОБА_2 перебував в однострої та на службовому транспортному засобі.

Допитаний в рамках кримінального провадження № 0000118 від 06.06.2024 ОСОБА_11 підтвердив відомості, отримані у ході проведення негласних слідчих (розшукових) дій та повідомив, що ОСОБА_2 запевнив його про закриття кримінального провадження до кінця місяця.

У ході службового розслідування опитано ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительку АДРЕСА_1 , яка пояснила що її син ОСОБА_11 з липня 2024 року проходить службу в Збройних Силах України та на даний час бере участь у відсічі збройної агресії рф на Сумському напрямку.

04.09.2024 та 25.09.2024 були здійснені телефонні дзвінки до ОСОБА_8 на номер мобільного телефону, вказаного матір`ю ( НОМЕР_1 ), однак оператором мобільного зв`язку поінформовано, що абонент не може прийняти дзвінок.

Також, під час проведення службового розслідування опитано ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_3 , який повідомив, що близько року назад він познайомився з ОСОБА_11 , який допомагав йому по господарству (будувати будинок) та раніше зловживав алкогольними напоями. У червні 2024 року під час проведення будівельних робіт ОСОБА_11 повідомив ОСОБА_24 про те, що його затримали поліцейські Тростянецької поліції, виявили та вилучили в нього наркотичну речовину. ОСОБА_24 не відомі прізвища, імена, по-батькові, звання чи посади цих поліцейських. При цьому, ОСОБА_11 повідомив, що двоє поліцейських вимагали у нього грошові кошти в сумі 5-10 тис. грн за вирішення питання щодо не притягнення його до кримінальної відповідальності. ОСОБА_25 зазначив, що ОСОБА_11 постійно просив позичити йому 5000 грн.

Опитаний під час проведення службового розслідування лейтенант поліції ОСОБА_17 пояснив, що 30.08.2024 працівниками ДБР було проведено обшуки його службового кабінету у ВП № 2 Гайсинського РУП, домоволодіння та автомобіля. За результатами обшуку зі службового кабінету було вилучено копію доручення, відповідно до якого ОСОБА_17 здійснював збір характеризуючих матеріалів відносно ОСОБА_8 , та супровідного листа, яким скеровані зібрані матеріали до сектору дізнання. Зазначені документи ОСОБА_17 зберігав у службовому кабінеті з метою підтвердження виконання ним доручення. За результатами обшуку домоволодіння у ОСОБА_6 вилучено мобільний телефон марки « НОМЕР_2 » з сім-картою. Як зазначив ОСОБА_17 , вилучений телефон не було належно упаковано. ОСОБА_17 підтвердив, що під час проведення профілактичних заходів у сфері протидії незаконному обігу наркотичних речовин було виявлено ОСОБА_8 , який повідомив, що зберігав при собі наркотичну речовину (амфетамін), яку слідчо-оперативною групою в присутності понятих вилучено та упаковано. ОСОБА_17 зазначив, що ніхто в ОСОБА_8 грошові кошти не вимагав та від нього не отримував.

Також, 04.09.2024 ОСОБА_6 було допитано в якості свідка в рамках кримінального провадження № 0000118 від 06.06.2024, який повідомив, що обставини кримінального провадження за фактом зберігання наркотичних речовин ОСОБА_11 розголошувати не може без дозволу слідчого, оскільки вони становлять службову таємницю. ОСОБА_20 знайомі ОСОБА_25 та ОСОБА_11 , оскільки у ході здійснення оперативно-службової діяльності від ОСОБА_26 надходить інформація, що заслуговує на оперативний інтерес, а також ОСОБА_17 зазначив, що вказані особи схильні до вчинення кримінальних правопорушень у сфері незаконного обігу наркотичних речовин. На запитання яким чином ОСОБА_17 був залучений до кримінального провадження за фактом зберігання наркотичних речовин ОСОБА_11 , останній відповів, що ним було виявлено ОСОБА_8 , а також відповідно до доручення дізнавача здійснював збір необхідних матеріалів. Про результати досудового розслідування, розпочатого відносно ОСОБА_8 ОСОБА_20 нічого невідомо. Також ОСОБА_20 невідомо про зустрічі ОСОБА_5 з ОСОБА_27 або ОСОБА_11 . Зі слів ОСОБА_6 , ОСОБА_2 не надавав йому жодних вказівок чи прохань про необхідність спілкування або зустрічей з ОСОБА_27 чи ОСОБА_11 , про факт можливої передачі йому грошових коштів ОСОБА_11 дізнався 30.08.2024 під час вручення йому ухвали на проведення обшуку.

18.09.2024, перебуваючи за адресою проживання ОСОБА_5 , було здійснено його опитування, під час чого він пояснив, що 29.08.2024 він перебував на добовому чергуванні в складі слідчо-оперативної групи. 30.08.2024 близько 08.00 до ОСОБА_5 зателефонував слідчий ТУ ДБР та повідомив про необхідність прибуття до місця проживання, де йому було вручено ухвалу про проведення обшуку, за результатом якого нічого не вилучалось. Тоді ж ОСОБА_7 було вручено повідомлення про підозру за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України. ОСОБА_7 невідомо у зв`язку із чим йому було оголошено підозру та в подальшому обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. ОСОБА_2 повідомив, що 12.03.2024 до нього зателефонував ОСОБА_17 та повідомив про можливе вчинення злочину. Як наслідок, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 було зупинено ОСОБА_8 , який повідомив, що зберігав при собі наркотичну речовину. В подальшому поліцейськими ВП № 2 Гайсинського РУП було задокументовано вчинення ОСОБА_11 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України. Оперативне супроводження даного кримінального проступку здійснював ОСОБА_17 . Доручення про проведення слідчих (розшукових) дій керівником підрозділу було розписане на ОСОБА_5 у зв`язку із відсутністю начальника СКП через хворобу. Про закриття кримінального провадження ОСОБА_7 стало відомо після отримання відповіді на адвокатський запит. ОСОБА_28 дій по даному кримінальному провадженню ОСОБА_2 не здійснював та хід досудового розслідування йому невідомий.

Також, ОСОБА_2 повідомив, що в червні 2024 року ОСОБА_11 неодноразово до нього телефонував, проте чи розмовляв він з ним по телефону ОСОБА_2 не пам`ятає. ОСОБА_2 зазначив, що у червні 2024 року він з ОСОБА_11 не зустрічався.

На запитання чи вимагав або схиляв ОСОБА_8 до надання неправомірної вигоди та чи пропонував ОСОБА_11 неправомірну вигоду ОСОБА_2 власноруч надав відповідь, що не вимагав, не схиляв та не отримував, взагалі розмов з ОСОБА_11 про вирішення будь-яких питань не було.

ОСОБА_2 не підписав отримане від нього пояснення, однак виявив бажання власноручно написати пояснення, в якому вказав, що він не ознайомлений з матеріалами кримінального провадження та суть звинувачень йому не зрозуміла, оскільки обставин, викладених у повідомленні про підозру, не було та вони не відповідають дійсності. ОСОБА_2 знає ОСОБА_8 , оскільки він схильний до вчинення кримінальних правопорушень та веде антигромадський спосіб життя, про ОСОБА_26 йому нічого невідомо.

Відповідно до протоколу за результатами проведення контролю за вчиненням злочину в кримінальному провадженні № 0000118 від 06.06.2024, 25.06.2024 капітан поліції ОСОБА_2 під час отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_8 перебував в однострої та використовував службовий автомобіль червоного кольору з номерним знаком на синьому фоні.

Установлено, що відповідно до книги нарядів ВП № 2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області (№ 396/208-2024) 25.06.2024 капітан поліції ОСОБА_2 заступив на добове чергування в складі слідчо-оперативної групи. Відповідно до відомостей, що містяться в журналі виїзду та повернення автотранспорту (№ 326/208-2024), 25.06.2024 капітан поліції ОСОБА_2 використовував службовий автомобіль марки «ВАЗ», р.н.з. НОМЕР_3 , проїхавши 60 км.

Відповідно до наказу ГУНП у Вінницькій області від 09.01.2024 № 48 «Про закріплення транспортних засобів» службовий автомобіль марки «ВАЗ 2107», р.н.з. НОМЕР_3 , закріплений за поліцейськими слідчого відділення та сектору дізнання ВП № 2 Гайсинського РУП.

Так, у висновку службового розслідування зазначено, що капітан поліції ОСОБА_2 шляхом ведення розмов у червні поточного року та вчинення дій, що мали місце 26.06.2024 поблизу с. Оляниця, та які були спрямовані на створення у свідомості громадянина переконання, що для уникнення покарання за вчинення злочину, необхідно сплатити грошові кошти на користь службових осіб, тобто понести фізичній особі матеріальні втрати, не передбачені законодавством, та обернути їх на свою користь в якості вигоди, забороненої законодавством.

Дії ОСОБА_5 виразилися у використанні службового становища з метою одержання неправомірної вигоди, вступі у корупційні діяння, пов`язанні з вимаганням та отриманням від ОСОБА_8 неправомірної вигоди за вплив на прийняття уповноваженою особою рішення про закриття кримінального провадження. При цьому, у процесі отримання неправомірної вигоди, капітан поліції ОСОБА_2 від грошових коштів не відмовився та відповідних заходів щодо реєстрації вказаного факту в ЖЄО ВП № 2 Гайсинського РУП не вжив, про допущенні порушення безпосередньому керівнику не доповів. Така поведінка ОСОБА_5 суперечить загальним принципам, встановленим для працівників Національної поліції України.

За результатами службового розслідування дисциплінарною комісією складено висновок від 30.09.2024, щодо порушення службової дисципліни окремими поліцейськими відділення поліції №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області.

В подальшому, наказом начальника ГУНП у Вінницькій області від 30.09.2024 № 1422, за скоєння дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні Присяги поліцейського, пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», від 02.07.2015 № 580-VIII, вимог частини 1, пунктів 1, 3, 6, 8 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, статті 22, частини 1 статті 24 Закону України «Про запобігання корупції», абзаців 1, 2, 5, 12 пункту 1 розділу 2 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, абзацу 1 пункту 15 розділу XIV Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 27.04.2020 № 357, підпункту 1 пункту 6 розділу І, пункту 2 розділу ІІІ Порядку використання і зберігання транспортних засобів Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.09.2017 № 757 та абзацу 22 розділу 1 витягу з посадової інструкції, до старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_1 застосоване дисциплінарне стягнення у виді звільненні зі служби в поліції.

Наступним наказом відповідача від 07.10.2024 № 151 о/с у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення, на підставі п. 6 частини 1 статті 77 Закону України Про національну поліцію ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції з 07 жовтня 2024 року.

Наказом ГУ НП у Вінницькій області від 07.11.2024 №165 о/с внесено зміни до наказу від 07.10.2024 №151 о/с в частині дати звільнення зі служби в поліції позивача, відповідно до якого слід вважати звільненим ОСОБА_1 з 12.10.2024.

Вважаючи вказані вище накази відповідача протиправними, а своє звільнення з поліції незаконним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи суд виходить із наступного.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України від 02.07.2015 N 580-VIII "Про Національну поліцію", відповідно до частини першої статті 1 якого Національна поліція України (далі - поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України "Про Національну поліцію", у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Згідно статті 18 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський зобов`язаний:

1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;

3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;

4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;

5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;

6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Статтею 19 Закону України "Про Національну поліцію" встановлено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Відповідно до ст. ст. 1, 2 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року N 2337-VIII (надалі - Дисциплінарний статут), службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського, зокрема, бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції.

Принципи етики для працівників поліції визначають Правила етичної поведінки поліцейських, затверджені наказом Міністерства внутрішніх справ України 09.11.2016 N 1179, відповідно до яких, поліцейські повинні:

неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами;

поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя; на повагу до гідності; на свободу та особисту недоторканність; недоторканність житла; на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; на свободу світогляду і віросповідання; володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; на мирні зібрання; на свободу пересування, вільний вибір місця проживання; інші права, які передбачені Конституцією та законами України, міжнародними договорами України;

у кожному окремому випадку обирати той захід з-поміж заходів, передбачених законодавством України, застосування якого призведе до настання найменш негативних наслідків;

неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції» та іншими актами законодавства України;

виявляти повагу до гідності кожної людини, справедливо та неупереджено ставитися до кожного, незважаючи на расову чи національну приналежність, мову, стать, вік, віросповідання, політичні чи інші переконання, майновий стан, соціальне походження чи статус, освіту, місце проживання, сексуальну орієнтацію або іншу ознаку, не допускати дискримінації в будь-якій формі;

поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати;

контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку;

мати охайний зовнішній вигляд, бути у встановленій формі одягу;

дотримуватися норм ділового мовлення, не допускати використання ненормативної лексики;

зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;

інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Частиною 1 статті 59 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Згідно статті 64 Закону України "Про Національну поліцію" особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту:

"Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".

Відповідно до статей 11, 12, 13 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Застосування до поліцейського інших видів дисциплінарних стягнень, не передбачених цим Статутом, забороняється.

Згідно статті 14 Дисциплінарного статуту, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

У пункті 1 розділу II Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2018 року N 893 (надалі - Порядок N 893) зазначено, що службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до положень п. 1, 4 розділу V Порядку N 893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія (п. 2 розділу VI Порядку N 893).

Положеннями статті 19 Дисциплінарного статуту встановлено, що у висновку за результатами службового розслідування зазначаються, зокрема: документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Згідно з приписами розділу VI та VII Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції № 893 у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.

Висновок службового розслідування затверджує керівник, який його призначив, або особа, яка виконує обов`язки керівника.

Застосування до поліцейського, винного в учиненні дисциплінарного проступку, дисциплінарних стягнень та їх виконання здійснюються з урахуванням вимог статей 19-22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Згідно статті 21 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу.

Законом України від 15 березня 2022 року N 2123-IX "Про внесення змін до законів України "Про Національну поліцію" та "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану" (далі - Закон N 2123-IX) внесено зміни до указаних нормативно-правових актів. Зокрема, Дисциплінарний статут НП України доповнено розділом V "Особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану", яким з 01 травня 2022 року, запроваджено іншу процедуру ознайомлення поліцейського з наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності та інші строки звернення до суду.

Підстави звільнення зі служби в поліції визначені частиною першою статті 77 Закону України "Про Національну поліцію", відповідно до якої поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, зокрема у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України (пункт 6).

Як встановлено судом та слідує із матеріалів службового розслідування, підставою для звільнення позивача зі служби в поліції стало вчинення ним дій, сутність яких, за переконанням відповідача, полягає у порушенні службової дисципліни, що виразилася у використанні службового становища з метою одержання неправомірної вигоди, вступі у корупційні діяння, пов`язанні з вимаганням та отриманням від ОСОБА_8 неправомірної вигоди за вплив на прийняття уповноваженою особою рішення про закриття кримінального провадження.

Так, в ході проведення службового розслідування встановлено, що 12.03.2024 капітаном поліції ОСОБА_9 спільно з лейтенантом поліції ОСОБА_10 у ході відпрацювання території обслуговування з метою встановлення осіб причетних до вчинення злочинів, виявлення латентних злочинів та осіб, які перебувають у розшуку близько 21.30 по вул. Наконечного в селищі Тростянець зупинено ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , для перевірки документів. Під час спілкування ОСОБА_11 повідомив, що у лівій кишені куртки зберігає поліетиленовий пакет з вмістом порошкоподібної речовини білого кольору. Про дану подію капітан поліції ОСОБА_2 повідомив за скороченим номер екстреного виклику поліції « 102» (ЄО ВП № 2 Гайсинського РУП № 858). Реагування на дане повідомлення здійснювала слідчо-оперативна група в складі інспектора з дотримання прав людини ВП № 2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_12 та капітана поліції ОСОБА_5 .

У подальшому старшим лейтенантом поліції ОСОБА_13 складено протокол затримання ОСОБА_8 у порядку ст. 298-2 (Затримання уповноваженою службовою особою особи, яка вчинила кримінальний проступок) КПК України, та проведено обшук затриманої особи (у період часу з 22.01 по 22.11), у ході якого в ОСОБА_8 з лівої кишені куртки вилучено поліетиленовий пакет із вмістом порошкоподібної речовини білого кольору.

Того ж дня, сектором дізнання ВП № 2 Гайсинського РУП за даним фактом внесено відомості до ЄРДР № 0000016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України (Незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту).

Зі змісту пояснення ОСОБА_8 від 12.03.2024, отриманого капітаном поліції ОСОБА_9 , встановлено, що 12.03.2024 під час перевірки документів поліцейськими ВП № 2 Гайсинського РУП ОСОБА_11 повідомив, що зберігав наркотичну речовину, яку того ж дня близько 08.00 знайшов біля автовокзалу в селищі Тростянець. На бланку пояснення ОСОБА_11 власноруч зазначив, що пояснення з його слів записано вірно.

12.03.2024 дізнавачем призначено судову експертизу матеріалів, речовин та виробів.

13.03.2024 дізнавачем надано доручення про проведення слідчих (розшукових) дій у порядку ч. 5 ст. 40 КПК України (№ 37), виконання якого начальником відділення поліції № 2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області підполковником поліції ОСОБА_14 , доручено капітану поліції ОСОБА_7 . Зі змісту вказаного доручення вбачається, що працівникам ВП № 2 Гайсинського РУП необхідно було отримати характеризуючі дані на ОСОБА_8 , термін виконання визначено до 23.03.2024.

14.03.2024 отримано висновок судового експерта ОСОБА_15 № СЕ-19/102-24/4902-НЗПРАП, відповідно до якого у вилученій у ОСОБА_8 порошкоподібній речовині білого кольору масою 0,8846 г міститься кофеїн та парацетамол, які до наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів не відносяться.

15.03.2024 дізнавачем отримано супровідний лист (№ 1315/208/2024 від 15.03.2024) з матеріалами виконаного доручення на 6 арк., підписаний підполковником поліції ОСОБА_16 , відомості про виконавця доручення на супровідному листі відсутні. Разом з тим, установлено, що відповідно до журналу реєстрації доручень СВ ВП № 2 Гайсинського РУП (№ 265) виконавцем даного доручення вказано лейтенанта поліції ОСОБА_6 .

19.03.2024 дізнавачем прийнято рішення про закриття даного кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із відсутністю події кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 КК України.

Разом з тим, з матеріалів наданих Четвертим слідчим відділом (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого в м. Хмельницькому, встановлено, що 25.06.2024 правоохоронними органами задокументовано неправомірну діяльність капітана поліції ОСОБА_5 , яка виразилась у вимаганні неправомірної вигоди з метою власного збагачення. ОСОБА_2 , реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, отримав від ОСОБА_8 неправомірну вигоду в сумі 5 000 грн за прийняття рішення уповноваженою особою про закриття зазначеного кримінального провадження за ч. 1 ст. 309 КК України, розпочатого відносно ОСОБА_8 .

Відповідно до протоколу огляду, ідентифікації та вручення грошових коштів від 25.06.2024, на підставі постанови прокурора про контроль за вчиненням злочину у кримінальному провадженні № 0000118 від 06.06.2024, 25.06.2024 у період часу з 09.20 до 10.00 працівником УСБУ у Вінницькій області було оглянуто десять купюр номіналом 500 грн на загальну суму 5000 грн, які добровільно надав ОСОБА_11 для проведення негласних слідчих (розшукових) дій з метою отримання фактичних даних про вимагання та одержання неправомірної вигоди. Дані грошові кошти було вручено ОСОБА_19 , залученому до проведення негласної слідчої (розшукової) дії, для подальшої передачі ОСОБА_7 та ОСОБА_20 .

Згідно з відомостями, що містяться в протоколі за результатами проведення контролю за вчиненням злочину в кримінальному провадженні № 0000118 від 06.06.2024, 25.06.2024 близько 15.28 ОСОБА_11 , перебуваючи в селищі Тростянець Гайсинського району, зайшов до магазину « ОСОБА_21 » по АДРЕСА_2 , за ним у магазин зайшов ОСОБА_2 та вивів останнього на вулицю. Під час спілкування ОСОБА_2 запропонував підвезти ОСОБА_8 додому, на що останній погодився. У подальшому ОСОБА_2 повідомив ОСОБА_19 , що через 5 хв повернеться та вони поїдуть. О 15.40 ОСОБА_2 під`їхав на службовому автомобілі червоного кольору, до якого на переднє сидіння сів ОСОБА_11 та вони поїхали до с. Оляниця Гайсинського району. О 15.53 ОСОБА_2 та ОСОБА_11 прибули до лісу на околиці с. Оляниця, вийшли з автомобіля, де ОСОБА_11 витягнув з кишені сумки 5000 грн та передав їх ОСОБА_7 на вимогу останнього.

У протоколі за результатами проведення аудіо-, відеоконтролю особи описано детальний зміст розмов під час передачі ОСОБА_11 грошових коштів ОСОБА_7 . Зі змісту даних розмов вбачається, що ОСОБА_11 передав ОСОБА_7 частину грошових коштів та вони спілкувалися з приводу передачі іншої частини коштів в подальшому. ОСОБА_11 : «Нє, остальну пятьорку я віддам, може трохи затягнеться, я сказав я віддам», ОСОБА_2 : «З сьомого місяця ти собі ходиш спокойно і знаєш, що в тебе нічого немає» (а.с. 191-194 том 1).

Крім того, відповідно до протоколу за результатами проведення контролю за вчиненням злочину в кримінальному провадженні № 0000118 від 06.06.2024, ОСОБА_2 перебував в однострої та на службовому транспортному засобі.

Допитаний в рамках кримінального провадження № 0000118 від 06.06.2024 ОСОБА_11 підтвердив відомості, отримані у ході проведення негласних слідчих (розшукових) дій та повідомив, що ОСОБА_2 запевнив його про закриття кримінального провадження до кінця місяця.

У ході службового розслідування опитано ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительку АДРЕСА_1 , яка пояснила що її син ОСОБА_11 з липня 2024 року проходить службу в Збройних Силах України та на даний час бере участь у відсічі збройної агресії рф на Сумському напрямку.

04.09.2024 та 25.09.2024 були здійснені телефонні дзвінки до ОСОБА_8 на номер мобільного телефону, вказаного матір`ю ( НОМЕР_1 ), однак оператором мобільного зв`язку поінформовано, що абонент не може прийняти дзвінок.

Також, під час проведення службового розслідування опитано ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_3 , який повідомив, що близько року назад він познайомився з ОСОБА_11 , який допомагав йому по господарству (будувати будинок) та раніше зловживав алкогольними напоями. У червні 2024 року під час проведення будівельних робіт ОСОБА_11 повідомив ОСОБА_24 про те, що його затримали поліцейські Тростянецької поліції, виявили та вилучили в нього наркотичну речовину. ОСОБА_24 не відомі прізвища, імена, по-батькові, звання чи посади цих поліцейських. При цьому, ОСОБА_11 повідомив, що двоє поліцейських вимагали у нього грошові кошти в сумі 5-10 тис. грн за вирішення питання щодо не притягнення його до кримінальної відповідальності. ОСОБА_25 зазначив, що ОСОБА_11 постійно просив позичити йому 5000 грн.

Опитаний під час проведення службового розслідування лейтенант поліції ОСОБА_17 пояснив, що 30.08.2024 працівниками ДБР було проведено обшуки його службового кабінету у ВП № 2 Гайсинського РУП, домоволодіння та автомобіля. За результатами обшуку зі службового кабінету було вилучено копію доручення, відповідно до якого ОСОБА_17 здійснював збір характеризуючих матеріалів відносно ОСОБА_8 , та супровідного листа, яким скеровані зібрані матеріали до сектору дізнання. Зазначені документи ОСОБА_17 зберігав у службовому кабінеті з метою підтвердження виконання ним доручення. За результатами обшуку домоволодіння у ОСОБА_6 вилучено мобільний телефон марки « НОМЕР_2 » з сім-картою. Як зазначив ОСОБА_17 , вилучений телефон не було належно упаковано. ОСОБА_17 підтвердив, що під час проведення профілактичних заходів у сфері протидії незаконному обігу наркотичних речовин було виявлено ОСОБА_8 , який повідомив, що зберігав при собі наркотичну речовину (амфетамін), яку слідчо-оперативною групою в присутності понятих вилучено та упаковано. ОСОБА_17 зазначив, що ніхто в ОСОБА_8 грошові кошти не вимагав та від нього не отримував.

Також, 04.09.2024 ОСОБА_6 було допитано в якості свідка в рамках кримінального провадження № 0000118 від 06.06.2024, який повідомив, що обставини кримінального провадження за фактом зберігання наркотичних речовин ОСОБА_11 розголошувати не може без дозволу слідчого, оскільки вони становлять службову таємницю. ОСОБА_20 знайомі ОСОБА_25 та ОСОБА_11 , оскільки у ході здійснення оперативно-службової діяльності від ОСОБА_26 надходить інформація, що заслуговує на оперативний інтерес, а також ОСОБА_17 зазначив, що вказані особи схильні до вчинення кримінальних правопорушень у сфері незаконного обігу наркотичних речовин. На запитання яким чином ОСОБА_17 був залучений до кримінального провадження за фактом зберігання наркотичних речовин ОСОБА_11 , останній відповів, що ним було виявлено ОСОБА_8 , а також відповідно до доручення дізнавача здійснював збір необхідних матеріалів. Про результати досудового розслідування, розпочатого відносно ОСОБА_8 ОСОБА_20 нічого невідомо. Також ОСОБА_20 невідомо про зустрічі ОСОБА_5 з ОСОБА_27 або ОСОБА_11 . Зі слів ОСОБА_6 , ОСОБА_2 не надавав йому жодних вказівок чи прохань про необхідність спілкування або зустрічей з ОСОБА_27 чи ОСОБА_11 , про факт можливої передачі йому грошових коштів ОСОБА_11 дізнався 30.08.2024 під час вручення йому ухвали на проведення обшуку.

18.09.2024, перебуваючи за адресою проживання ОСОБА_5 , було здійснено його опитування, під час чого він пояснив, що 29.08.2024 він перебував на добовому чергуванні в складі слідчо-оперативної групи. 30.08.2024 близько 08.00 до ОСОБА_5 зателефонував слідчий ТУ ДБР та повідомив про необхідність прибуття до місця проживання, де йому було вручено ухвалу про проведення обшуку, за результатом якого нічого не вилучалось. Тоді ж ОСОБА_7 було вручено повідомлення про підозру за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України. ОСОБА_7 невідомо у зв`язку із чим йому було оголошено підозру та в подальшому обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. ОСОБА_2 повідомив, що 12.03.2024 до нього зателефонував ОСОБА_17 та повідомив про можливе вчинення злочину. Як наслідок, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 було зупинено ОСОБА_8 , який повідомив, що зберігав при собі наркотичну речовину. В подальшому поліцейськими ВП № 2 Гайсинського РУП було задокументовано вчинення ОСОБА_11 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України. Оперативне супроводження даного кримінального проступку здійснював ОСОБА_17 . Доручення про проведення слідчих (розшукових) дій керівником підрозділу було розписане на ОСОБА_5 у зв`язку із відсутністю начальника СКП через хворобу. Про закриття кримінального провадження ОСОБА_7 стало відомо після отримання відповіді на адвокатський запит. ОСОБА_28 дій по даному кримінальному провадженню ОСОБА_2 не здійснював та хід досудового розслідування йому невідомий.

Також, ОСОБА_2 повідомив, що в червні 2024 року ОСОБА_11 неодноразово до нього телефонував, проте чи розмовляв він з ним по телефону ОСОБА_2 не пам`ятає. ОСОБА_2 зазначив, що у червні 2024 року він з ОСОБА_11 не зустрічався.

На запитання чи вимагав або схиляв ОСОБА_8 до надання неправомірної вигоди та чи пропонував ОСОБА_11 неправомірну вигоду ОСОБА_2 власноруч надав відповідь, що не вимагав, не схиляв та не отримував, взагалі розмов з ОСОБА_11 про вирішення будь-яких питань не було.

ОСОБА_2 не підписав отримане від нього пояснення, однак виявив бажання власноручно написати пояснення, в якому вказав, що він не ознайомлений з матеріалами кримінального провадження та суть звинувачень йому не зрозуміла, оскільки обставин, викладених у повідомленні про підозру, не було та вони не відповідають дійсності. ОСОБА_2 знає ОСОБА_8 , оскільки він схильний до вчинення кримінальних правопорушень та веде антигромадський спосіб життя, про ОСОБА_26 йому нічого невідомо.

Відповідно до протоколу за результатами проведення контролю за вчиненням злочину в кримінальному провадженні № 0000118 від 06.06.2024, 25.06.2024 капітан поліції ОСОБА_2 під час отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_8 перебував в однострої та використовував службовий автомобіль червоного кольору з номерним знаком на синьому фоні.

Установлено, що відповідно до книги нарядів ВП № 2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області (№ 396/208-2024) 25.06.2024 капітан поліції ОСОБА_2 заступив на добове чергування в складі слідчо-оперативної групи. Відповідно до відомостей, що містяться в журналі виїзду та повернення автотранспорту (№ 326/208-2024), 25.06.2024 капітан поліції ОСОБА_2 використовував службовий автомобіль марки «ВАЗ», р.н.з. НОМЕР_3 , проїхавши 60 км.

Відповідно до наказу ГУНП у Вінницькій області від 09.01.2024 № 48 «Про закріплення транспортних засобів» службовий автомобіль марки «ВАЗ 2107», р.н.з. НОМЕР_3 , закріплений за поліцейськими слідчого відділення та сектору дізнання ВП № 2 Гайсинського РУП.

Так, у висновку службового розслідування зазначено, що капітан поліції ОСОБА_2 шляхом ведення розмов у червні поточного року та вчинення дій, що мали місце 26.06.2024 поблизу с. Оляниця, та які були спрямовані на створення у свідомості громадянина переконання, що для уникнення покарання за вчинення злочину, необхідно сплатити грошові кошти на користь службових осіб, тобто понести фізичній особі матеріальні втрати, не передбачені законодавством, та обернути їх на свою користь в якості вигоди, забороненої законодавством.

Разом з тим, судом встановлено, що слідчими Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниця) ТУ ДБР у місті Хмельницькому за процесуального керівництва Вінницької обласної прокуратури здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000118 від 06.06.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 372 КК України. Прокурором Вінницької обласної прокуратури до Тростянецького районного суду Вінницької області 28.10.2024 направлено обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000118 від 06.06.2024 за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

При цьому, суд звертає увагу, що під час проведення службового розслідування не досліджувалось питання наявності або відсутності вини у діях капітана поліції ОСОБА_1 щодо вчинення кримінального правопорушення, а надавалась правова оцінка обставинам наявності або відсутності вчинення ним саме дисциплінарного проступку.

Суд зауважує, що норми чинного законодавства безальтернативно зобов`язують поліцейських діяти у межах вимог делегованих їм повноважень, зокрема відповідним чином реагувати на виявлені порушення.

Зокрема, відповідно до підпунктів 1, 2, 3 пункту 1 статті 23 розділу IV Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень, виявлення причин та умов, що сприяють їх вчиненню, а також у межах своєї компетенції вживає заходів для їх усунення та припинення.

Згідно з вимогами абзацу 1 пункту 15 розділу XIV Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 27.04.2020 № 357, під час чергування працівники, які входять до складу СОГ (основної та додаткової), повинні перебувати у службових кабінетах; якщо службові кабінети розміщені на значній відстані від адмінбудівлі, де розташована чергова служба органу (підрозділу) поліції, у кімнаті СОГ.

Відповідно до підпункту 1 пункту 6 розділу І Порядку використання і зберігання транспортних засобів Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.09.2017 № 757, забороняється водіям (судноводіям) використання транспортних засобів для поїздок, не пов`язаних із службовою діяльністю, керування незакріпленими транспортними засобами та за відсутності у них документів, які дають право на керування транспортними засобами, а також за відсутності іншої передбаченої цим Порядком дорожньої документації.

Пунктом 2 розділу ІІІ цього ж Порядку визначено, що використання транспортних засобів для виконання функцій, не пов`язаних із службовою діяльністю органів поліції, всупереч їх цільовому призначенню, штатній групі (підгрупі), у власних цілях, в інтересах сторонніх юридичних і фізичних осіб, а також понад установлені норми експлуатації заборонено.

Також відповідно до розділу І власної посадової інструкції капітан поліції ОСОБА_1 зобов`язаний неухильно дотримуватися антикорупційного законодавства України (обмежень та заборон, вимог, пов`язаних зі службою в НПУ, визначених Законами України «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції» та іншими актами законодавства України; організаційно-розпорядчих документів (наказів, доручень) керівництва поліції, виданих на виконання Закону України «Про запобігання корупції»).

Згідно з приписами статті 22 Закону України «Про запобігання корупції», поліцейським забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі використовувати будь-яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах.

Суд звертає увагу, що вимогами ч. 1 ст. 24 Закону України "Про запобігання корупції" встановлено чіткий алгоритм дій особи, уповноваженої на виконання функцій держави у разі надходження пропозиції щодо неправомірної вигоди, зокрема вона зобов`язана невідкладно вжити таких заходів:

1) відмовитися від пропозиції;

2) за можливості ідентифікувати особу, яка зробила пропозицію;

3) залучити свідків, якщо це можливо, у тому числі з числа співробітників;

4) письмово повідомити про пропозицію безпосереднього керівника (за наявності) або керівника відповідного органу, підприємства, установи, організації, спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції.

Згідно з частиною 1 статті 65 Закону України "Про запобігання корупції" за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень особи, уповноважені на виконання функцій держави притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

Позивачем в ході службового розслідування та в ході судового розгляду не надано доказів дотримання вказаного порядку дій, в тому числі письмового повідомлення безпосереднього керівника про пропозицію неправомірної вигоди.

Навіть більше, з матеріалів службового розслідування слідує, що позивач сам вимагав та отримав від особи неправомірну вигоду з метою власного збагачення.

Як зазначалось, службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку та правил, що такими нормативними актами передбачені. Позивач як поліцейський та носій влади мав діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України.

Суд вважає, що незважаючи на мету, з якою діяв позивач дані дії суперечать покладеним на нього обов`язкам та повноваженням, підривають довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету органів поліції.

Позивач, перебуваючи на службі у Національній поліції України, повинен бути взірцем та прикладом для громадян як в робочий так і позаробочий час, та в силу своїх службових обов`язків, зобов`язаний не допускати зв`язків, що ганьблять звання працівника поліції або підривають авторитет поліції, інших відносин, які носять корисливий або протиправний характер.

Дослідивши наявні матеріали дисциплінарного провадження суд погоджується з висновками відповідача, що дії позивача - капітана поліції ОСОБА_1 виразилися у використанні службового становища з метою одержання неправомірної вигоди, вступі у корупційні діяння, пов`язанні з вимаганням та отриманням від ОСОБА_8 неправомірної вигоди.

Суд приймає до уваги той факт, що правоохоронними органами задокументовано неправомірну вигоду діяльності капітана поліції ОСОБА_1 , яка виразилася у використанні своїх службових повноважень та пов`язаних з цим можливостей з метою одержання неправомірної вигоди.

Зі змісту оскаржуваного наказу ГУНП у Вінницькій області від 30.09.2024 № 1422 слідує, що порушення ОСОБА_1 службової дисципліни пов`язано із скоєнням ним вчинку, який спаплюжив та принизив високе звання поліцейського, адже останній замість безумовного виконання закріплених законами перед поліцією завдань, їх проігнорував та вчинив дії спрямовані на отримання неправомірної вигоди.

Суд зазначає, що поліцейські мають спеціальний правовий статус вимоги морального змісту віднесені до їх службово-професійних обов`язків. Приймаючи присягу поліцейського позивач склав клятву вірно служити Українському народові, дотримуватись Конституції та законів України, втілювати їх ужиття, поважати і охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати покладені на нього обов`язки. Тобто, поліцейський повинен усвідомлювати покладену на нього високу відповідальність, під якою розуміється також і підвищений інтерес з боку суспільства, у зв`язку з чим дисциплінарний проступок, допущений одним поліцейським, може кинути тінь на позитивні зміни в Національній поліції України та підірвати довіру населення до неї.

На переконання суду, встановлені в ході службового розслідування обставини дійсно свідчать про вчинення позивачем дій, які полягають у недотриманні принципів діяльності поліцейського, не сумісних з вимогами, що пред`являються до професійно-етичних якостей поліцейських, а також знижують авторитет поліції, викликають недовіру до поліцейських, оскільки перебуваючи на службі у поліції, позивач свідомо сприяв вчиненню протиправних дій в отриманні неправомірної вигоди.

З огляду на високі етичні та професійні стандарти, притаманні службі в поліції, такі дії є свідченням вчинення грубого дисциплінарного проступку, несумісного з подальшим проходженням служби.

Щодо застосованого відповідачем виду дисциплінарного стягнення згідно статті 13 Дисциплінарного статуту, то суд враховує, що згідно усталеної практики Верховного Суду, обрання виду стягнення за дисциплінарний проступок перебуває у площині дискреційних повноважень суб`єкта його накладення. Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень (постанови Верховного Суду від 01.04.2020 у справі № 806/647/15, від 21.01.2021 у справі № 826/4681/18, від 28.10.2021 у справі № 520/1578/2020, від 09.02.2022 у справі № 160/12290/20 та ін.).

Законом України "Про внесення змін до законів України "Про Національну поліцію" та "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану" від 15.03.2022 № 2123-IX, який набрав чинності 01.05.2022 Дисциплінарний статут доповнено новим розділом V такого змісту: "Особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану".

Частиною першою статті 26 Дисциплінарного статуту визначено, що у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

У разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей, визначених цією статтею (частина перша статті 29 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до частини другої статті 29 Дисциплінарного статуту дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції.

При цьому із змісту статті 29 Дисциплінарного статуту слідує, що її положення застосовуються у сукупності з іншими нормами, які визначають загальні критерії та підходи до застосування дисциплінарної відповідальності, а саме з урахуванням положень статі 19 цього статуту, яка регламентує порядок застосування дисциплінарних стягнень.

Аналізуючи у справах № 420/14443/22 та № 260/5566/22 положення частин першої, другої статті 29 Дисциплінарного статуту, Верховний Суд дійшов висновку, що вказаною нормою встановлено правило, відповідно до якого за вчинення поліцейським кожного наступного дисциплінарного проступку неможливо застосувати таке саме або менш суворе дисциплінарне стягнення, якщо це прямо не передбачено цією нормою. Іншими словами, згадана норма визначає, що дисциплінарне стягнення накладається в порядку зростання, а не застосовується послідовно.

А оскільки за Дисциплінарним статутом підставою притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, частиною восьмою статті 19 статуту визначено, що під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби. Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Як зазначено Верховним Судом у іншій постанові від 14.03.2024 у справі № 420/11778/22, варто мати на увазі, що обираючи той чи інший вид стягнення у порядку, запропонованому законодавцем, від незначного - зауваження до найсуворішого - звільнення зі служби, керівник, ураховуючи характер відповідного проступку, застосовує саме той вид дисциплінарного стягнення, який відповідає суті цього проступку і є йому співмірним.

Отож, повертаючись до обставин цієї справи та оцінюючи правомірність оскаржуваних наказів, суд виходить із того, що факт порушення позивачем службової дисципліни підтверджено належними та допустимими доказами, які встановлені службовим розслідуванням, а відтак відповідачем було доведено їх правомірність.

Обставин, які вказували б на порушення порядку чи процедури проведення службового розслідування під час розгляду справи встановлено не було.

Дійсно, звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів поліції як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу, разом з тим, оцінка вчиненого позивачем проступку в аспекті співмірності його тяжкості, що полягає у дискредитації звання поліцейського, є тим проступком, який є несумісним із подальшим проходженням служби.

Отже, відповідачем в ході службового розслідування встановлено склад дисциплінарного проступку, його наслідки та їх тяжкість, враховано характеристику позивача, встановлено причинний зв`язок між неправомірними діяннями та їх наслідками, ступінь вини, обґрунтовано вид застосованого дисциплінарного стягнення. Рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача, хоч і прийнято, в тому числі, на підставі відомостей, наявних в матеріалах кримінального провадження, розпочатого відносно позивача за ознаками кримінального правопорушення, однак таке рішення, ґрунтується на самостійних правових підставах.

За таких обставин, суд вважає, що враховуючи ненадання позивачем достатніх доказів, на підставі яких можна було би зробити висновок про неправомірність висновку службового розслідування, враховуючи що подібні випадки негативно впливають на імідж як поліції, так і органів державної влади загалом, підривають віру громадян у спроможність поліції на високому професійному рівні здійснювати покладені на неї завдання з охорони громадського порядку та боротьби зі злочинністю, принижують їх авторитет, відповідачем обґрунтовано та правомірно обрано позивачу такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення з поліції.

Дані висновки суду узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду, наведеною у постановах від 13.02.2025 у справі № 240/8208/23, від 05.06.2025 у справі №815/2525/18.

Тому, беручи до уваги наведене, суд погоджується із висновками відповідача, що застосоване до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення є правомірним і пропорційним, оскільки під час проведення службового розслідування інформація щодо можливих порушень службової дисципліни знайшла своє підтвердження.

Щодо тверджень позивача, що спірний наказ ГУ НП України у Вінницькій області від 07.10.2024 №151 о/с підлягає скасуванню, оскільки ОСОБА_1 у цей період перебував на лікарняному, то судом враховано, що відповідачем наказом ГУ НП у Вінницькій області від 07.11.2024 №165 о/с внесено зміни до наказу від 07.10.2024 №151 о/с в частині дати звільнення зі служби в поліції позивача, відповідно до якого слід вважати звільненим капітана поліції ОСОБА_1 з 12.10.2024, а не з 07.10.2024.

Таким чином враховуючи наведене правове регулювання, встановлені по справі обставини та судову практику Верховного Суду з приводу застосування положень статті 29 Дисциплінарного статуту, суд вважає, що у спірних правовідносинах відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з огляду на що спірні накази про звільнення є правомірними та не підлягають скасуванню. Як наслідок і похідні вимоги про поновлення позивача на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу теж не підлягають задоволенню.

Частиною першою статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд також при прийнятті рішення враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема, у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "RuizTorija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Отже, системно проаналізувавши приписи законодавства України та надавши оцінку наявним у справі доказам та основним доводам сторін, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Враховуючи положення статті 139 КАС України підстав для розподілу судових витрат у справі при ухваленні рішення про відмову у задоволенні позову судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 )

Відповідач: Головне управління Національної поліції у Вінницькій області (вул. Театральна, 10, м. Вінниця, 21050, )

Суддя Віятик Наталія Володимирівна