Справа № 520/24819/24
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2025-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2025 р.Справа № 520/24819/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: П`янової Я.В.,

Суддів: Русанової В.Б. , Присяжнюк О.В. ,

за участю секретаря судового засідання Колесник О.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.01.2025, головуючий суддя І інстанції: Полях Н.А., м. Харків, повний текст складено 30.01.25 у справі № 520/24819/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Краєвид Агро"

до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення -рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Краєвид Агро" (далі за текстом також - позивач, ТОВ "Краєвид Агро") звернулося до адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (далі за текстом також відповідач, ГУ ДПС у Харківській області), в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області № 2 від 25.06.2024.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 28 січня 2025 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області № 2 від 25.06.2024.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Краєвид Агро" судовий збір у сумі 30 280,00 грн.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального права, а викладені у ньому висновки не відповідають обставинам справи.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає про неврахування судом першої інстанції того, що під час перевірки не було підтверджено статус бенефіціарного власника доходів нерезидента «AGROPROSPERIS 1 LIMITED», а отже зменшена ставка оподаткування доходів нерезидента, що отримує такий процентний дохід, не може бути застосована; процентний дохід, сплачений ТОВ «КРАЄВИД АГРО» на користь «AGROPROSPERIS 1 LIMITED» (Республіка Кіпр) підлягає оподаткуванню за ставкою 15% відповідно до пп. 141.4.2 п.141.4 ст. 141 ПК України та сплачується за рахунок таких доходів. Звертає увагу, що доводи суду першої інстанції є нерелевантними фактичним обставинам справи, судом не враховано та не проаналізовано доводи контролюючого органу та, натомість, надано необґрунтовану перевагу доводам позивача, які, у свою чергу, спростовуються матеріалами справи.

За результатами апеляційного розгляду відповідач просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Від позивача на адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він зазначає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У додаткових поясненнях у справі позивач звертає увагу, що розглядаючи справи з ідентичними правовідносинами, суд дійшов висновку щодо застосування зменшеної ставки оподаткування податком на доходи нерезидента при виплаті процентного доходу на користь компанії "АГРОПРОСПЕРІС 1 ЛІМІТЕД" протягом 2017-2019 років.

З додатковими поясненнями у справі відповідач надав зведений реєстр Agroprosperis 1; Agroprosperis 1 схема операцій.

У додаткових поясненнях у справі позивач просить урахувати висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 24.06.2025 у справі № 120/10439/24.

У судовому засіданні представник відповідача вимоги апеляційної скарги підтримав, представник позивача наполягав на залишенні апеляційної скарги без задоволення з підстав, наведених у відзиві на апеляційну скаргу та додаткових поясненнях.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників позивача та відповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що Головним управлінням ДПС у Харківській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "Краєвид Агро" (податковий номер: 34174009) з питань оподаткування доходів, отриманих нерезидентом (AGROPROSPERIS 1 LIMITED), із джерелом їх походження з України за період діяльності 2017, 2018, 2019 роки.

За результатами проведеної перевірки контролюючим органом складено акт від 08.05.2024 N21045/20-40-23-02-07/34174009, в якому встановлено порушення п.103.2 ст.103, п.п.141.4.2 п.141.4 ст.141 та з урахуванням п. 3.2 ст.3. Податкового Кодексу №2755-VI від 02.12.2010 р. (в редакції, що діяла протягом 2017-2019 років), п.2 ст.11 з урахуванням п.2 ст.1 Конвенції між Урядом України і Урядом Республіки Кіпр про уникнення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доходи (дата набрання чинності для України: 07.08.2013), в результаті чого контролюючий орган дійшов висновку про заниженння податку з доходів нерезидента з джерелом походження з України за період з 01.01.2017 по 31.12.2019 на загальну суму 59657668 грн, у тому числі по періодах: за 2017 рік на загальну суму - 33509898 грн, за 2018 рік на загальну суму - 25718631 грн, за 2019 рік на загальну суму - 429139 грн.

На підставі висновків акта перевірку відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № 2 від 25.06.2024, яким згідно з підпунктом 54.3.5 пункту 54.3 статті 54, статті 58 Податкового кодексу України пункту 125 1.2 статті 125 розділу 2 ПК України №2755-VI від 02.12.2010 (зі змінами та доповненнями) збільшено суму грошового зобов`язання на суму сімдесят чотири мільйона п`ятсот сімдесят дві тисячі вісімдесят п`ять гривень 00 копійок за платежем податок на прибуток іноземних юридичних осіб.

Позивач, не погодившись із прийнятим відповідачем податковим повідомленням-рішенням, звернувся до суду з адміністративним позовом у цій справі.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення № 2 від 25.06.2024 Головне управління ДПС у Харківській області діяло всупереч установленому законом порядку, необґрунтовано, упереджено, без з`ясування необхідних обставин, що мали значення для прийняття рішення, без дотримання необхідного балансу між несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, чим порушено законні інтереси платника податків.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до статті 3 Податкового кодексу України (далі - ПК України, в редакції, чинній на час вирішення спірних правовідносин) податкове законодавство України складається з Конституції України; цього Кодексу; Митного кодексу України та інших законів з питань митної справи у частині регулювання правовідносин, що виникають у зв`язку з оподаткуванням митом операцій з переміщення товарів через митний кордон України (далі - законами з питань митної справи); чинних міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України і якими регулюються питання оподаткування; нормативно-правових актів, прийнятих на підставі та на виконання цього Кодексу та законів з питань митної справи; рішень Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування з питань місцевих податків та зборів, прийнятих за правилами, встановленими цим Кодексом.

Якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору.

Згідно з пунктами 103.1, 103.2, 103.3 статті 103 ПК України застосування правил міжнародного договору України здійснюється шляхом звільнення від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України, зменшення ставки податку або шляхом повернення різниці між сплаченою сумою податку і сумою, яку нерезиденту необхідно сплатити відповідно до міжнародного договору України.

Особа (податковий агент) має право самостійно застосувати звільнення від оподаткування або зменшену ставку податку, передбачену відповідним міжнародним договором України на час виплати доходу нерезиденту, якщо такий нерезидент є бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу і є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України.

Застосування міжнародного договору України в частині звільнення від оподаткування або застосування пониженої ставки податку дозволяється тільки за умови надання нерезидентом особі (податковому агенту) документа, який підтверджує статус податкового резидента згідно з вимогами пункту 103.4 цієї статті.

Бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу для цілей застосування пониженої ставки податку згідно з правилами міжнародного договору України до дивідендів, процентів, роялті, винагород тощо нерезидента, отриманих із джерел в Україні, вважається особа, що має право на отримання таких доходів.

Водночас бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу не може бути юридична або фізична особа, навіть якщо така особа має право на отримання доходу, але є агентом, номінальним утримувачем (номінальним власником) або є тільки посередником щодо такого доходу.

Підпунктами 141.4.1, 141.4.2 пункту 141.4 статті 141 ПК України передбачено, що доходи, отримані нерезидентом із джерелом їх походження з України, оподатковуються в порядку і за ставками, визначеними цією статтею. Для цілей цього пункту такими доходами, зокрема, є проценти, дисконтні доходи, що сплачуються на користь нерезидента, у тому числі проценти за позиками та борговими зобов`язаннями, випущеними (виданими) резидентом.

Резидент або постійне представництво нерезидента, що здійснюють на користь нерезидента або уповноваженої ним особи (крім постійного представництва нерезидента на території України) будь-яку виплату з доходу з джерелом його походження з України, отриманого таким нерезидентом від провадження господарської діяльності (у тому числі на рахунки нерезидента, що ведуться в національній валюті), утримують податок з таких доходів, зазначених у підпункті 141.4.1 цього пункту, за ставкою в розмірі 15 відсотків (крім доходів, зазначених у підпунктах 141.4.3-141.4.6 та 141.4.11 цього пункту) їх суми та за їх рахунок, який сплачується до бюджету під час такої виплати, якщо інше не передбачено положеннями міжнародних договорів України з країнами резиденції осіб, на користь яких здійснюються виплати, що набрали чинності.

Між Урядом України і Урядом Республіки Кіпр укладено Конвенцію про уникнення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків та доходів від 08 листопада 2012 року, яка ратифікована - 04 липня 2013 року, дата набрання чинності для України - 07 серпня 2013 року.

Статтею 11 Конвенції передбачено, що проценти, що виникають у Договірній Державі і сплачуються резиденту іншої Договірної Держави, можуть оподатковуватись в цій іншій Державі, якщо такий резидент є особою - фактичним власником таких процентів. Однак такі проценти можуть також оподатковуватись у Договірній Державі, в якій вони виникають, і відповідно до законодавства цієї Держави, але якщо особа - фактичний власник процентів є резидентом іншої Договірної Держави, податок, що стягується таким чином, не повинен перевищувати 2 відсотків від загальної суми процентів.

Докладне визначення терміну «бенефіціарний власник» наведено в Коментарях до Модельної конвенції ОЕСР.

Відповідно до пункту 9 Коментарів до статті 11, вимогу щодо бенефіціарного власника додано до пункту другого статті 11 для того, щоб роз`яснити значення слів «і сплачуються резиденту», які використовуються в пункті 1. Зрозумілим є той факт, що країна джерела не зобов`язана поступатись у праві оподатковувати проценти на тій лише підставі, що проценти були сплачені саме резиденту Держави, з якою укладено міжнародний договір. Термін «фактичний власник доходу» використовується не у вузькому технічному сенсі, а розуміється в контексті та світлі завдань і цілей Конвенції, включаючи уникнення подвійного оподаткування, попередження випадків ухилення від сплати податків та уникнення оподаткування.

Пільга або звільнення від оподаткування по будь-якому із видів доходу, що надається Державою, з якої походить дохід, резиденту іншої Договірної держави з метою уникнення повністю або частково подвійного оподаткування, яке може виникнути у зв`язку із повторним оподаткуванням такого доходу Державою резиденства. Коли цей вид доходу отримує резидент Договірної Держави, що діє як агент чи номінальний отримувач, надання Державою, з якої походить дохід, такої пільги або звільнення виключно на підставі статусу безпосереднього отримувача доходу як резидента іншої Договірної Держави буде суперечити цілям та завданням Конвенції. Безпосередній отримувач в цій ситуації кваліфікуватиметься як резидент, однак цей статус не призводить до потенційного подвійного оподаткування, оскільки отримувач не розглядається як власник доходу для цілей оподаткування в Державі резиденства. Надання державою, з якої походить дохід, пільги або звільнення від оподаткування також буде суперечити цілям та завданням Конвенції, якщо резидент Договірної Держави, не використовуючи такі інструменти, як агентування або номінальної власності, буде діяти як проміжна ланка для іншої особи, котра фактично отримує вигоду від відповідного доходу. Проміжна ланка не може розглядатися як фактичний власник, якщо навіть за свого формального статусу власника, на практиці вона має досить вузькі повноваження щодо такого доходу, що надає можливість її розглядати як просту довірену особу, або управляючу особу, що діє від імені зацікавлених осіб (пункт 10 Коментарів до статті 11).

Отже, Угоди про уникнення подвійного оподаткування не можуть застосовуватися до ситуацій, коли відповідні відносини між резидентом та нерезидентом не пов`язані з фактичним веденням господарської діяльності, а дії учасників цих відносин спрямовані лише на створення зручного (пільгового) податкового режиму. Пільги за міжнародними угодами щодо уникнення подвійного оподаткування повинні відноситися лише до податкового резидента, який є дійсним одержувачем доходу.

Застосування податкових преференцій визнається неправомірним, коли сукупність угод (операцій) дозволяє зробити висновок про те, що основною їхньою метою були виведення доходу з-під оподаткування і формальне здійснення операцій з метою використання переваг за міжнародною угодою.

Результатом такої оцінки може стати перекваліфікація виплати з відповідною зміною режиму оподаткування, а також кваліфікація сукупності угод із застосуванням норм національного законодавства по виведеному з-під оподаткування доходу.

У випадках, які наводяться в Коментарях (агент, номінал, посередник тощо), безпосередній отримувач процентів не вважається бенефіціарним власником, оскільки право отримувача вільно розпоряджатись такими процентами обмежено в силу наявності договірних або інших юридичних обов`язків передати отриманий платіж іншій особі. Такий обов`язок зазвичай випливає з юридичних документів, однак також може з`ясовуватись на підставі фактів та обставин, які вказують, що по суті отримувач процентів не має право вільно розпоряджатись такими процентами.

За загальним правилом ознаками, які можуть вказувати на те, що особа-нерезидент не є кінцевим бенефіціарним власником доходу у вигляді процентів, є, зокрема:

1) відсутність фактичного самостійного здійснення господарської діяльності особою нерезидентом, яка зареєстрована в Державі, з якою Україною укладений договір про уникнення подвійного оподаткування, на відповідній території;

2) характер грошових потоків свідчить про наявність юридичних та фактичних обов`язків щодо подальшого перерахування отримуваних процентів особою-нерезидентом третій особі та відсутність у особи-нерезидента можливості самостійного прийняття рішення щодо долі отримуваного доходу та контролю щодо отримуваного доходу;

3) мінімальний часовий інтервал між: укладенням договору (видачею позики) між резидентом та особою-нерезидентом, з Державою якого укладено договір про уникнення подвійного оподаткування, а також договору (видачею позики) між останнім та третьою особою; отриманням доходу особою-нерезидентом, з Державою якого укладено договір про уникнення подвійного оподаткування, і виплатою грошових коштів третій особі;

4) відсутність диференційованих, що розрізняються умов договорів, правових документів, на підставі яких особа-нерезидент отримує дохід і в подальшому перераховує кошти;

5) вчинення дзеркальних, тобто ідентичних операцій між резидентом та особою-нерезидентом, що зареєстрована в Державі, з якою укладено договір про уникнення подвійного оподаткування, та між останнім і третьою особою;

6) фактичні ризики, пов`язані із наданням позики резиденту, несе третя особа, а не особа-нерезидент.

Отже, враховуючи зазначене правове регулювання, колегія суддів дійшла висновку, що право на застосування зменшеної ставки податку, передбаченої відповідним міжнародним договором України, виникає за умови одночасного виконання таких вимог:

- нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України;

- нерезидентом надано довідку (або її нотаріально засвідчену копію), яка підтверджує, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України;

- нерезидент є бенефіціарним власником доходу.

Для визначення особи як фактичного отримувача доходу, така особа повинна володіти не тільки правом на отримання доходу, але повинна бути і особою, яка визначає подальшу економічну долю доходу.

Тобто, коли отримувач процентів має право отримувати вигоду та визначати подальшу економічну долю доходу і не пов`язаний договірними або юридичними зобов`язаннями щодо перерахування такого доходу іншій особі, отримувач є бенефіціарним власником доходу.

Передбачені міжнародними договорами пільги зі сплати податку не можуть бути застосовані у випадку, коли нерезидент діє як проміжна ланка в інтересах іншої особи, яка фактично отримує вигоду від доходу. Зокрема, не можуть бути застосовані пільгові ставки податку у випадку, коли дохід (у рамках угоди або серії угод) з джерелом його походження з України виплачується таким чином, що нерезидент (проміжна ланка, яка має вузькі, обмежені повноваження у відношенні доходу), який претендує на отримання пільгової ставки податку з доходів у вигляді роялті, дивідендів, процентів, виплачує весь дохід (його більшу частину) іншому нерезиденту, який би не міг застосувати пільгову ставку у разі, коли б такий дохід виплачувався останньому.

В момент виплати доходу достатньою підставою для застосування зниженої ставки податку є наявність довідки (або її нотаріально засвідченої копії), яка підтверджує, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України і така довідка видається компетентним (уповноваженим) органом відповідної країни, визначеним міжнародним договором України, за формою, затвердженою згідно із законодавством відповідної країни, і повинна бути належним чином легалізована, перекладена відповідно до законодавства України.

Чинним законодавством не встановлено форми документу, що підтверджує статус контрагента як бенефіціарного власника доходу, та який повинна мати особа на момент проведення виплати.

При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, суди повинні враховувати, що відповідно до вимог статті 77 КАС України обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень.

У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що платник податків сформував дані податкового обліку необґрунтовано та з порушенням вимог податкового законодавства, або на підставі документів, які містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи.

За матеріалами справи основним видом діяльності позивача є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур. Іншими видами діяльності є, зокрема, допоміжна діяльність у рослинництві, оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин.

Єдиним учасником Товариства з обмеженою відповідальністю "Краєвид Агро" з часткою у розмірі 100% є ОСОБА_1 .

Товариство з обмеженою відповідальністю "Краєвид Агро" входить до складу транснаціональної інвестиційної групи NCH, яка включає, зокрема, компанію "ТРІТТІКО ХОЛДІНГЗ ЛІМІТЕД" (компанія "TRITTICO HOLDINGS LIMITED"); компанію "ХАУГЕНС ЕНТЕРПРАЙЗИС ЛІМІТЕД" (компанія "HAUGENS ENTERPRISES LIMITED"); компанію "АГРОПРОСПЕРІС 1 ЛІМІТЕД" (компанія "AGROPROSPERIS 1 LIMITED").

З матеріалів справи судом установлено, що у 2007, 2009, 2012 роках позивач та компанія "ТРІТТІКО ХОЛДІНГЗ ЛІМІТЕД" уклали: кредитний договір № 2/07-КР від 19.02.2007; договір позики № 2/09-Т від 26.06.2009; договір позики № 09/02/12-КА від 09.02.2012.

Відповідно до п. 1.1 вказаних договорів кредитор, компанія "ТРІТТІКО ХОЛДІНГЗ ЛІМІТЕД", надала позичальнику, ТОВ "Краєвид Агро", у тимчасове користування грошові кошти для поповнення його обігових коштів та налагодження фінансово-господарської діяльності. У зв`язку з укладенням 1 грудня 2016 року Договору реструктуризації між компанією "ТРІТТІКО ХОЛДІНГЗ ЛІМІТЕД", компанією "ХАУГЕНС ЕНТЕРПРАЙЗИС ЛІМІТЕД", компанією "АГРОПРОСПЕРІС 1 ЛІМІТЕД" компанія "ТРІТТІКО ХОЛДІНГЗ ЛІМІТЕД" у грудні 2016 року була замінена на нового кредитора компанію "АГРОПРОСПЕРІС 1 ЛІМІТЕД", зареєстровану у Республіці Кіпр.

12 грудня 2018 року позивача у вказаних договорах замінено на нових позичальників - Товариство з обмеженою відповідальністю "ШУМСЬК АГРО", Товариство з обмеженою відповідальністю "КРАЄВИД ПОДІЛЛЯ" ("ТОВ "КРАЄВИД ПОДІЛЛЯ") та Товариство з обмеженою відповідальністю "БІО ЛАТ".

Як убачається з наявних у матеріалах справи доказів, у 2007, 2009 та 2012 роках Товариство з обмеженою відповідальністю "БІЛЯУС АГРО" ("ТОВ "БІЛЯУС АГРО") та компанія "ТРІТТІКО ХОЛДІНГЗ ЛІМІТЕД" уклали кредитний договір № 5/07-КР від 19.02.2007; договір позики № 3/09-Т від 26.06.2009; договір позики № 09/02/12-БА від 09.02.2012.

Відповідно до п. 1.1 вказаних договорів кредитор, компанія "ТРІТТІКО ХОЛДІНГЗ ЛІМІТЕД", надала позичальнику ТОВ "БІЛЯУС АГРО" у тимчасове користування грошові кошти для поповнення його обігових коштів та налагодження фінансово-господарської діяльності.

01 червня 2014 року ТОВ "БІЛЯУС АГРО" замінено на нового позичальника ТОВ "Краєвид Агро".

У зв`язку з укладенням 1 грудня 2016 року Договору реструктуризації між компанією "ТРІТТІКО ХОЛДІНГЗ ЛІМІТЕД", компанією "ХАУГЕНС ЕНТЕРПРАЙЗИС ЛІМІТЕД", компанією "АГРОПРОСПЕРІС 1 ЛІМІТЕД" компанія "ТРІТТІКО ХОЛДІНГЗ ЛІМІТЕД" у грудні 2016 року замінена на нового кредитора компанію "АГРОПРОСПЕРІС 1 ЛІМІТЕД", зареєстровану у Республіці Кіпр.

12 грудня 2018 року позивача у зазначених договорах замінено на нових позичальників Товариство з обмеженою відповідальністю "ВЕСЕЛЕ-АГРО", Товариство з обмеженою відповідальністю "КОЛОРИТ АГРО" ("ТОВ "КОЛОРИТ АГРО") та ТОВ "КРАЄВИД ПОДІЛЛЯ".

Крім того, у 2007, 2009 та 2012 роках Товариство з обмеженою відповідальністю "СУПІНА АГРО" ("ТОВ "СУПІНА АГРО") та компанія "ТРІТТІКО ХОЛДІНГЗ ЛІМІТЕД" уклали кредитний договір № 1/07-КР від 19.02.2007; договір позики № 1/09-Т від 26.06.2009; договір позики № 09/02/12-СА від 09.02.2012.

Відповідно до п. 1.1 вказаних договорів кредитор, компанія "ТРІТТІКО ХОЛДІНГЗ ЛІМІТЕД", надала позичальнику ТОВ "СУПІНА АГРО" у тимчасове користування грошові кошти для поповнення його обігових коштів та налагодження фінансово-господарської діяльності.

11 жовтня 2017 року ТОВ "СУПІНА АГРО" замінено на нового позичальника позивача.

У зв`язку з укладенням 1 грудня 2016 року Договору реструктуризації між компанією "ТРІТТІКО ХОЛДІНГЗ ЛІМІТЕД", компанією "ХАУГЕНС ЕНТЕРПРАЙЗИС ЛІМІТЕД", компанією "АГРОПРОСПЕРІС 1 ЛІМІТЕД" компанія "ТРІТТІКО ХОЛДІНГЗ ЛІМІТЕД" у грудні 2016 року замінена на нового кредитора - компанію "АГРОПРОСПЕРІС 1 ЛІМІТЕД", зареєстровану у Республіці Кіпр.

12 грудня 2018 року позивача у зазначених договорах замінено на нових позичальників Товариство з обмеженою відповідальністю "БІОЛАН" та Товариство з обмеженою відповідальністю "ВОЛИНЬ КРАЙ"

У 2007-2009 роках Товариство з обмеженою відповідальністю "ТАРХАНКУТ АГРО" ("ТОВ "ТАРХАНКУТ АГРО") та компанія "ТРІТТІКО ХОЛДІНГЗ ЛІМІТЕД" уклали кредитний договір № 06/07-КР від 12.09.2007; кредитний договір № 03/08-ТА від 10.04.2008; договір позики № 7/09-Т від 26.06.2009.

Відповідно до п. 1.1 вказаних договорів кредитор, компанія "ТРІТТІКО ХОЛДІНГЗ ЛІМІТЕД", надала позичальнику ТОВ "ТАРХАНКУТ АГРО" у тимчасове користування грошові кошти для поповнення його обігових коштів та налагодження фінансово-господарської діяльності.

01 червня 2014 року ТОВ "ТАРХАНКУТ АГРО" замінено на нового позичальника ТОВ "СУПІНА АГРО" .

11 жовтня 2017 року ТОВ "СУПІНА АГРО" замінено на нового позичальника позивача.

01 грудня 2016 року відповідно до договору реструктуризації між компанією "ТРІТТІКО ХОЛДІНГЗ ЛІМІТЕД", компанією "ХАУГЕНС ЕНТЕРПРАЙЗИС ЛІМІТЕД", компанією "АГРОПРОСПЕРІС 1 ЛІМІТЕД" компанія "ТРІТТІКО ХОЛДІНГЗ ЛІМІТЕД" у грудні 2016 року замінена на нового кредитора компанію "АГРОПРОСПЕРІС 1 ЛІМІТЕД", зареєстровану у Республіці Кіпр.

12 грудня 2018 року позивача у зазначених договорах замінено на нових позичальників ТОВ "КОЛОРИТ АГРО", ТОВ "ВОЛИНЬ АГРО" та ТОВ "КРАЄВИД ПОДІЛЛЯ".

В адміністративному позові позивач посилається на те, що протягом 2017-2019 років він здійснював виплату доходу на користь нерезидента компанії "АГРОПРОСПЕРІС 1 ЛІМІТЕД" у вигляді процентів за Кредитними договорами: за 2017 рік 257 768 444 грн; за 2018 рік 197 835 625 грн; за 2019 рік 3301 069 грн. При виплаті такого доходу ТОВ «Краєвид Агро» застосовувало зменшену ставку оподаткування податком з доходів нерезидента із джерелом їх походження з України у розмірі 2% на підставі Конвенції між Урядом України і Урядом Республіки Кіпр про уникнення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доходи ("Конвенція").

Так, ТОВ «Краєвид Агро» нараховано та сплачено такі суми податку з доходів нерезидента із джерелом їх походження з України: за 2017 рік 5 155 369 грн; за 2018 рік 3 956 713 грн; за 2019 рік 66 021 грн.

До матеріалів справи позивачем надано копії податкових декларацій з податку на прибуток підприємств з додатками ПН за 2017-2019 роки, поданих позивачем, та копії квитанцій № 2, що підтверджують прийняття таких декларацій як додатки № 128 - № 130.

Протягом 2017-2019 років компанія "АГРОПРОСПЕРІС 1 ЛІМІТЕД" була резидентом Республіки Кіпр у розумінні Конвенції, що підтверджується свідоцтвами від 20.02.2017, від 19.04.2018 року та від 27.02.2019, виданими Міністерством фінансів Республіки Кіпр.

Копії вказаних свідоцтв з перекладом на українську мову із нотаріальним засвідченням справжності підпису перекладача додані позивачем до матеріалів справи як додатки № 131 - № 133.

20 березня 2024 року Головним управлінням ДПС у Харківській області видано Наказ № 1225-п "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "КРАЄВИД АГРО" ()" на підставі, зокрема, ст. 78 (підпункту 78.1.21 ПК України.

На підставі зазначеного Наказу ГУ ДПС провело документальну позапланову виїзну перевірку позивача, за результатами якої 8 травня 2024 року склало акт № 21045/20-40-23-02-07/34174009 "Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки з питань оподаткування доходів, отриманих нерезидентом (AGROPROSPERIS 1 LIMITED), із джерелом їх походження з України за період діяльності 2017, 2018, 2019 роки".

ГУ ДПС у Харківській області під час перевірки здійснено висновок про відсутність у позивача правових підстав для застосування зменшеної ставки податку на процентні доходи компанії "АГРОПРОСПЕРІС 1 ЛІМІТЕД" із джерелом їх походження з України у розмірі 2% у 2017-2019 роках на підставі Конвенції, оскільки, компанія "АГРОПРОСПЕРІС 1 ЛІМІТЕД" не є кінцевим отримувачем грошових коштів, а здійснює лише транзит, тому що нараховані та отримані проценти від українських підприємств AGROPROSPERIS 1 LIMITED перераховує безпосередньо або через акціонера HAUGENS ENTERPRISES LIMITED Компанії NCH New Europe Property Fund LP (Кайманові Острови) ".

Разом з тим суд зазначає, що компанія "АГРОПРОСПЕРІС 1 ЛІМІТЕД" була резидентом Республіки Кіпр у розумінні Конвенції у спірні періоди, про що уповноваженим органом Республіки Кіпр видано відповідні довідки, які відповідають вимогам ст. 103 (пп. 103.4-103.5) ПК України. Вказані обставини викладені в акті перевірки (стор. 15-16 Акту перевірки).

На обґрунтування висновку про відсутність у компанії "АГРОПРОСПЕРІС 1 ЛІМІТЕД" статусу бенефіціарного власника доходу відповідач посилаєся на ті обставини, що компанії AGROPROSPERIS 1 LIMITED, HAUGENS ENTERPRISES LIMITED не мали жодних власних активів для надання позик українським підприємствам. Зазначені компанії повністю залежіть від фінансування головної материнської компанії NCH New Europe Property Fund LP (Кайманові Острови), яка несе всі ризики за вказаними операціями. Позики українським підприємствам надані за рахунок фінансування від NCH New Europe Property Fund LP (Кайманові Острови)". 27.10.2016 створена компанія AGROPROSPERIS 1 LIMITED, якій 01.12.2016 передано частину кредитного портфелю українських підприємств від TRITTICO HOLDINGS LIMITED через HAUGENS ENTERPRISES LIMITED. У HAUGENS ENTERPRISES LIMITED станом на 31.12.2017 були наявні позики від NAP (Кайманові Острови) з відсотковою ставкою 8,5% та сформовано накопичені збитки у сумі 196 569 358 доларів США в результаті нарахованих процентних витрат на користь NCH New Europe Property Fund LP. Надалі, при виплаті українськими підприємствами процентних доходів компанії AGROPROSPERIS 1 LIMITED, AGROPROSPERIS 1 LIMITED перераховувала їх у 2017 році безпосередньо компанії NCH New Europe Property Fund LP (Кайманові Острови), а у 2018 та 2019 роках компанії HAUGENS ENTERPRISES LIMITED, яка, у свою чергу, перераховувала їх NCH New Europe Property Fund LP (Кайманові Острови). У фінансовій звітності HAUGENS ENTERPRISES LIMITED за 2017-2019 роки при зменшенні розміру інвестицій (викупу привілейованих акцій дочірніми компаніями) одночасно зменшувався розмір позик від акціонерів в 2017 році та авансів акціонерів у 2018-2019 роках на однакові суми. Всього за 2017-2019 роки українські підприємства виплатили на користь AGROPROSPERIS 1 LIMITED процентні доходи у розмірі 102 427 тис. доларів США, у свою чергу AGROPROSPERIS 1 LIMITED здійснила викуп привілейованих акцій у HAUGENS ENTERPRISES LIMITED у розмірі 121 939 тис. доларів США, а HAUGENS ENTERPRISES LIMITED виплатила/погасила проценти за позикою компанії NCH New Europe Property Fund LP (Кайманові Острови) у розмірі 154 472 тис. доларів США". Враховуючи дату реєстрації AGROPROSPERIS 1 LIMITED - 27.10.2016, та дату передачі кредитного портфелю 01.12.2016, за висновками контролюючого органу, Компанія була створена саме з метою переведення кредитного портфелю на AGROPROSPERIS 1 LIMITED. Компанія не використовувала власні кошти для фінансування Українських підприємств. Метою випуску привілейованих акцій було передача кредитного портфелю українських підприємств від первинного кредитора TRITTICO HOLDINGS LIMITED до Нового Кредитора AGROPROSPERIS 1 LIMITED через спільного акціонера HAUGENS ENTERPRISES LIMITED та подальше перерахування процентного доходу на Компанію NCH New Europe Property Fund LP (Кайманові Острови) акціонера HAUGENS ENTERPRISES LIMITED. Відповідач також у акті зазначив, що функції директорів компаній повністю контролюються офісом в Нью Йорку, компанією NCH, яка є материнською компанією NCH New Europe Property Fund LP (Кайманові Острови). В результаті застосування режиму NID компанією AGROPROSPERIS 1 LIMITED, нараховані процентні доходи звільнені від оподаткування корпоративним податком на Кіпрі".

На підставі зазначених висновків 25 червня 2024 року ГУ ДПС прийнято податкове повідомлення-рішення № 2 про збільшення позивачу суми грошового зобов`язання з податку на прибуток іноземних юридичних осіб на 74 572 085,00 грн (податкове зобов`язання у розмірі 59 657 668,00 грн та штрафні санкції у розмірі 14 914 417,00 грн).

За висновками Верховного Суду, сформованими у постанові від 24 червня 2025 року у справі № 120/10439/24, при вирішенні справ між пов`язаними особами, де можуть бути наявні механізми податкової оптимізації, судам слід установити чи є нерезидент бенефіціарним власником доходу (процентів) шляхом послідовного аналізу відповідних критеріїв (ознак), зокрема: нерезидент не повинен бути агентом (номінальним утримувачем); нерезидент має самостійно визначати економічну долю доходу; компанія нерезидент не повинна передавати отриманий дохід або переважну його частину на користь іншої особи. У таких спорах має досліджуватися «транзит» коштів компанії-нерезидента, часовий інтервал між укладенням договорів; вчинення дзеркальних, тобто ідентичних операцій між резидентом та особою-нерезидентом, що зареєстрована в Державі, з якою укладено договір про уникнення подвійного оподаткування, та між останнім і третьою особою; хто несе фактичні ризики, пов`язані із наданням позики резиденту.

Колегія суддів зазначає, що орієнтовний перелік наведених критеріїв наведено в Коментарях до Модельної конвенції ОЕСР та в подальшому унормований пунктом 103.3 статті 103 ПК України (в редакції Закону від 16 січня 2020 року № 466-IX, який набрав чинності 23 травня 2020 року).

Аналізуючи спірні правовідносини на наявність у нерезидента формального права отримувати дохід («Тест бенефіціарного власника доходу»), колегія суддів зазначає, що для відповідності цьому критерію достатньо наявності договірного оформлення відносин між компанією-резидентом та компанією-нерезидентом, на користь якої виплачується дохід із джерелом походження з України. У договорі сторони визначають предмет, права та обов`язки сторін, порядок розрахунків тощо, де і закріплюються права на отримання нерезидентом відповідного доходу.

Крім того, нерезидент не повинен бути агентом (номінальним утримувачем), а його право не засновуватися на договорі посередницького типу.

В контексті цього критерію колегія суддів акцентує на тому, що для встановлення наявності статусу бенефіціарного власника, нерезидент не повинен бути особою, яка хоча і має формально-юридичне право на отримання доходу, однак є агентом, номінальним утримувачем (номінальним власником) щодо такого доходу. Нерезидент не повинен бути особою, яка фактично виконує виключно посередницькі функції щодо такого доходу. При цьому на цей критерій не потрібно дивитися вузько. Необхідно проаналізувати наступні фактори: (а) чи є нерезидент активною компанією із диверсифікованою, за кількісним та якісним критерієм, діяльністю? (б) чи є посередницька діяльність властива для відповідної сфери/галузі проваджуваної діяльності? (в) чи єдина/основна ціль провадження нерезидентом діяльності полягає у тому, щоб виконувати посередницьку функцію?

Якісною стороною цього критерію є відсутність кореспондуючого обов`язку передати права на дохід третій особі (самостійне визначення нерезидентом економічної долі доходу).

Зміст цього критерію полягає у тому, що отримувач доходу повинен не просто мати юридичні права на отримання доходу, але і самостійно визначати економічну долю такого доходу. Зобов`язання передати дохід «по ланцюгу» може випливати як із договірних формулювань, так й з організаційно-розпорядчих особливостей діяльності нерезидента.

У постанові Верховного Суду від 12 січня 2021 року (справа №804/4659/15) зазначається таке: «При цьому «фактичний отримувач доходу» не має тлумачитися в вузькому, технічному сенсі. Його значення слід визначати виходячи з мети, завдань міжнародних договорів про уникнення подвійного оподаткування.

Для визнання особи фактичним отримувачем доходу така особа повинна володіти не тільки правом на отримання доходу, але і, як вбачається з міжнародної практики застосування угод про уникнення подвійного оподаткування, повинна визначати його подальшу економічну долю.

Тобто, коли отримувач процентів має право отримувати вигоду та визначати подальшу економічну долю доходу і не пов`язаний договірними або юридичними зобов`язаннями щодо перерахування такого доходу іншій особі, отримувач є бенефіціарним власником доходу».

Також доцільно звернути увагу на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 02 квітня 2024 року (справа №826/6241/17), де зазначається таке: «Для визнання особи як фактичного отримувача доходу (бенефіціарного власника) необхідним є не тільки наявність правових підстав для безпосереднього отримання доходу, але і того, що така особа повинна бути безпосереднім вигодоотримувачем, тобто особою, яка отримує вигоду від доходу та визначає його подальшу економічну долю.

Звільнення від оподаткування або пільгові ставки податку не можна застосувати в разі, коли дохід у межах угоди (серії угод) із джерелом його походження з України виплачують таким чином, що нерезидент, який претендує на отримання пільгової ставки податку з доходів у вигляді процентів, виплачує весь дохід або більшу його частину іншому нерезиденту, який не міг би застосовувати пільгову ставку, коли такий дохід виплачується останньому».

Як установлено судом, протягом 2017-2019 років компанія "АГРОПРОСПЕРІС 1 ЛІМІТЕД" була резидентом Республіки Кіпр у розумінні Конвенції, що підтверджується свідоцтвами від 20.02.2017, від 19.04.2018 та від 27.02.2019, виданими Міністерством фінансів Республіки Кіпр. Вказані свідоцтва відповідають вимогам п. 103.5ст. 103 ПК України, що не заперечується відповідачем і в акті перевірки.

Отже, компанія "АГРОПРОСПЕРІС 1 ЛІМІТЕД" є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України, в розумінні положень вищезазначеної норми права і такий її статус підтверджено позивачем відповідно до вимог п. 103.5 ст. 103 ПК України.

Разом з цим відповідач не визнає право позивача на застосування зменшеної ставки оподаткування податком з доходів нерезидента із джерелом їх походження з України у розмірі 2% у 2017-2019 роках на підставі Конвенції та посилається на те, що компанія "АГРОПРОСПЕРІС 1 ЛІМІТЕД" не була бенефіціарним власником процентного доходу, отриманого від ТОВ «Краєвид Агро», оскільки, на думку ГУ ДПС, здійснювала подальше перерахування процентів на користь компанії "ЕНСІЕЙЧ НЬЮ ЮРОП ПРОПЕРТІ ФАНД" (Кайманові Острови).

Так, відповідач у акті перевірки зазначив, що компанія "АГРОПРОСПЕРІС 1 ЛІМІТЕД" не є кінцевим отримувачем грошових коштів, а здійснює лише транзит, оскільки у 2017-2019 роках нараховані та отримані проценти від українських підприємств AGROPROSPERIS 1 LIMITED перераховує безпосередньо або через акціонера HAUGENS ENTERPRISES LIMITED Компанії NCH New Europe Property Fund LP (Кайманові Острови)" та враховуючи дату реєстрації AGROPROSPERIS 1 LIMITED - 27.10.2016, та дату передачі кредитного портфелю - 01.12.2016, дійшов висновку, що Компанія була створена саме з метою переведення кредитного портфелю на AGROPROSPERIS 1 LIMITED.

Проте колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність такого твердження відповідача, оскільки договір про реструктуризацію від 01.12.2016 укладено з метою передачі функції фінансування в межах групи компанії "АГРОПРОСПЕРІС 1 ЛІМІТЕД", при чому за наслідками укладення такого Договору компанія "АГРОПРОСПЕРІС 1 ЛІМІТЕД" набула права вимоги до українських компаній групи, включаючи позивача, за кредитними договорами, стороною яких вона стала.

Відповідачем не надано доказів на підтвердження того, що в результаті укладення договору про реструктуризацію від 01.12.2016 компанія "АГРОПРОСПЕРІС 1 ЛІМІТЕД" набула статусу агента або особи, що виконує лише посередницькі функції щодо доходу, отримуваного за кредитними договорами, стороною яких вона стала.

За змістом додаткових угод № 5 - № 7, № 12 від 30.08.2017, додаткових угод № 5- №7, №10 - № 12 від 11.10.2017 та додаткових угод № 7 та № 11 від 07.11.2017 до кредитних договорів, компанія "АГРОПРОСПЕРІС 1 ЛІМІТЕД" підтвердила, що вона не є агентом, номінальним утримувачем (номінальним власником) чи посередником щодо доходу, отримуваного за такими кредитними договорами, і є власником прав вимоги за договорами; у компанії "АГРОПРОСПЕРІС 1 ЛІМІТЕД" не існує зобов`язань з передання отриманих за кредитними договорами процентів третім особам.

Відповідачем, у свою чергу, не зазначено, яким чином факт зміни структури внутрішньо-групового фінансування у 2016 році може свідчити відсутність у компанії "АГРОПРОСПЕРІС 1 ЛІМІТЕД" статусу бенефіціарного власника процентного доходу, отриманого від позивача у 2017-2019 роках.

Твердження відповідача про подальше перерахування компанією "АГРОПРОСПЕРІС 1 ЛІМІТЕД" процентного доходу, отриманого від позивача у 2017- 2019 роках, на користь компанії "ХАУГЕНС ЕНТЕРПРАЙЗИС ЛІМІТЕД" та від останнього на користь компанії "ЕНСІЕЙЧ НЬЮ ЮРОП ПРОПЕРТІ ФАНД" (Кайманові Острови) не ґрунтується на наявних у матеріалах справи доказах.

Так, компанія "АГРОПРОСПЕРІС 1 ЛІМІТЕД" є самостійною від інших компаній групи NCH.

Як вбачається з Управлінських звітів компанії "АГРОПРОСПЕРІС 1 ЛІМІТЕД", які надані позивачем до позовної заяви з перекладом на українську мову (додатки № 137- № 139), основними видами діяльності компанії є здійснення капіталовкладень та фінансування пов`язаних компаній.

Зі статуту компанії "АГРОПРОСПЕРІС 1 ЛІМІТЕД" (додаток № 127) та фінансової звітності компанії "АГРОПРОСПЕРІС 1 ЛІМІТЕД" за 2017-2019 роки (додатки № 137- № 139) вбачається, що управління діяльністю компанії здійснюється Радою директорів, яка має, зокрема, повноваження укладати договори (п. 4 Статуту); повноваження на викуп, випуск привілейованих акцій, що підлягають викупу, розпорядження акціями (пп. 5.4, 5.6 Статуту); повноваження на пред`явлення вимог до учасників стосовно сплати грошей, несплачених за їх акції (п. 20 Статуту); повноваження на конфіскацію акцій учасників у разі несплати ними заборгованості відповідно до вимоги про сплати (пп. 43-45 Статуту).

Як підтверджується додатковими угодами до кредитних договорів, укладеними після укладення договору про реструктуризацію від 01.12.2016, вони були підписані директорами компанії "АГРОПРОСПЕРІС 1 ЛІМІТЕД" (додатки № 9 - № 11, №19 - № 23, № 30-№ 33, № 37-№ 40, №48-№52, №59-№62, №68-№71, №79-№83, №90-№92, №98-№100, №107-№110, №119-№123).

Крім того, рішення про зворотній викуп акцій компанії "АГРОПРОСПЕРІС 1 ЛІМІТЕД" протягом 2017-2019 років приймались Радою директорів (додатки № 140-№ 142).

Протягом 2017-2019 років компанія "АГРОПРОСПЕРІС 1 ЛІМІТЕД" мала своє місцезнаходження на території Республіки Кіпр, директори здійснювали управління компанією "АГРОПРОСПЕРІС 1 ЛІМІТЕД" на підставі Генерального договору про надання послуг від 02.01.2020 року, укладеного між компанією "АГРОПРОСПЕРІС 1 ЛІМІТЕД" та компанією "ЕЙТІЕС АГРІБІЗНЕС ІНВЕСТМЕНТС ЛІМІТЕД" (додаток № 143).

За змістом листа компанії "ЕЙТІЕС АГРІБІЗНЕС ІНВЕСТМЕНТС ЛІМІТЕД" від 26.03.2024 (додаток № 144) протягом 2017-2019 років компанія "ЕЙТІЕС АГРІБІЗНЕС ІНВЕСТМЕНТС ЛІМІТЕД" виплатила 374 298 євро в якості винагороди директорів пов`язаних компаній-учасників групи.

Також протягом 2017-2019 років компанія "АГРОПРОСПЕРІС 1 ЛІМІТЕД" не видавала генеральних довіреностей, що підтверджується свідоцтвами бенефіціарного власника процентного доходу за 2017-2019 роки (додатки № 145- №147).

З фінансової звітності компанії "АГРОПРОСПЕРІС 1 ЛІМІТЕД" за 2017-2019 роки (Додатки № 137- № 139, розділ "Управління фінансовими ризиками") вбачається, що в результаті використання своїх фінансових інструментів (включаючи надання кредитів позивачу) компанія "АГРОПРОСПЕРІС 1 ЛІМІТЕД" самостійно несе такі ризики: ризик зміни відсоткової ставки, кредитний ризик, ризик втрати ліквідності, ризик зміни цін на ринку, операційний ризик, ризик нормативно-правової невідповідності, судовий ризик, репутаційний ризик. При цьому протягом 2017-2019 років компанія "АГРОПРОСПЕРІС 1 ЛІМІТЕД" мала незначну заборгованість перед пов`язаними особами (співвідношення суми заборгованості до розміру власного капіталу становило лише 0,000%, 0,28%, 0,28% протягом 2017-2019 років), яка була погашена, що підтверджується звітами про фінансовий стан компанії "АГРОПРОСПЕРІС 1 ЛІМІТЕД" за 2017-2019 роки (Додатки № 137 - №139), а також свідоцтвами бенефіціарного власника процентного доходу за 2017-2019 (додатки № 145 - №147).

Компанія "АГРОПРОСПЕРІС 1 ЛІМІТЕД" не мала юридичних зобов`язань з подальшого перерахування отриманого від позивача процентного доходу за кредитними договорами. Як вбачається з додаткових угод № 5-№ 7, № 12 від 30.08.2017, додаткових угод № 5-№ 7, №10-№12 від 11.10.2017 та додаткових угод № 7 та № 11 від 07.11.2017 до кредитних договорів, компанія "АГРОПРОСПЕРІС 1 ЛІМІТЕД" підтвердила, що вона не є агентом, номінальним утримувачем (номінальним власником) чи посередником щодо доходу, отримуваного за такими кредитними договорами, і є власником прав вимоги за кредитними договорами; у компанії "АГРОПРОСПЕРІС 1 ЛІМІТЕД" не існує зобов`язань з передання отриманих за кредитними договорами процентів третім особам.

Також статус компанії "АГРОПРОСПЕРІС 1 ЛІМІТЕД" як бенефіціарного власника процентного доходу, отриманого від позивача, підтверджується меморандумами аудиторської компанії "Делойт" (додатки № 148-№150).

Крім того, повноваження щодо викупу акцій є дискреційними повноваженнями Ради директорів (пп. 5.4, 5.6 Статуту компанії "АГРОПРОСПЕРІС 1 ЛІМІТЕД" та фінансова звітність компанії "АГРОПРОСПЕРІС 1 ЛІМІТЕД" за 2017-2019 роки).

Отже, судом не встановлено будь-яких фактів, що свідчать про посередницьку функцію AGROPROSPERIS 1 LIMITED. Зокрема, відсутні факти, які вказують, що AGROPROSPERIS 1 LIMITED є агентом, номінальним утримувачем (номінальним власником) щодо доходу отриманого від ТОВ «Краєвид Агро».

В межах спірних правовідносин структурування відносин здійснено так, що HAUGENS ENTERPRISES LIMITED оперує корпоративними інструментами як власник AGROPROSPERIS 1 LIMITED і здійснила викуп привілейованих акцій у HAUGENS ENTERPRISES LIMITED у розмірі 121939 доларів США», в той час, як AGROPROSPERIS 1 LIMITED отримувала процентний дохід від ТОВ «Колорит Агро». У зв`язку з чим кореспондуючий обов`язок передати дохід відсутній і застосування посередницького критерію не є релевантним.

В Акті перевірки відповідач зазначив, що за 2017-2019 роки українські підприємства виплатили на користь AGROPROSPERIS 1 LIMITED процентні доходи у розмірі 102 427 тис. доларів США, в свою чергу AGROPROSPERIS 1 LIMITED здійснила викуп привілейованих акцій у HAUGENS ENTERPRISES LIMITED у розмірі 121 939 тис. доларів США, а HAUGENS ENTERPRISES LIMITED виплатила/погасила проценти за позикою компанії NCH New Europe Property Fund LP (Кайманові Острови) у розмірі 154 472 тис. доларів США".

Проте колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що такий аналіз руху та структури грошових коштів компанії "АГРОПРОСПЕРІС 1 ЛІМІТЕД" не може бути визнаний обґрунтованим, оскільки створює хибне враження про співставність отриманих та виплачених сум Рух грошових коштів компанії "АГРОПРОСПЕРІС 1 ЛІМІТЕД" повинен бути проаналізований не сукупно за 2017-2019 роки, а за кожний рік окремо, оскільки звітним (податковим) періодом був саме відповідний рік.

Водночас такі висновки відповідачем зроблені без урахування сум позик, повернутих пов`язаними особами компанії "АГРОПРОСПЕРІС 1 ЛІМІТЕД" у 2017-2019 роках у розмірі 31 619 532 дол. США у 2017 році, 125 231 875 дол. США у 2018 році, 62 453 513 дол. США у 2019 році. Отримані компанією "АГРОПРОСПЕРІС 1 ЛІМІТЕД" від позивача, та суми, виплачені на користь компанії "ХАУГЕНС ЕНТЕРПРАЙЗИС ЛІМІТЕД", не співвідносяться між собою.

Крім того, відповідачем не враховано те, що компанія "АГРОПРОСПЕРІС 1 ЛІМІТЕД" використовувала отримані від українських дочірніх компаній процентні доходи для надання нових позик. Такі доходи також використовувалися і для здійснення інвестицій в акції дочірніх компаній, що підтверджується звітом про рух грошових коштів у 2019 році (додаток № 139).

Комплексний аналіз грошових коштів компанії "АГРОПРОСПЕРІС 1 ЛІМІТЕД" за кожний рік у періоді 2017-2019 роки свідчить про відсутність послідовних операцій з подальшого переказу отриманого від українських компаній процентного доходу.

Листом від 26.03.2024 підтверджується, що компанія "АГРОПРОСПЕРІС 1 ЛІМІТЕД" не здійснювала послідовних операцій з подальшого переказу отриманого від українських компаній процентного доходу в жодному місяці за 2017-2019 роки: у січні-лютому 2017 року, червні 2017 року компанія "АГРОПРОСПЕРІС 1 ЛІМІТЕД" не отримувала відсотки та не здійснювала викуп привілейованих акцій; у березні 2017 року компанія "АГРОПРОСПЕРІС 1 ЛІМІТЕД" отримала 2,192,304 дол. США відсотків, у квітні 2017 року 4,665,519 дол. США відсотків, у серпні 2017 року 4,801,392 дол. США відсотків, але не здійснювала викуп привілейованих акцій; у травні 2017 року компанія "АГРОПРОСПЕРІС 1 ЛІМІТЕД" отримала 1,598,046 дол. США відсотків і здійснила викуп привілейованих акцій на суму 8,811,997 дол. США; у липні 2017 року компанія "АГРОПРОСПЕРІС 1 ЛІМІТЕД" отримала 1,826,914 дол. США відсотків і здійснила викуп привілейованих акцій на суму 5,000,000 дол. США; у вересні 2017 року компанія "АГРОПРОСПЕРІС 1 ЛІМІТЕД" отримала 14,208,366 дол. США відсотків і здійснила викуп привілейованих акцій на суму 5,000,000 дол. США; у жовтні 2017 року компанія "АГРОПРОСПЕРІС 1 ЛІМІТЕД" отримала 15,215,790 дол. США відсотків і здійснила викуп привілейованих акцій на суму 5,000,000 дол. США; у листопаді 2017 року компанія "АГРОПРОСПЕРІС 1 ЛІМІТЕД" отримала 6,565,989 дол. США відсотків і здійснила викуп привілейованих акцій на суму 10,000,000 дол. США; у грудні 2017 року компанія "АГРОПРОСПЕРІС 1 ЛІМІТЕД" отримала 3,146,555 дол. США відсотків і здійснила викуп привілейованих акцій на суму 15 000 000 дол. США; у січні-травні 2018 року компанія "АГРОПРОСПЕРІС 1 ЛІМІТЕД" отримала 420,608 дол. США, 217,013 дол. США, 1,835,574 дол. США, 1,826,075 дол. США, 432,006 дол. США відсотків відповідно, у червні 2018 року компанія "АГРОПРОСПЕРІС 1 ЛІМІТЕД" не отримувала відсотки, у липні-серпні 2018 року компанія "АГРОПРОСПЕРІС 1 ЛІМІТЕД" отримала 381,142 дол. США та 4,344,456 дол. США відсотків відповідно, у листопаді 2018 року компанія "АГРОПРОСПЕРІС 1 ЛІМІТЕД" отримала 2,941,716 дол. США відсотків, але протягом указаних періодів не здійснювала викуп привілейованих акцій; у вересні 2018 року компанія "АГРОПРОСПЕРІС 1 ЛІМІТЕД" отримала 1,746,919 дол. США відсотків і здійснила викуп привілейованих акцій на суму 5 000 000 дол. США; у жовтні 2018 року компанія "АГРОПРОСПЕРІС 1 ЛІМІТЕД" отримала 8,180,639 дол. США відсотків і здійснила викуп привілейованих акцій на суму 10 000 000 дол. США; у грудні 2018 року компанія "АГРОПРОСПЕРІС 1 ЛІМІТЕД" отримала 1,695,483 дол. США відсотків і здійснила викуп привілейованих акцій на суму 22,000,000 дол. США; у січні 2019 року компанія "АГРОПРОСПЕРІС 1 ЛІМІТЕД" отримала 839,155 дол. США відсотків, у березні-квітні 2019 року 1,588,550 дол. США відсотків та 1,350,056 дол. США відсотків відповідно, у червні-серпні 2019 року 1,688,388 дол. США відсотків, 1,394,640 дол. США відсотків, 1,724,307 дол. США відсотків відповідно, але не здійснювала викуп привілейованих акцій протягом вказаних періодів; у лютому 2019 року компанія "АГРОПРОСПЕРІС 1 ЛІМІТЕД" отримала 3,554,370 дол. США відсотків і здійснила викуп привілейованих акцій на суму 1,150,000 дол. США; у травні 2019 року компанія "АГРОПРОСПЕРІС 1 ЛІМІТЕД" отримала 1,823,513 дол. США відсотків і здійснила викуп привілейованих акцій на суму 3,000,000 дол. США; у вересні 2019 року компанія "АГРОПРОСПЕРІС 1 ЛІМІТЕД" отримала 1,616,136 дол. США відсотків і здійснила викуп привілейованих акцій на суму 5,000,000 дол. США відповідно; у жовтні 2019 року компанія "АГРОПРОСПЕРІС 1 ЛІМІТЕД" отримала 1,564,049 дол. США відсотків і здійснила викуп привілейованих акцій на суму 5,000,000 дол. США; (18) у листопаді 2019 року компанія "АГРОПРОСПЕРІС 1 ЛІМІТЕД" отримала 2,105,273 дол. США відсотків і здійснила викуп привілейованих акцій на суму 10,000,000 дол. США; (19) у грудні 2019 року компанія "АГРОПРОСПЕРІС 1 ЛІМІТЕД" отримала 2,871,237 дол. США відсотків і здійснила викуп привілейованих акцій на суму 11,950,000 дол. США.

Отже, вказані обставини підтверджують, що компанія "АГРОПРОСПЕРІС 1 ЛІМІТЕД" не могла здійснювати транзит отриманого від українських дочірніх компаній протягом 2017-2019 років процентного доходу на користь компанії "ХАУГЕНС ЕНТЕРПРАЙЗИС ЛІМІТЕД". Більше того, описані операції є частиною звичайної господарської діяльності компанії та зумовлені комерційною доцільністю.

У свою чергу, ГУ ДПС не має повноважень оцінювати правомірність застосування компанією "АГРОПРОСПЕРІС 1 ЛІМІТЕД" режиму відрахування умовних відсотків (NID) за законодавством Республіки Кіпр.

Відповідач у акті перевірки зазначив, що компанія "АГРОПРОСПЕРІС 1ЛІМІТЕД" не була бенефіціарним власником процентного доходу, отриманого від позивача, оскільки в результаті застосування режиму NID компанією AGROPROSPERIS 1 LIMITED, нараховані процентні доходи звільнені від оподаткування корпоративним податком на Кіпрі".

Проте суд зазначає, що NID є спеціальним податковим режимом, який надається законодавством Кіпру, юридичним особам-резидентам Кіпру.

Компанія "АГРОПРОСПЕРІС 1 ЛІМІТЕД" зареєстрована за законодавством Кіпру та є податковим резидентом у цій державі і ГУ ДПС не має повноважень для надання оцінки відповідності діяльності компанії "АГРОПРОСПЕРІС 1 ЛІМІТЕД" законодавству Кіпру, у тому числі у питаннях правомірності та особливостей застосування місцевих режимів оподаткування.

В межах цієї справи всі доводи податкового органу побудовані на розгляді та аналізі корпоративної структури AGROPROSPERIS 1 LIMITED, яка повністю належить через ланцюг володіння NCH New Europe Property Fund LP.

Водночас аналіз банківських виписок компанії AGROPROSPERIS 1 LIMITED не підтверджує здійснення послідовних операцій з подальшого переказу отриманого від українських компаній процентного доходу в жодному місяці за 2017-2019 роки, що б вказувало на транзит таких коштів. Суми, які надійшли на рахунок AGROPROSPERIS 1 LIMITED у якості процентних доходів та суми за рахунок яких були викуплені привілейовані акції, не є арифметично рівнозначними.

Вирішуючи питання чи компанія нерезидент самостійно несе ризики у зв`язку із проваджуваною нею діяльністю, слід зважувати на те, що цей критерій дотримано, якщо особа нерезидент самостійно несе ризики, пов`язані з її господарською діяльністю. Підтвердженням самостійності несення ризиків можуть виступати: (а) окремі положення договорів, що стосуються відповідальності особи та передбачають можливість застосування до неї штрафних санкцій за порушення договірних зобов`язань; (б) дійсна реалізація по відношенню до нерезидента заходів із притягнення його до юридичної відповідальності (пред`явлення кредиторами вимог про сплату штрафних санкцій; ініціювання судових проваджень тощо); (в) наявність сумнівної заборгованості (bad debt) тощо.

Зокрема, у постанові Верховного Суду від 02 квітня 2024 року (справа №826/6241/17) зазначається таке: «За загальним правилом ознаками, які можуть вказувати на те, що особа-нерезидент не є кінцевим бенефіціарним власником доходу у вигляді процентів, є, зокрема:… 6) фактичні ризики, пов`язані із наданням позики резиденту, несе третя особа, а не особа-нерезидент».

Колегія суддів зауважує, що з фінансової звітності слідує, що компанії AGROPROSPERIS 1 LIMITED за 2017-2019 роки, в результаті використання своїх фінансових інструментів (включаючи надання кредитів позивачу) самостійно несе такі ризики: ризик зміни відсоткової ставки, кредитний ризик, ризик втрати ліквідності, ризик зміни цін на ринку, операційний ризик, ризик нормативно-правової невідповідності, судовий ризик, репутаційний ризик.

До розгляду цього критерію податковий орган підійшов формально, дані фінансової звітності докладно в акті перевірки не аналізувалися, відсутні жодні показники, які б свідчили про фактичну наявність господарських ризиків, характер грошових потоків, які б свідчили про фінансування HAUGENS ENTERPRISES LIMITED AGROPROSPERIS 1 LIMITED у зв`язку з притягненням останньої до відповідальності, виплатою за зобов`язаннями, фінансування зобов`язань не встановлено.

Ще одним критерієм, який свідчить про наявність у компанії-нерезидента статусу бенефіціарного власника доходу це відсутність ознак дзеркальності у договорах та операціях. Такий критерій вважається дотриманим, якщо умови та формулювання договору між компанією-резидентом (компанія, що здійснює виплату з джерелом походження з України) та компанією-нерезидентом (компанія, що отримує дохід з джерелом походження з України) є тотожними за своїм змістом та формою договорам між компанією-нерезидентом та третьою особою.

В межах цієї справи у зв`язку з особливостями оформлення відносин та наявності корпоративної складової цей критерій незастосовний. Водночас суд зазначає, що у HAUGENS ENTERPRISES LIMITED станом на 31 грудня 2017 року були наявні позики від NAP (Кайманові Острови) з відсотковою ставкою 8,5% та сформовано накопичені збитки у сумі 196 569 358 доларів США в результаті нарахованих процентних витрат на користь NCH New Europe Property Fund LP. Однак відсутні дані щодо обсягу заборгованості чи обсягу зобов`язань HAUGENS ENTERPRISES LIMITED перед NCH New Europe Property Fund LP станом на 2017-2019 роки. Відсутні посилання на договори між HAUGENS ENTERPRISES LIMITED перед NCH New Europe Property Fund LP.

Як один із другорядних критеріїв визначення статусу бенефіціарного власника слугує критерій тривалості знаходження коштів на рахунках у компанії-нерезидента. Якщо розрив у часі є мінімальним, то це свідчить про транзитний рух коштів та опосередковано може свідчити про відсутність фактичної можливості у компанії-нерезидента розпоряджатися таким доходом.

Зокрема, у постанові Верховного Суду від 02 квітня 2024 року (справа №826/6241/17) зазначається таке: «За загальним правилом ознаками, які можуть вказувати на те, що особа-нерезидент не є кінцевим бенефіціарним власником доходу у вигляді процентів, є, зокрема: … 3) мінімальний часовий інтервал між: … отриманням доходу особою-нерезидентом, з Державою якого укладено договір про уникнення подвійного оподаткування, і виплатою грошових коштів третій особі…».

Відповідач не довів належними і допустимими доказами, а суди попередніх інстанцій не встановили факторів, які б свідчили про транзит коштів з AGROPROSPERIS 1 LIMITED.

Колегія суддів зазначає, що відповідач неодноразово вказує на пов`язаність осіб, як аргумент відсутності в AGROPROSPERIS 1 LIMITED (на яку здійснювало виплату ТОВ «Краєвид Агро») статусу бенефіціарного власника доходу. Така аргументація контролюючого органу є помилковою, оскільки наявність вітки корпоративної мережі жодним чином не свідчить про те, що створені компанії, зокрема й AGROPROSPERIS 1 LIMITED, - не є самостійними учасниками відповідного ринку послуг. Структурування бізнес моделі груп компаній є виключною компетенцією акціонерів (бенефіціарів) такої групи.

Податковий кодекс України не містить такої підстави для спростування статусу бенефіціарного власника доходу як наявність зв`язку між компаніями, наявність спільних бенефіціарів, пов`язаності компаній, структурування активів між компаніями тощо. Для встановлення наявності чи відсутності статусу бенефіціарного (фактичного) отримувача (власника) доходу пов`язаність осіб та корпоративна структура правового значення не має.

Щодо посилання відповідача на те, що компанії AGROPROSPERIS 1 LIMITED, HAUGENS ENTERPRISES LIMITED не мали жодних власних активів для надання позик українським підприємствам, залежіть від фінансування головної материнської компанії NCH New Europe Property Fund LP (Кайманові Острови), яка несе всі ризики за вказаними операціями, позики українським підприємствам були надані за рахунок фінансування від NCH New Europe Property Fund LP (Кайманові Острови)", колегія суддів зазначає таке.

Як убачається з матеріалів справи, позивач не заперечує, що у результаті укладення договору про реструктуризацію від 01.12.2016 компанія "АГРОПРОСПЕРІС 1 ЛІМІТЕД" отримала від компанії "ТРІТТІКО ХОЛДІНГЗ ЛІМІТЕД" портфель дебіторської заборгованості українських юридичних осіб, що входять до групи компаній NCH, який включав і Кредитні договори.

Проте у подальшому компанія "АГРОПРОСПЕРІС 1 ЛІМІТЕД" надавала позики таким українським юридичним особам за рахунок власних грошових коштів, в тому числі за рахунок повернених позик, що підтверджується звітами про рух грошових коштів компанії "АГРОПРОСПЕРІС 1 ЛІМІТЕД" за 2017-2019 роки (додатки № 137 - № 139 та листом компанії "АГРОПРОСПЕРІС 1 ЛІМІТЕД" від 26.03.2024 (додаток № 151).

За змістом звітів про рух грошових коштів компанії "АГРОПРОСПЕРІС 1 ЛІМІТЕД" за 2017-2019 роки та листа від 26.03.2024 у 2017 році позики, видані компанією "АГРОПРОСПЕРІС 1 ЛІМІТЕД" пов`язаним особам на території України, складали 6 664 000 дол. США (6 664 000 дол. США з 32 738 651 дол. США позик, наданих усім пов`язаним особам, включаючи ті, що зареєстровані в Україні, у 2017 році суми позик, повернутих пов`язаними особами на території України компанії "АГРОПРОСПЕРІС 1 ЛІМІТЕД", складали 15 374 497 дол. США, у 2017 році cуми процентів за наданими позиками, виплачених пов`язаними особами компанії "АГРОПРОСПЕРІС 1 ЛІМІТЕД", становили 54 220 874 дол. США, у 2018 році позики, видані компанією "АГРОПРОСПЕРІС 1 ЛІМІТЕД" пов`язаним особам на території України, складали 98 460 928 дол. США, у 2018 році суми позик, повернутих пов`язаними особами на території України компанії "АГРОПРОСПЕРІС 1 ЛІМІТЕД", складали 96 331 875 дол. США дол. США, у 2018 році cуми процентів за наданими позиками, виплачених пов`язаними особами компанії "АГРОПРОСПЕРІС 1 ЛІМІТЕД", становили 24 021 632 дол. США, у 2019 році позики, видані компанією "АГРОПРОСПЕРІС 1 ЛІМІТЕД" пов`язаним особам на території України, складали 25 113 000 дол. США, у 2019 році суми позик, повернутих пов`язаними особами на території України компанії "АГРОПРОСПЕРІС 1 ЛІМІТЕД", складали 40 814 364 дол. США, у 2019 році cуми процентів за наданими позиками, виплачених пов`язаними особами компанії "АГРОПРОСПЕРІС 1 ЛІМІТЕД", становили 22 119 674 дол. США), що підтверджується відповідними звітами про рух грошових коштів Фінансової звітності.

Отже, викладене спростовує твердження відповідача про відсутність у компанії "АГРОПРОСПЕРІС 1 ЛІМІТЕД" активів для надання кредитів пов`язаним особам на території України.

Підсумовуючи зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що відповідач не довів, що компанія нерезидент зобов`язана передавати отриманий дохід або переважну його частину на користь іншої особи, обставини справи підтверджують відсутність транзиту грошових коштів від AGROPROSPERIS 1 LIMITED, відповідно, підстави вважати, що AGROPROSPERIS 1 LIMITED не є бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу від ТОВ «Краєвид Агро», відсутні.

Наведені висновки суду апеляційної інстанції узгоджуються з правовою позицію Верховного Суду, сформованою у постанові від 24 червня 2025 року у справі № 120/10439/24 за аналогічних спірних правовідносин за участі нерезидента - компанії "АГРОПРОСПЕРІС 1 ЛІМІТЕД".

З урахуванням установлених у справі обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ТОВ «КРАЄВИД АГРО» правомірно застосовано ставку податку у розмірі 2% у 2017-2019 роках на підставі Конвенції між Урядом України і Урядом Республіки Кіпр, а тому податкові вимоги до позивача, що були визначені податковим органом, є безпідставними оскільки не гуртуються на положеннях вимог законодавства, а правомірність застосування зниженої ставки позивачем була підтверджена наявними у матеріалах справи доказами.

Доводи апеляційної скарги з зазначених вище підстав висновків суду першої інстанції не спростовують.

Апеляційна скарга відповідача обґрунтована, зокрема, тим, що оскаржені судові рішення прийняті без урахування висновків Верховного Суду про застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах за період 2018 2024 роки, зокрема у постановах від 10.02.2025 у справі № 560/12637/24, від 12.02.2025 у справі № 560/7722/24, від 20.02.2025 у справі № 500/3927/24.

Проте колегія суддів виходить з того, що наведені відповідачем правові позиції Верховного Суду пов`язані виключно з критеріями оцінки доказів та висновками, здійсненими за результатами їх дослідження, що не є свідченням застосування судами попередніх інстанцій у цій справі норм права, без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду. Аналіз висновків судів попередніх інстанцій у цій справі та у наведених скаржниками рішеннях суду касаційної інстанції свідчить про те, що вони ґрунтуються на конкретних фактичних обставинах справи, результати розгляду яких залежать від їх (обставин) повноти, характеру, об`єктивності, юридичного значення.

Варто додати, що у кожних окремих правовідносинах при застосуванні судами одних й тих самих норм права в залежності від фактичних обставин справи, оцінки судами доказів або відсутності певних доказів, висновки судів можуть бути відмінними від тих, що здійснені судом в цій справі, проте це не говорить про неправильне застосування норми матеріального права та/або порушення процесуальних норм, а лише вказує на відмінність фактичних обставин та доказової бази.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Зважаючи на результати апеляційного перегляду оскаржуваного судового рішення та положення статті 139 КАС України, у справі відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 139, 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.01.2025 у справі № 520/24819/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Я.В. П`янова
Судді В.Б. Русанова О.В. Присяжнюк
Повний текст постанови складено 16.07.2025