Справа № 140/6161/25
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2025-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2025 року ЛуцькСправа № 140/6161/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Каленюк Ж.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Харківський національний університет Повітряних Сил імені Івана Кожедуба (далі ХНУПС імені Івана Кожедуба) звернувся з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 87323,98 грн на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що наказом начальника ХНУПС імені Івана Кожедуба від 20 серпня 2024 року №243о/с ОСОБА_1 зараховано курсантом. З 20 серпня 2024 року по 11 грудня 2024 року позивач проходила навчання та військову службу у ХНУПС імені Івана Кожедуба на посаді курсанта згідно з контрактом про проходження військової служби (навчання) від 20 серпня 2024 року. Відповідач навчалась за рахунок коштів державного бюджету і зобов`язувалась відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання), у разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу. Під час проходження підготовки відповідач у період навчання перебувала на державному забезпеченні (грошовому, продовольчому, речовому, медичному), забезпечувалась оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

Контракт про проходження військової служби (навчання) було достроково розірвано 12 грудня 2024 року. Наказом начальника ХНУПС імені Івана Кожедуба від 11 грудня 2024 року №363 відповідача було виключено із списків особового складу університету. Тож відповідно до умов контракту від 20 серпня 2024 року відповідач зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, у сумі 150323,98 грн. Відповідач подала рапорт про добровільне відшкодування заборгованості щомісяця по 11000,00 грн; останній платіж у сумі 5000,00 грн надійшов 25 квітня 2025 року, натомість черговий платіж, який мав надійти не пізніше 25 травня 2025 року, так і не надходив; заборгованість становить 87323,98 грн, яку позивач просив стягнути із ОСОБА_1 у зв`язку із несплатою у добровільному порядку.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 10 червня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у ній матеріалами відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Копію ухвали про відкриття провадження в адміністративній справі відповідач отримала 18 червня 2025 року, що підтверджено рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.31).

Відповідач відзив на позовну заяву не подала.

Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши письмові докази, перевіривши доводи позову, суд встановив такі обставини.

Між Міністерством оборони України в особі начальника ХНУПС імені Івана Кожедуба та ОСОБА_1 укладено контракт від 20 серпня 2024 року про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищої освіти (а.с.8), який набрав чинності на підставі наказу начальника ХНУПС імені Івана Кожедуба від 20 серпня 2024 року №243о/с. Пунктом 1 контракту передбачено, зокрема, що солдат ОСОБА_1 добровільно бере на себе зобов`язання проходити військову службу (навчання) в університеті, а також відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, в якому проходить військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби після закінчення вищого навчального закладу у випадках, визначених частиною десятою статті 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

14 листопада 2024 року ОСОБА_1 звернулася із рапортом про відрахування курсанта через небажання продовжувати навчання (а.с.16).

Наказом начальника ХНУПС імені Івана Кожедуба від 11 грудня 2024 року №363 солдата ОСОБА_1 відраховано від подальшого навчання у зв`язку із небажанням продовжувати навчання, припинено чинність контракту та з 12 грудня 2024 року виключено зі списків змінного складу університету та всіх видів забезпечення (а.с.10). За змістом цього наказу за період навчання в університеті підлягає стягненню 150323,98 грн.

Згідно із загальним розрахунком від 10 грудня 2024 року №2894пс коштів на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням курсанта ОСОБА_1 , фактичні витрати, пов`язані з утриманням складають: по грошовому забезпеченню 132877,61 грн, по продовольчому забезпеченню 12485,28 грн, по медичному забезпеченню 304,59 грн, по оплаті комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв 4656,50 грн, всього 150323,98 грн. Крім того в матеріалах справи наявні детальні розрахунки на відшкодування витрат по кожному з видів забезпечення (а.с.7-14).

У рапорті від 11 грудня 2024 року ОСОБА_1 просила надати дозвіл на погашення заборгованості у розмірі 150323,98 грн частинами щомісячно в розмірі 11000,00 грн до повного відшкодування (а.с.17).

Довідкою від 04 червня 2025 року №176/176/100/753/1760/пс підтверджено часткову сплату ОСОБА_1 коштів у сумі 63000,00 грн (остання сплата 5000,00 грн 25 квітня 2025 року); залишок заборгованості становить 87323,98 грн (а.с.18).

При вирішенні даного спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Відповідно до частини десятої статті 25 Закону від 25 березня 1992 року №2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон №2232-ХІІ) курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану - за його наявності), в інших випадках, передбачених законом, та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб сержантського, старшинського або офіцерського складу після закінчення відповідно закладу фахової передвищої військової освіти, вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти відповідно до підпунктів «д», «е», «з», «и» пункту 1, підпунктів «д», «е», «ж», «з» пункту 2 та підпункту «в» пункту 3 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці заклади освіти, витрати, пов`язані з їх утриманням у закладі фахової передвищої військової освіти, вищому військовому навчальному закладі, військовому навчальному підрозділі закладу вищої освіти, відповідно до порядку та умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Згідно із пунктом 1 Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року №964 (далі - Порядок №964), цей Порядок визначає механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану за його наявності) та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення закладу вищої освіти, а також особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти (далі - заклади вищої освіти) відповідно до підпунктів «д», «е», «є», «з», «и» пункту 1 та підпунктів «д», «е», «є», «ж», «з» пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», витрат, пов`язаних з їх утриманням у закладі вищої освіти (далі - витрати).

Пунктом 3 Порядку №964 передбачено, що відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Порядок розрахунку витрат установлюється Міноборони разом із Мінфіном, МВС, Управлінням державної охорони, СБУ та Службою зовнішньої розвідки.

За приписами пунктів 4, 7 Порядку №964 розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів. У разі відмови курсанта або особи офіцерського складу добровільно відшкодувати витрати стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку.

Відповідно до пункту 2.1 Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16 липня 2017 року №419/831/240/605/537/219/534 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 30 липня 2007 року за №863/14130), відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищому навчальному закладі (ВНЗ), а саме витрат на: грошове забезпечення; продовольче забезпечення; речове забезпечення; медичне забезпечення; перевезення до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та назад; оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв. Пунктом 2.3 цього ж Порядку визначено, що у разі дострокового розірвання контракту відповідні служби (підрозділи) забезпечення навчального процесу здійснюють остаточний розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення, складають довідки-розрахунки та подають їх до кадрового підрозділу ВНЗ. Період навчання, за який здійснюється відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням, визначається з дня зарахування по день виключення курсанта зі списків особового складу ВНЗ. У наказі про звільнення курсанта сума відшкодування відображається узагальнено та вноситься до книги обліку нестач ВНЗ.

Суд наголошує, що курсанти, які навчаються у ХНУПС, перебувають на повному державному забезпечені. Кошти, які витрачаються на їх навчання є державними (бюджетними).

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що оскільки у відповідача відповідно до частини десятої статті 25 Закону №2232-ХІІ виник обов`язок відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням в університеті, при цьому відповідач не подала заперечень щодо наявності такого обов`язку чи неправильного розрахунку витрат, не надала суду доказів добровільного відшкодування таких витрат щодо залишку заборгованості (87323,98 грн), тому позовні вимоги про стягнення зазначеної суми витрат підлягають задоволенню.

Згідно із частиною другою статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

У цьому випадку з наведених причин судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2422,40 грн згідно із платіжною інструкцією від 04 червня 2025 року №3318 (а.с.5, 27) з відповідача стягненню не підлягають.

Керуючись статтями 2, 72-77, 243-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба (61023, Харківська область, місто Харків, вулиця Сумська, 77/79, ідентифікаційний код юридичної особи 24980799) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) про стягнення коштів задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, у сумі 87323,98 грн (вісімдесят сім тисяч триста двадцять три грн 98 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд.

Суддя Ж.В. Каленюк