Справа № 640/3324/21
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції - Костенко Г.В.
Суддя-доповідач - Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2025 року Справа 640/3324/21

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Мєзєнцева Є.І.

розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Офісу Генерального прокурора на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 20 березня 2025 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до Офісу Генерального прокурора

про визнання бездіяльності протиправною, стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Офісу Генерального прокурора (далі - Відповідач), в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Держави Україна в особі Офісу Генерального прокурора щодо неналежного розрахунку з ОСОБА_1 , а саме ненарахування та невиплата частини заробітної плати - посадового окладу, визначеного за частиною третьою статті 81 Закону України "Про прокуратуру", у період з 15 грудня 2016 року по 18 жовтня 2019 року;

- стягнути з Держави Україна в особі Офісу Генерального прокурора на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, у вигляді неотриманої частини заробітної плати, а саме посадового окладу, визначеного за частиною третьою статті 81 Закону України "Про прокуратуру", завданої положеннями пункту 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України, які визнані неконституційними, у період з 15 грудня 2016 року по 18 жовтня 2019 року у сумі 745178,36 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.02.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 18.03.2025 прийнято позовну заяву до провадження.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 20 березня 2025 року провадження в адміністративній справі було зупинено до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції у справі №160/6949/20.

Постановляючи таку ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що Верховним Судом у складі об`єднаною палати у справі №160/6949/20 вирішуватиметься загальне питання щодо можливості застосування наслідків визнання такими рішеннями неконституційності положень законодавства для правовідносин в минулому (до прийняття таких рішень). Отже, як у справі №160/6949/20, так і у даній справі вирішення спору залежить від ретроактивного застосування Рішення Конституційного Суду України, в зв`язку з чим підстави позову є подібними.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись відомостей, що свідчать про прийняття справи № 160/6949/20 до свого провадження об?єднаною палатою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

Обґрунтовуючи свої вимоги, Апелянт також стверджує, що судом першої інстанції належним чином не обґрунтовано наявності зв?язку між очікуваними судовими рішеннями за наслідками розгляду справи № 160/6949/20 і предметом цього спору, неможливість розгляду розгляду справи № 640/3324/21 без попереднього вирішення справи № 160/6949/20.

З цих та інших підстав Апелянт вважає, що рішення суду прийнято з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про зупинення провадження у справі.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.06.2025 було відкрито апеляційне провадження, установлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.

У строк, встановлений судом, відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін з наступних підстав.

Нормативно-правове обґрунтування.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України, Кодекс), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 236 КАС України суд може зупинити провадження у справі в разі перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду - до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції

Висновки суду апеляційної інстанції.

Переглядаючи оскаржувану ухвалу суду з урахуванням доводів Апелянта, колегія суддів зазначає, що положення п. 5 ч. 2 ст. 236 КАС України передбачає право суду зупинити провадження у справі в разі перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду - до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції.

Як вбачається з матеріалів цієї справи, предметом спору безпосередньо у цій справі є право Позивача на отримання заробітної плати в розмірі, встановленому частиною третьою статті 81 Закону України «Про прокуратуру» в період дії положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України, яке Рішенням Конституційного Суду України від 26.03.2020 № 6-р/2020 у справі № 1-223/2018 (2840/18) визнано такими, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).

Водночас, наразі на розгляді об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду перебуває справа № 160/6949/20, правовідносини в якій подібні до цієї справи, а тому правові висновки об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, зроблені за результатами розгляду справи № 160/6949/20, матимуть значення для правильного вирішення цієї справи.

Так, передаючи справу № 160/6949/20 на розгляд об`єднаної палати Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду констатував, що аналіз судових рішень Верховного Суду у спорах про відшкодування шкоди, завданої неконституційними актами свідчить, що висновки щодо застосування частини третьої статті 152 Конституції України неоднакові, правові позиції відрізняються різними теоретичними підходами до розуміння правової природи рішень Конституційного Суду України, їх дії в часі. За позицією значної кількості постанов суду, рішення Конституційного Суду України про неконституційність застосованих судами першої та/або апеляційної інстанцій положень нормативно-правового акта не є підставою для скасування Верховним Судом рішень судів першої та/або апеляційної інстанцій, оскільки в такому разі суд має застосовувати положення закону, який хоча і визнаний неконституційним, проте був чинним на момент існування спірних правовідносин. Між тим, існує й інша позиція Верховного Суду з вказаного питання. Отже, Суд дійшов висновку, що є потреба в узагальненні судової практики та напрацюванні єдиного підходу до розгляду подібних спорів.

При цьому, колегія суддів відзначає, що сам Апелянт у додаткових поясненнях від 02.04.2025 наполягає на відсутності ретроактивної дії рішення Конституційного Суду України від 26.03.2020 № 6-р/2020, а відтак апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо доцільності зупинення провадження у цій справі до розгляду справи №160/6949/20.

Аналогічний правовий підхід застосовано також Верховним Судом зокрема у справах № 420/28145/23, № 420/28145/23.

Посилання Апелянта на ухвалу ВПВС у справі № 160/6949/20 від 13 липня 2023 року є безпідставним, оскільки провадження у справі зупинено у зв`язку з переданням цієї справи №160/6949/20 на розгляд саме об`єднаної, а не великої палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду. Разом з тим, як вбачається з відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень, станом на 20.03.2025 об`єднаною палатою ця справа на розгляд Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду для розгляду у відповідній колегії не повернута.

Аналізуючи всі доводи апеляційної скарги, колегія суддів також приймає до уваги висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні у справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Крім того, відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, апеляційна скарга Офісу Генерального прокурора підлягає залишенню без задоволення, а ухвала Полтавського окружного адміністративного суду від 20 березня 2025 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 286, 308, 311, 315, 320, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Офісу Генерального прокурора залишити без задоволення, а ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2025 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 14 липня 2025 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: О.В. Карпушова

Є.І. Мєзєнцев