Справа № 440/2428/25
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2025-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2025 р. Справа № 440/2428/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Калиновського В.А. , Русанової В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 02.04.2025, головуючий суддя І інстанції: Є.Б. Супрун, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, повний текст складено 02.04.25 по справі № 440/2428/25

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, яка полягає у неврахуванні його заробітку, отриманого у періоди з 16.07.2005 по 28.02.2006, з 01.04.2006 по 30.09.2008, з 01.11.2008 по 31.07.2009, з 01.09.2009 по 31.12.2009, з 01.01.2012 по 20.08.2012 на ЗАТ "Золотовидобувна компанія "Полюс" на підставі довідок №259 та №260 від 01.04.2013 про заробітну плату.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати та провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.06.2024 на підставі довідок №259 та №260 від 01.04.2013 про заробітну плату за періоди роботи з 16.07.2005 по 28.02.2006, з 01.04.2006 по 30.09.2008, з 01.11.2008 по 31.07.2009, з 01.09.2009 по 31.12.2009, з 01.01.2012 по 20.08.2012 на ЗАТ "Золотовидобувна компанія "Полюс".

В якості підстави для звернення до суду заявник вказує на протиправну, як на його думку, поведінку відповідача, що полягає у безпідставному неприйнятті до уваги довідок від 01.04.2023 №259 та №260 ЗАТ "Золотовидобувна компанія "Полюс" про заробітну плату позивача під час вирішення питання про призначення пенсії на виконання рішення суду, що призвело до обрахунку та виплати пенсії у зменшеному розмірі.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 02.04.2025 задоволено позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо нездійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням заробітної плати за періоди з 16.07.2005 по 28.02.2006, з 01.04.2006 по 30.09.2008, з 01.11.2008 по 31.07.2009, з 01.09.2009 по 31.12.2009, з 01.01.2012 по 20.08.2012 згідно з довідками ЗАТ "Золотодобувна компанія "Полюс" від 01.04.2013 №259 та №260.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити з 01.06.2024 перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням заробітної плати за періоди з 16.07.2005 по 28.02.2006, з 01.04.2006 по 30.09.2008, з 01.11.2008 по 31.07.2009, з 01.09.2009 по 31.12.2009, з 01.01.2012 по 20.08.2012 згідно з довідками ЗАТ "Золотодобувна компанія "Полюс" від 01.04.2013 №259 та №260.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області судові витрати, що пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 02.04.2025 у справі №4401/2428/25 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що Законом України від 01.12.2022 №2783-ІХ Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року Україна зупинила дію Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, підписаної від імені України у м.Мінську 22.01.1993 і ратифікованої Законом України від 10.11.1994 №240/94 ВР, у відносинах з російською федерацією та республікою білорусь. Тому при призначенні пенсії заробітна плата враховується на території російської федерації за період по 31.12.1991 за умови підтвердження довідки про заробітну плати первинними документами. Вказав, що на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 02.08.2024 та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 12.11.2024 по справі №440/7088/24 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області ОСОБА_1 з 01.06.2024 здійснено перерахунок пенсії з урахуванням висновків суду та довідок про заробітну плату №259 та №260 від 01.04.2013, а саме зараховано до страхового стажу періоди роботи: з 01.01.1992 по 01.04.1993, з 02.04.1993 по 31.10.1993, з 01.11.1993 по 29.03.1994, з 16.07.2005 по 28.02.2006, з 01.04.2006 по 30.09.2008, з 01.11.2008 по 31.07.2009, з 01.09.2009 по 31.12.2009, з 01.01.2012 по 20.08.2012 в російській федерації. При цьому, зобов`язальна частина рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 02.08.2024 по справі №440/7088/24 не містить зобов`язання щодо зарахування заробітної плати, для розрахунку пенсії, за період з 16.07.2005 по 28.02.2006, з 01.04.2006 по 30.09.2008, з 01.11.2008 по 31.07.2009, з 01.09.2009 по 31.12.2009 та з 01.01.2012 по 20.08.2012 згідно довідок про заробітну плату №259 та №260 від 01.04.2013. ГУ ПФ надало відповідь 1951-1261/О-02/8-1600/25 від 31.01.2025 на звернення ОСОБА_1 1261/О-1600-25 від 21.01.2025 щодо виконання рішення суду (а.с. 24-25).Разом з тим вказує, що рішення про відмову в доповненні стажу за період роботи з 16.07.2005 по 20.08.2012 на території російської федерації, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області не приймалось.

Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Колегія суддів зазначає, що з огляду на ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи ( в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у них доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін ( у порядку письмового провадження).

Відповідно до ч. 1 ст. 78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області, де з 30.01.2024 отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

29.05.2024 позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про зарахування страхового стажу (а.с. 50).

До заяви позивач додав копії, зокрема, довідки ЗАТ "Золотодобувна компанія "Полюс" (росія, 663280, смт. Северо-Єнісейський, вул. Белінського, 2-б) №296 від 09.04.2013 (а.с. 36), довідки про заробітну плату №259 (а.с. 35), №260 (зворот а.с. 37) від 01.04.2013, №44 (зворот а.с. 35), №580 (а.с. 37), № 3534 (зворот а.с. 38), №4074 (а.с. 38), №4075 від 20.08.2012 (зворот а.с. 39).

Вказана заява розглянута за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області, рішенням якого від 06.06.2024 №52 відмовлено ОСОБА_1 у доповненні стажу. Відмовляючи у перерахунку пенсії, пенсійний орган виходив з того, що з 01.01.2023 рф припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992. Вказав, що до страхового стажу на підставі трудової книжки та інших документів зараховуються періоди (служби) на території ррфсз по 31.12.1991.

Не погодившись з мотивами відмови, позивач звернувся до суду з позовом.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 02.08.2024 у справі №440/7088/24, яке залишено без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 12.11.2024, суд, зокрема, визнав протиправним та скасував прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області рішення 52 про відмову в перерахунку пенсії від 06.06.2024. Зобов`язав Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 29.05.2024 про перерахунок пенсії, та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.

21.01.2025 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою щодо виконання рішення суду, у відповідь на яку відповідач листом від 31.01.2025 повідомив, що на виконання рішення суду у справі №440/7088/24 ГУПФ в Чернігівській області розпорядженням від 20.11.2024 перераховано пенсію ОСОБА_1 за віком з 01.06.2024. При обчисленні розміру пенсійної виплати взято до уваги страховий стаж з урахуванням висновків суду та довідок по заробітну плату №259 та №260 від 01.04.2013, а саме - зараховано до страхового стажу періоди роботи: з 01.01.1992 по 01.04.1993, з 02.04.1993 по 31.10.1993, з 01.11.1993 по 29.03.1994, з 16.07.2005 по 28.02.2006, з 01.04.2006 по 30.09.2008, з 01.11.2008 по 31.07.2009, з 01.09.2009 по 31.12.2009, з 01.01.2012 по 20.08.2012. Тривалість страхового стажу склала 32 роки 08 місяців 04 дні, стаж враховано по 29.02.2024. Заробітну плату враховано за період за індивідуальними відомостями про застраховану особу з 01.07.2000 по 29.02.2024 (з 16.07.2005 по 28.02.2006, з 01.04.2006 по 30.09.2008, з 01.11.2008 по 31.07.2009, з 01.09.2009 по 31.12.2009 та з 01.01.2012 по 20.08.2012 зі значенням "0"). Розмір пенсійної виплати з 01.06.2024 склав 5406,77 грн. Також, звернуто увагу на те, що зобов`язальна частина рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 02.08.2024 по справі №440/7088/24 не містить зобов`язання щодо зарахування заробітної плати, для розрахунку пенсії, за період з 16.07.2005 по 28.02.2006, з 01.04.2006 по 30.09.2008, з 01.11.2008 по 31.07.2009, з 01.09.2009 по 31.12.2009 та з 01.01.212 по 20.08.2012 згідно довідок про заробітну плату №259 та №260 від 01.04.2013. Також вказують, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 02.08.2024 у справі №440/7088/24 не містить зобов`язань, покладених на Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 (а.с. 8).

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з підстав їх обґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з вказаним рішенням суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 6 ст. 92 Конституції України, виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян врегульовує Закон України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (надалі Закон №1058-IV).

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону №1058-IV, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Згідно з п. 1 ст. 41 Закону №1058-IV, до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону №1058-IV, якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.

Одним із міжнародних договорів з питань пенсійного забезпечення, який підписала Україна, стала багатостороння Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, зобов`язання за якою взяли на себе дев`ять держав - учасниць СНД, в тому числі, Україна та РФ (надалі Угода).

Ця Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав - учасниць Угоди (ст. 5 Угоди).

Відповідно до ст. 1 Угоди, пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць цієї Угоди та членів їхніх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Статтею 6 Угоди встановлено, що призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання.

Згідно з ч. 3 ст. 6 Угоди, обчислення пенсій відбувається із заробітку (доходів) за періоди роботи, які зараховуються в трудовий стаж. У тому випадку якщо у державах-учасницях Угоди введено національну валюту, розмір заробітку (доходу) визначається виходячи з офіційно встановленого курсу на момент призначення пенсії.

Відповідно до абз. 5 пп. 3 п. 2.1 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", що затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 (надалі - Порядок № 22-1), особи, яким пенсія відповідно до міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення призначається з урахуванням заробітної плати, отриманої за періоди роботи на територіях держав-учасниць міжнародних договорів (угод), надають довідки про заробітну плату для призначення пенсії (з розбивкою по місяцях), видані підприємствами, установами чи організаціями (їх правонаступниками), де працювала особа, або архівними установами.

Аналіз наведених вище правових норм дозволяє зробити висновок про те, що заробіток (дохід) за періоди роботи на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, враховується при обчисленні розміру пенсії за умови надання особою довідки про заробітну плату для призначення пенсії (з розбивкою по місяцях).

Фактично, відмовляючи позивачу у здійсненні перерахунку пенсії, відповідач врахував нульовим значенням заробітну плату за період його роботи у рф з 01.07.2000 по 29.02.2024.

Однак, колегія суддів зазначає, що у періоди з 16.07.2005 по 28.02.2006, з 01.04.2006 по 30.09.2008, з 01.11.2008 по 31.07.2009, з 01.09.2009 по 31.12.2009, з 01.01.2012 по 20.08.2012 ОСОБА_1 нараховувалася заробітна плата, що підтверджується довідками ЗАТ "Золотодобувна компанія "Полюс" №259 та №260 від 01.04.2013, копії яких наявні у матеріалах адміністративної справи та в електронній пенсійній справі (зворот а.с. 55- а.с. 56).

Окрім цього, у вказаних довідках зазначено про здійснення відрахувань до пенсійного фонду рф.

Таким чином, вищезазначені довідки підтверджують факт нарахування позивачу заробітної плати за періоди з 16.07.2005 по 28.02.2006, з 01.04.2006 по 30.09.2008, з 01.11.2008 по 31.07.2009, з 01.09.2009 по 31.12.2009, з 01.01.2012 по 20.08.2012, а тому заробіток позивача у вказані періоди підлягає врахуванню при обчисленні розміру пенсії.

Разом з тим, колегія суддів вважає безпідставними посилання відповідача на те, що з огляду на факт зупинення дії Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, підписаної від імені України у м. Мінську 22.01.1993 у відносинах з рф та республікою білорусь, при призначенні пенсії заробітна плата враховується на території російської федерації за період по 31.12.1991 за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, з огляду на наступне.

Дійсно, 01.12.2022 прийнято Закон України "Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року" №2783-ІХ (надалі - Закон №2783-IX), яким керуючись положеннями статті 62 Віденської конвенції про право міжнародних договорів, статті 24 Закону України "Про міжнародні договори України", зупинено у відносинах з рф та республікою білорусь дію Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України у м. Мінську 22.01.1993 і ратифікованої Законом України від 10.11.1994 №240/94-ВР (Відомості Верховної Ради України, 1994 р., № 46, ст. 417), та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993, вчиненого від імені України у м. Москві 28.03.1997 і ратифікованого Законом України від 03.03.1998 №140/98-ВР (Відомості Верховної Ради України, 1998 р., № 26, ст. 162). Вирішено, керуючись положеннями статті 54 Віденської конвенції про право міжнародних договорів, статті 84 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, статті 24 Закону України "Про міжнародні договори України", вийти з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України у м. Мінську 22.01.1993 і ратифікованої Законом України від 10.11.1994 №240/94-ВР (Відомості Верховної Ради України, 1994 р., № 46, ст. 417), та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993, вчиненого від імені України у м. москві 28.03.1997 і ратифікованого Законом України від 03.03.1998 №140/98-ВР (Відомості Верховної Ради України, 1998 р., № 26, ст. 162).

Отже, Законом №2783-IX зупинено дію Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчинену від імені України у м. Мінську 22.01.1993 і ратифіковану Законом України від 10.11.1994 №240/94-ВР, тому до документів, виданих на території рф, при їх пред`явленні на території України застосовуванню підлягала вимога засвідчення апостилем згідно з Конвенцією, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів, 1961 року, яка є чинною у відносинах України з рф.

Водночас 04.02.2023 Кабінет Міністрів України прийняв постанову №107 "Деякі питання прийняття на території України під час воєнного стану документів, виданих уповноваженими органами іноземних держав", якою установлено, що під час воєнного стану та протягом шести місяців після його припинення або скасування документи, виготовлені або засвідчені на території іноземних держав установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції за установленою формою і скріплені гербовою печаткою, приймаються на території України без спеціального посвідчення (консульської легалізації, проставлення апостиля тощо) у разі, коли станом на 24 лютого 2022 р. такі документи приймалися на території України без спеціального посвідчення.

Законом №2102-IX від 24.02.2022 затверджено Указ Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 №64/2022, яким введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022, що триває і дотепер.

Станом на 24.02.2022 спірні довідки, видані на території рф, приймалися на території України без спеціального посвідчення в силу Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, дія якої була зупинена лише Законом №2783-IX від 01.12.2022. Тому такі довідки підлягають прийняттю на території України без спеціального посвідчення (проставлення апостиля).

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 в частині доводів про протиправну бездіяльність відповідача внаслідок неврахування заробітної плати за періоди з 16.07.2005 по 28.02.2006, з 01.04.2006 по 30.09.2008, з 01.11.2008 по 31.07.2009, з 01.09.2009 по 31.12.2009, з 01.01.2012 по 20.08.2012, оскільки саме ці періоди враховано позивачу за нульовим значенням.

Щодо дати, з якої має бути здійснено перерахунок пенсії позивача, колегія суддів зазначає наступне.

Судом встановлено, що на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 02.08.2024 у справі №440/7088/24, яке залишено без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 12.11.2024, позивачу з 01.06.2024 здійснено перерахунок стажу та зараховано до страхового стажу періоди його роботи. в т.ч. з 16.07.2005 по 28.02.2006, з 01.04.2006 по 30.09.2008, з 01.11.2008 по 31.07.2009, з 01.09.2009 по 31.12.2009, з 01.01.2012 по 20.08.2012.

Враховуючи встановлені судовим розглядом обставини протиправної бездіяльності пенсійного органу в частині неврахування заробітної плати за періоди з 16.07.2005 по 28.02.2006, з 01.04.2006 по 30.09.2008, з 01.11.2008 по 31.07.2009, з 01.09.2009 по 31.12.2009, з 01.01.2012 по 20.08.2012, перерахунок пенсії позивача слід здійснювати з 01.06.2024.

З огляду на викладене, колегія судів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що з метою забезпечення належного та ефективного відновлення порушених прав позивача на відповідне пенсійне забезпечення позов підлягає задоволенню шляхом визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо нездійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням заробітної плати за періоди з 16.07.2005 по 28.02.2006, з 01.04.2006 по 30.09.2008, з 01.11.2008 по 31.07.2009, з 01.09.2009 по 31.12.2009, з 01.01.2012 по 20.08.2012 згідно з довідками ЗАТ "Золотодобувна компанія "Полюс" від 01.04.2013 №259 та №260 та зобов`язати відповідача здійснити з 01.06.2024 перерахунок і виплату пенсії позивача з урахуванням заробітної плати за періоди з 16.07.2005 по 28.02.2006, з 01.04.2006 по 30.09.2008, з 01.11.2008 по 31.07.2009, з 01.09.2009 по 31.12.2009, з 01.01.2012 по 20.08.2012 згідно з довідками ЗАТ "Золотодобувна компанія "Полюс" від 01.04.2013 №259 та №260.

Доводи апелянта, стосовно того що рішення від 06.06.2024 №52 про відмову в доповненні стажу за період роботи з 16.07.2005 по 20.08.2012 року на території російської федерації, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області не приймалось, колегія суддів вважає безпідставними, так як рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 06.06.2024 №52 про відмову в доповненні стажу за період роботи з 16.07.2005 по 20.08.2012 не оскаржується та не є предметом спору, оскільки в даній справі позивач звернувся за місцем обліку саме до Головного управління Пенсійного фонду в Полтавській області з заявою від 21.01.2025 щодо зарахування заробітної плати, для розрахунку пенсії, за періоди роботи з 16.07.2005 по 28.02.2006, з 01.04.2006 по 30.09.2008, з 01.11.2008 по 31.07.2009, з 01.09.2009 по 31.12.2009, з 01.01.2012 по 20.08.2012 згідно з довідками ЗАТ "Золотодобувна компанія "Полюс" від 01.04.2013 №259 та №260, а тому обов`язок здійснити перерахунок та виплату пенсії покладено на Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області.

Колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 02.04.2025 по справі № 440/2428/25 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя А.О. Бегунц
Судді В.А. Калиновський В.Б. Русанова