Справа № 440/8127/25
Суддя: Н.Ю. Алєксєєва
Дата ухвалення: 2025-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2025 року м. ПолтаваСправа № 440/8127/25

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Алєксєєвої Н.Ю., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Херсонській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Херсонській області про:

- визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області по справі №58 від 26.02.2025;

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 07.10.1980 року: № 1- № 2 з 01.10.1979 по 01.09.1980, №3- №4 з 04.09.1980 по 13.01.1982, №13- №14 з 15.05.1994 по 25.06.1995, №9- №10 з 24.11.1987 по 31.08.1988, період проходження військової служби з 02.12.1983 по 10.12.1985 та призначити йому пенсію за віком на підставі ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 18.02.2025.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідач, протиправно відмовив у призначенні пенсії за віком, відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки для призначення такої пенсії позивачем надано усі необхідні та достатні документи. На дату подання заяви для призначення пенсії, позивач досяг необхідного віку та набув необхідного страхового стажу.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 17.06.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, а також призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач позов не визнав. У наданому до суду відзиві на позов представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог відмовити посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність.

Справа розглядається у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження на підставі пункту 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, суд дійшов наступних висновків.

ОСОБА_1 18.02.2025 звернувся до ГУ ПФУ в Полтавській області зі заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV.

З урахуванням принципу екстериторіальності заяву та документи ОСОБА_1 було передано на розгляд ГУ ПФУ в Херсонській області.

Рішенням ГУ ПФ України в Херсонській області від 26.02.2025 №58 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком з підстав відсутності необхідного стажу на дату звернення.

Головне управління Пенсійного фонду в Херсонській області в рішенні від 26.02.2025 №58 зазначило, що страховий стаж склав 23 роки 05 місяців 19 днів.

До страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 07.10.1980 року, оскільки записи виконані з порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, закладах та організаціях, затвердженої постановою Державного комітету СРСР з праці та соціальних питань від 20.06.1974 № 162 та Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України від 29.07.1993 №58, а саме за записами:

- № 1-№ 2 з 01.10.1979 по 01.09.1980, оскільки перевищений термін між періодом роботи та датою виписки трудової книжки (07.10.1980);

- №3-№4 з 04.09.1980 по 13.01.1982, №13-№14 з 15.05.1994 по 25.06.1995, оскільки на записах про звільнення не зазначені посади відповідальних осіб;

- №9-№10 з 24.11.1987 по 31.08.1988, оскільки відтиск печатки на записі про звільнення не придатний для сприйняття змісту, неможливо ідентифікувати назву підприємства.

Також, не зараховано період проходження військової служби з 02.12.1983 по 10.12.1985, оскільки по батькові в квитку « ОСОБА_2 » (мовою оригіналу) не відповідає по батькові « ОСОБА_3 » (російською мовою) згідно паспорта НОМЕР_2 від 22.02.1999.

Не погодившись із зазначеним рішенням, позивач оскаржив його до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та доводам учасників справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до частин першої та другої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Положеннями статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Згідно частини третьої статті 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 (далі Закон №1058-IV), пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Згідно частини першої статті 26 Закон №1058-IV, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 років.

Частиною другою наведеної статті передбачено, що у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - від 21 до 31 року.

Частиною четвертою статті 24 Закону №1058-IV передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно статті 56 Закону України від 05.11.1991 №1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон №1788-ХІІ) передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Відповідно до статті 62 Закону №1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

У даному адміністративному спорі відповідач піддав сумніву наявність страхового стажу позивача у період роботи:

- з 01.10.1979 по 01.09.1980, оскільки перевищений термін між періодом роботи та датою виписки трудової книжки (07.10.1980);

- з 04.09.1980 по 13.01.1982, №13-№14 з 15.05.1994 по 25.06.1995, оскільки на записах про звільнення не зазначені посади відповідальних осіб;

- з 24.11.1987 по 31.08.1988, оскільки відтиск печатки на записі про звільнення не придатний для сприйняття змісту, неможливо ідентифікувати назву підприємства.

Судом досліджено копію трудової книжки НОМЕР_1 від 07.10.1980 та встановлено, що записи № 1-№ 2 зроблено 01.10.1979 та 01.09.1980, тоді як дата заповнення трудової книжки - 07.10.1980; на записах №3-№4, №13-№14 про звільнення не зазначені посади відповідальних осіб; на записах №9-№10 відтиск печатки на записі про звільнення не придатний для сприйняття змісту, неможливо ідентифікувати назву підприємства

При цьому, суд погоджується з доводами відповідача у спірному рішенні про те, що відтиск печатки підприємства, яким скріплено записи №9-10, є нечіткими.

Однак, ГУ ПФУ в Херсонській області не враховано, що даному відтиску печатки вже майже 40 років, тому цілком логічно, що з плином часу він міг стати нечитабельним. Однак, вини позивача в цьому немає.

Слід вказати, що записи №1-№2, №3-№4, №13-№14 про прийняття та звільнення позивача з роботи заповнені без виправлень/підтирань і містять підпис уповноваженої особи та скріплені печаткою.

Суд зазначає, що працівник не відповідає за правильність записів у трудовій книжці та не повинен контролювати роботодавця щодо її заповнення. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці

Така правова позиція викладена, зокрема, в постанові Верховного Суду від 11.05.2022 у справі №120/1089/19-а.

Неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії.

Правова позиція щодо того, що недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, викладена в постанові Верховного Суду від 06.02.2018 у справі №677/277/17.

Також Верховний Суд у постановах від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а та від 04.09.2018 у справі №423/1881/17 висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Аналогічна позиція була висловлена Верховним Судом у постановах від 25 квітня 2019 року у справі №593/283/17, від 11 липня 2019 року у справі №607/14795/16-а, від 31 липня 2019 року у справі №750/10916/16-а, від 19 вересня 2019 року у справі №229/1905/17, від 30 вересня 2019 року у справі №638/18467/15-а та від 15 листопада 2019 року у справі №495/5161/17, від 27.02.2020 у справі №545/4197/16-а.

Дослідивши матеріали справи, обставини спірних правовідносин, доводи сторін, надавши оцінку наданих доказів, суд дійшов висновку, що записами трудової книжки позивача в повній мірі підтверджується період роботи з 01.10.1979 по 01.09.1980, з 04.09.1980 по 13.01.1982, з 15.05.1994 по 25.06.1995, з 24.11.1987 по 31.08.1988.

Враховуючи фактичні обставини даної справи, суд вважає, що зарахування періодів роботи з 01.10.1979 по 01.09.1980, з 04.09.1980 по 13.01.1982, з 15.05.1994 по 25.06.1995, з 24.11.1987 по 31.08.1988 до страхового стажу є варіантом правомірної поведінки, від якого відповідач безпідставно ухилився, тому це питання не може бути віднесено до дискреційних повноважень органу пенсійного фонду з огляду на приписи чинного пенсійного законодавства.

Щодо незарухвання відповідачем до страхового стажу позивача періоду проходження військової служби з 02.12.1983 по 10.12.1985 згідно військового квитка, оскільки по батькові " ОСОБА_2 " не відповідає паспортним даним, суд зазначає.

За приписами частини 3 статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до стажу роботи зараховується також, зокрема, військова служба.

Відповідно до пункту 6 Порядку № 637 визначено, що для підтвердження військової служби, служби цивільного захисту, служби в органах державної безпеки, розвідувальних органах, Держспецзв`язку приймаються: військові квитки; довідки територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, військових частин і установ системи Міноборони, МВС, МНС, Мінінфраструктури, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, ДПС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, Держприкордонслужби, Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС; довідки архівних і військово-лікувальних установ.

За змістом військового квитка від 02.12.1983 НОМЕР_3 він виданий на ім`я " ОСОБА_4 ", ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При цьому в матеріалах справи міститься копія трудової книжки НОМЕР_1 від 07.10.1980, яка видана ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій наявний запис про проходження позивачем військової служби у період з 10.12.1983 по 10.12.1985. Підстава: військовий квиток НОМЕР_3 .

Суд зауважує, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності (частина 3 статті 44 Закону № 1058-IV).

Відповідно до статті 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Тобто, якщо поданих позивачем документів про призначення пенсії було не достатньо, або виникли сумніви щодо їх змісту, то орган пенсійного фонду мав всі правові підстави для того, щоб самостійно витребувати документи, необхідні для перевірки трудового стажу позивача, провести перевірку, зустрічну перевірку для з`ясування спірних обставини тощо.

Натомість пенсійний орган всупереч статті 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» не скористався правом самостійно отримати відповідні документи з метою підтвердження страхового стажу позивача за спірний період, натомість переклав тягар доказування на позивача.

З огляду на наведені вище норми права та докази, які містяться в матеріалах справи до страхового стажу позивача підлягає зарахуванню військова служба позивача з 02.12.1983 по 10.12.1985.

Права позивача порушені саме рішенням відповідача №58 від 26.02.2025 про відмову у призначенні пенсії.

За таких обставин суд вважає належним та необхідним способом захисту порушеного права позивача визнання протиправним та скасування рішення про відмову у призначенні пенсії №58 від 26.02.2025 Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області.

Оскільки у спірних відносинах компетентним органом для розгляду заяви ОСОБА_1 від 18.02.2205 було визначено ГУПФ України в Херсонській області, то саме останнє має завершити процедуру призначення позивачу пенсії.

З огляду на викладене та враховуючи той факт, що Головне управління Пенсійного фонду України у Херсонській області наразі не реалізувало своє повноваження на зарахування до страхового стажу позивача періоду проходження військової служби з 02.12.1983 по 10.12.1985 та періодів його роботи з 01.10.1979 по 01.09.1980, з 04.09.1980 по 13.01.1982, з 15.05.1994 по 25.06.1995, з 24.11.1987 по 31.08.1988, належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Херсонській області зарахувати до страхового стажу позивача період проходження військової служби з 02.12.1983 по 10.12.1985 та періоди його роботи з 01.10.1979 по 01.09.1980, з 04.09.1980 по 13.01.1982, з 15.05.1994 по 25.06.1995, з 24.11.1987 по 31.08.1988 та повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії від 18.02.2025.

У зв`язку з цим не підлягають задоволенню позовні вимоги щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Херсонській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на підставі ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 18.02.2025.

Отже, адміністративний позов підлягає задоволенню частково.

Згідно з частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи висновок суду про часткове задоволення позовних вимог до відповідача, стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача підлягає сума в 605,60 грн.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_4 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Херсонській області (вул. В. Крицак, буд. 6, м. Херсон, 73036, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 26.02.2025 №58.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період проходження військової служби з 02.12.1983 по 10.12.1985 та періоди його роботи з 01.10.1979 по 01.09.1980, з 04.09.1980 по 13.01.1982, з 15.05.1994 по 25.06.1995, з 24.11.1987 по 31.08.1988 згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 07.10.1980 та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 18.02.2025.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н.Ю. Алєксєєва