Справа № 520/15690/25
Суддя: Ширант А.А.
Дата ухвалення: 2025-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2025 р. справа № 520/15690/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Ширант А.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Лозівського міськрайонного суду Харківської області про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд:

- зобов`язати відповідача надати копію виконавчого листа по справі №629/4236/15-а згідно з його заявою від 06.03.2025, а у випадку відмови надати її у письмовому вигляді з посиланням на норми Закону, з викладенням мотивів відмови, а також порядку її оскарження.

Процесуальні дії у справі, заяви та клопотання

Згідно зі ст. 263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо: оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг. При цьому вказані справи, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі, а заявами по суті справи є позов та відзив.

Ухвалою суду від 23.06.2025 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та запропоновано відповідачу надати відзив на позов. Вказану ухвалу надіслано відповідачу до його Електронного кабінету в системі "Електронний суд" та ним отримано, що підтверджено довідкою про доставку електронного листа.

01.07.2025 відповідачем подано відзив на позовну заяву.

Позиція позивача

Позивач зазначає, що звернувся до відповідача з заявою від 06.03.2025, в якій, зокрема, просив надати копію виконавчого листа по справі №629/4236/15-а, проте, відповідачем така копія не надана.

Заперечення відповідача

Відповідач у відзиві заперечив позов та зазначив, що постановою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 19.07.2017 року позовні вимоги позивача по справі №629/4236/15-а задоволені частково. На виконання зазначеної постанови виписані 4 виконавчі листи. При зверненні позивача з заявою про надання йому виконавчого листа по справі № 629/4236/15-а незрозуміло, який виконавчий лист хотів отримати стягувач, з урахуванням того, що згідно з чинним законодавством копії виконавчих листів не видаються. Вказує, що позивач за отриманням дубліката виконавчого лиcта не звертався. Просить відмовити у задоволенні позову.

Обставини, встановлені судом та зміст правовідносин

Позивач звернувся до відповідача з заявою по справі №629/4236/15-а від 06.03.2025, в якій просив надати копії постанови від 19.07.2017, ухвали від 29.12.2017, а також виконавчого листа по справі №629/4236/15-а.

Відповідач листом від 13.03.2025 направив копію постанови Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 19.07.2017 та копію ухвали Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 29.12.2017 по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Лозівському районі про визнання дій неправомірними (додатки: копія постанови та ухвала на 6 арк).

Не погоджуючись з діями відповідача, щодо ненадання копії виконавчого листа, а також обгрунтованої відмови в її наданні в письмовому вигляді, з посиланням на норми законодавства та порядку її оскарження, позивач звернувся до суду.

Норми права, які застосовує суд: процесуальні та процедурні положення

Звданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку (ст. 2 КАС України).

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

У ч. 4 ст. 245 КАС України передбачає, що у випадку, визначеному п. 4 ч. 2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Норми права, які застосовує суд: Конституція та закони, висновки суду

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Означені норми кореспондують з приписами ст. 370 КАС України, відповідно до яких, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно з ч. 1ст. 373 КАС України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно з пп. 18.4 п. 18 Розділу VII Перехідних положень КАС України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Вказана норма регулює порядок видачі дубліката виконавчого листа, виданого на виконання судового рішення в адміністративній справі, у разі втрати стягувачем його оригіналу, незалежно від причин такої втрати. Вказана стаття спрямована на забезпечення виконання судового рішення, незважаючи на можливу втрату виконавчого документа. Причини втрати для вирішення цього питання не мають значення - оригінал може бути загублено, викрадено, знищено чи втрачено з інших причин.

Аналогічна правова позиція наведена Верховним Судом у постанові від 24 грудня 2020 року у справі № 820/1053/16.

Судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача з заявою від 06.03.2025, в якій, зокрема, просив надати копію виконавчого листа у справі № 629/4236/15-а.

Відповідач, за наслідками розгляду заяви позивача - про що прямо зазначено у листі від 13.03.2025 - надав інші запитувані позивачем документи. Натомість, лист від 13.03.2025 не містить жодного обґрунтування та причин не надання позивачу копії виконавчого листа.

Отже, фактично вимоги позивача відповідачем залишені без задоволення. Більш того будь якої відповіді позивачу відповідач не надав - в тому числі - й не роз`яснив порядок та умови видачі виконавчого документа та.

Суд зазначає, що згідно пп. 18.4 п. 18 Розділу VII Перехідних положень КАС України, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат.

Отже порядок видачі дубліката виконавчого документа (копії виконавчого листа, про який просив позивач) врегульована вказаним положенням кодексу, а тому бездіяльність відповідача не відповідає вимогам ст. 2 КАС України (в частині розсудливості та добросовісності).

За таких обставин, суд вважає, що є підстави для визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо неналежного розгляду заяви позивача.

Поряд з цим суд вважає за необхідне звернути увагу на гарантоване ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на ефективний засіб юридичного захисту, під яким слід розуміти такий засіб (спосіб), що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Спосіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п.75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 05.04.2005р. (заява №38722/02)).

Тобто, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

За приписами ч.4 ст. 245 КАС України слідує, що у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єктом звернення дотримано усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення.

Якщо ж таким суб`єктом на момент прийняття рішення не перевірено дотримання суб`єктом звернення усіх визначених законом умов або при прийнятті такого рішення суб`єкт дійсно має дискреційні повноваження, то суд повинен зобов`язати суб`єкта владних повноважень до прийняття рішення з урахуванням оцінки суду.

Отже, критеріями, які впливають на обрання судом способу захисту прав особи в межах вимог про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, є встановлення судом додержання суб`єктом звернення усіх передбачених законом умов для отримання позитивного результату та наявність у суб`єкта владних повноважень права діяти при прийнятті рішення на власний розсуд.

Такий підхід, встановлений процесуальним законодавством, є прийнятним при розгляді вимог про протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Враховуючи встановлену протиправність бездіяльності відповідача щодо неналежного розгляду заяви позивача суд вважає, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача, з урахуванням висновків суду, викладених в цьому рішенні.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Разом з тим, відповідно до ст. 5 Закону України Про судовий збір позивач звільнений від сплати судового збору, відтак, такий не сплачувався, а отже не підлягає відшкодуванню.

Керуючись ст.ст. 2, 6-9,14,73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 263 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 ) до Лозівського міськрайонного суду Харківської області (вул. Ярослава Мудрого, буд. 9, м. Лозова, Лозівський р-н, Харківська обл., 64602, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Лозівського міськрайонного суду Харківської області суду щодо неналежного розгляду заяви ОСОБА_1 від 06.03.2025.

3. Зобов`язати Лозівський міськрайонний суд Харківської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06.03.2025, з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні.

Роз`яснити, що рішення підлягає оскарженню згідно з ч. 1 ст. 295 КАС України (протягом 30 днів з дати складання повного судового рішення) та набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України.

Cуддя А.А. Ширант