Справа № 260/5005/24
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2025-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2025 року

м. Київ

справа №260/5005/24

адміністративне провадження № К/990/15537/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Бучик А.Ю.,

суддів Коваленко Н.В., Рибачука А.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25.03.2025 у справі № 260/5005/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправною відмови, зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

РУХ СПРАВИ:

1. Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 21.11.2024 відмовлено в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (далі - ГУ ПФУ в Закарпатській області) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

2. Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору. До апеляційної скарги додав довідку ГУ ПФУ в Закарпатській області від 28.10.2024 № 022434 про те, що ОСОБА_1 у 2023 році отримав пенсію за віком в сумі 40593,17 гривень.

3. Восьмий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 13.02.2025 відмовив ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги. Апеляційну скаргу залишено без руху, встановлено десятиденний строк із дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліку апеляційної скарги - сплати судового збору в розмірі 1816,80 грн.

4. Копію ухвали від 13.02.2025 позивач отримав 21.02.2025, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

5. На виконання вимог ухвали позивач ані документ про сплату судового збору, ані жодних інших документів не надіслав.

6. Восьмий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 25.03.2025 апеляційну скаргу повернув.

7. Не погоджуючись із ухвалою суду апеляційної інстанції, позивач подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

8. Верховний Суд ухвалою від 14.05.2025 відкрив касаційне провадження.

9. Відзив на касаційну скаргу не надходив.

10. У зв`язку з тим, що предметом касаційного перегляду є ухвала суду апеляційної інстанції, справа розглядається в порядку письмового провадження.

11. Заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

ІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

12. Повертаючи апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції виходив з того, що позивач не усунув недоліки, визначені в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху.

13. Визначення майнового стану сторони є оціночним поняттям та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони, проте позивач подав лише довідку про розмір пенсії за рік, а відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків за 2023 рік ним не подано.

ІІІ. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

14. Касаційна скарга обґрунтована тим, що суд апеляційної інстанції не врахував доводи позивача про неможливість оплатити судові витрати у зв`язку з тим, що єдиним його доходом є пенсія, розмір якої становить 3927,61 грн в місяць, що підтверджено відповідними документами. Інших доходів позивач не має, а тому розмір судового збору є надмірним тягарем, що перешкоджає реалізації його права на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Вказує, що не виконав вчасно вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху, оскільки хворів.

IV. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

15. Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також, виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), колегія суддів зазначає таке.

16. Забезпечення права на апеляційний перегляд справи є однією з основних засад судочинства та гарантується приписами пункту 8 частини першої статті 129 Конституції України. Проте вказане право підлягає реалізації з дотриманням вимог процесуального законодавства, що виражається в дотриманні форми та змісту апеляційної скарги, термінів її подачі, а також обов`язковому переліку матеріалів, що повинні бути додані до неї.

17. За приписами частини першої статті 293 КАС України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

18. Статтею 296 КАС України встановлено вимоги до апеляційної скарги.

19. Приписами пункту 1 частини п`ятої статті 296 КАС України визначено, що до апеляційної скарги додається, зокрема, документ про сплату судового збору.

20. Частиною другою статті 298 КАС України встановлено, що до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються правила статті 169 цього Кодексу, відповідно до яких апеляційна скарга залишається без руху і скаржнику надається строк для усунення її недоліків до десяти днів з дня вручення ухвали.

21. Позивач в апеляційній скарзі заявив клопотання про звільнення від сплати судового збору та додав довідку, видану ГУ ПФУ в Закарпатській області про те, що розмір його пенсії за 2023 рік становить 40593,17 грн.

22. Відповідно до статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

23. Частиною першою статті 8 Закону № 3674-VІ передбачено, що, ураховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

24. Положеннями частини другої статті 8 Закону № 3674-VІ закріплено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

25. Наведений перелік умов відстрочення, розстрочення сплати судового збору або зменшення чи звільнення від його сплати є вичерпним, а тому не допускається його розширення з ініціативи суду лише з урахуванням майнового стану сторони за відсутності умов, передбачених зазначеними положеннями цього Закону.

26. Слід відзначити, що зменшення розміру судових витрат або звільнення від їх сплати є правом, а не обов`язком суду і можливе лише за наявності для цього вичерпного переліку умов, визначених Законом.

27. Отже, суд наділений повноваженнями зменшити тягар судових витрат для особи, яка до нього звертається. Водночас конструкція наведених правових норм дає підстави для висновку, що зменшення судових витрат, якого зазнає сторона, є не обов`язком суду, а саме його повноваженням як формою суддівського розсуду, який може бути реалізований за наявності певних обставин.

28. До того ж стосовно сплати судового збору законодавець визначив вичерпний перелік умов, за наявності яких можливе зменшення судових витрат, яких зазнає сторона.

Зокрема, особа, яка звертається до суду, має право подати відповідне клопотання, в якому навести обставини щодо її майнового стану, за наявності підстав, з якими закон пов`язує можливість реалізації судом повноважень зменшити розмір судових витрат стосовно сплати судового збору, якого зазнає сторона. Такі обставини мають бути підтверджені належними, допустимими, достатніми та достовірними доказами.

29. Суд звертає увагу на ту обставину, що вирішуючи питання про звільнення від сплати судового збору, слід ураховувати майновий стан сторони, що є оціночним поняттям і залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану.

30. Такими доказами можуть слугувати: довідка органу Пенсійного фонду України про розмір виплаченої пенсії за попередній календарний рік разом із довідкою органу доходів і зборів про відсутність інших доходів за попередній календарний рік.

Аналогічна позиція була висловлена Великою Палатою Верховного Суду в ухвалі від 10.05.2019 у справі № 9901/166/19.

31. У цій справі суд апеляційної інстанції скористався своїм повноваженням на вирішення питання щодо звільнення заявника апеляційної скарги від сплати судового збору і дійшов висновку про відсутність підстав для звільнення, оскільки подана лише довідка з ГУ ПФУ в Закарпатській області. При цьому в ухвалі зазначено про відсутність поданих відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків за попередній рік.

32. Колегія суддів звертає увагу на те, що суд, який вирішує питання про відкриття провадження (взяття до розгляду заяви, скарги), встановивши за результатами розгляду відповідного клопотання наявність установленої законом підстави для зменшення розміру судових витрат, якого зазнає сторона, та дійшовши висновку про потребу реалізації такого свого повноваження, самостійно, зважаючи на наявні обставини, визначає спосіб зменшення цього розміру. Визначення способу зменшення тягаря судових витрат, якого зазнає сторона, є прерогативою відповідного суду.

Також слід зазначити, що норми частини 1 та 2 статті 8 Закону № 3674-VІ є диспозитивними і встановлюють не обов`язок, а повноваження суду на власний розсуд звільнити особу від сплати судового збору (відстрочити, розстрочити його сплату або зменшити його розмір).

Суд звертає увагу, що на виконання вимог ухвали апеляційного суду від 13.02.2025 позивач не надав відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків за попередній рік, які ним додані до касаційної скарги. Також не надав докази, які підтверджували хворобу, перебування на лікуванні, у зв`язку з чим ним не виконано вимоги ухвали суду.

33. Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі" (пункт 59) вказав: "Суд ще раз нагадує, що він ніколи не виключав можливості того, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Більше того, Суд вважає, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах. Таким чином, вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції".

34. Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги позивачеві у зв`язку з невиконанням ним вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

35. При цьому колегія суддів звертає увагу, що повернення апеляційної скарги не позбавляє можливості її повторного подання.

36. Відповідно до статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 341, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25.03.2025 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Головуючий А. Ю. Бучик

Судді: Н. В. Коваленко

А. І. Рибачук