Справа № 694/1424/25
Суддя: Смовж О. Ю.
Дата ухвалення: 2025-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 694/1424/25
провадження № 2-а/694/41/25
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07.07.2025 року м. Звенигородка
Звенигородський районний суд Черкаської області
у складі: головуючого судді Смовж О.Ю.,
за участі секретаря судового засідання Блискавки А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін справу за адміністративним позовом представника позивача ОСОБА_1 адвоката Печериці Наталії Сергіївни до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,
20 травня 2025 року до Звенигородського районного суду Черкаської області надійшов адміністративний позов представника позивача ОСОБА_1 адвоката Печериці Наталії Сергіївни до ІНФОРМАЦІЯ_1 від 11 лютого 2025 року за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідно до оскаржуваної постанови позивач 15.10.2024 не з`явився без поважних причин за повісткою №313148 від 05.10.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення військово-облікових даних.
Дізнавшись про те, що знаходиться в розшуку, позивач 30.01.2025 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де йому було вручено направлення для проходження ВЛК. 03.02.2025 позивач пройшов ВЛК, оформив відстрочку до 09.05.2025 (довідка №780 від 10.03.2025), його знято з розшуку. Проте, 03.02.2025 ІНФОРМАЦІЯ_3 складено стосовно ОСОБА_1 протокол №116 про адміністративне правопорушення за неявку по повістці на 15.10.2024, у зв`язку з чим надалі винесено оскаржувану постанову.
Представник позивача стверджує, що позивач не отримував повістку, не оповіщувався за телефоном про необхідність явки. У протоколі зазначається, що ОСОБА_1 повідомлений про розгляд справи на 11.02.2025 на 09.00. Позивач з`явився у призначений день та час до РТЦК, проте йому повідомили, що відповідальної на розгляд особи немає в приміщенні, за потребою він буде викликаний додатково. Надалі 10.03.2025 позивач отримав довідку ІНФОРМАЦІЯ_2 про надання відстрочки до 09.05.2025, а 12.05.2025 у додатку Дія отримав постанову про арешт коштів, 13 та 16.05.2025 з його рахунку списано 36 533,72 грн в рамках виконавчого провадження №78055981 з виконання постанови ІНФОРМАЦІЯ_2 від 11.02.2025.
Представник позивача зазначає, що позивач виконав свій обов`язок з уточнення даних, отримав право на відстрочку, не мав жодного умислу на порушення законодавства про мобілізацію, проте протиправно притягнутий до адміністративної відповідальності, при цьому при винесенні оскаржуваної постанови відповідачем допущено численні порушення процедури складення та винесення постанови, порушено строки оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, не враховано суттєві фактичні обставини у справі, у зв`язку з чим вважає оскаржувану постанову протиправною та просить її скасувати.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу від 20.05.2025 визначено для розгляду суддю Смовж О.Ю., ухвалою суду від 22.05.2025 справу прийнято суддею у провадження, призначено судове засідання, витребувано від ІНФОРМАЦІЯ_2 матеріали про адміністративне правопорушення, складені відносно ОСОБА_1 ,на підставі яких винесено оскаржувану постанову.
Витребувані матеріали надійшли до суду 03.06.2025, відзиву на позовну заяву відповідачем не подавалося.
07.07.2025 до суду надійшла заява від представника позивача про розгляд справи за її відсутності, на підставі наявних у справі матеріалів, позов підтримала, просила його задовольнити.
Представник відповідача до суду не з`явився, заяв, клопотань, відзиву не подавав.
Згідно з ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи.
Дослідивши обставини та матеріали справи, наявні докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов таких висновків.
Оцінюючи обставини, встановлені у даній справі, суд виходить із змісту статті 19 Конституції України, якою встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Частиною третьою статті 210-1 КУпАП України передбачена адміністративна відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період, що тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян".
Відповідно до частини першої цієї ж статті передбачена відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:
1) письмовими, речовими і електронними доказами;
2) висновками експертів;
3) показаннями свідків.
Згідно зі ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до ст.74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.
Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Положеннями ч.2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Як встановлено судом і це підтверджується матеріалами справи, 03.02.2025 ІНФОРМАЦІЯ_3 відносно ОСОБА_1 складено протокол №116 про адміністративне правопорушення, відповідно до якого позивач був належним чином оповіщений 12.10.2024 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 11.00 на 15 жовтня 2024 року для уточнення персональних даних, даних військово-облікового документу з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Однак ОСОБА_1 15.10.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_2 не з`явився, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210-1 КУпАП - порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період. Позивача повідомлено про розгляд справи про адміністративне правопорушення, призначений на 11.02.2025 на 09.00. В протоколі власноруч проставив підпис ОСОБА_1 .
У справі про адміністративне правопорушення міститься пояснення старшого офіцера адміністративного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 старшого лейтенанта ОСОБА_2 , датоване 03.02.2025, із зазначенням, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 15.10.2024 по 24.10.2024 не з`являвся.
Відповідно до копії електронної повістки №313148 від 05.10.2024 ОСОБА_1 викликано до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 15.10.2024 на 11.00 для звірки даних. Повістка направлена поштовим зв`язком 05.10.2024 та повернута з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».
11.02.2025 складено постанову №116 стосовно ОСОБА_1 , у якій зазначено, що останній не з`явився по повістці 15.10.2024, про причини неявки не повідомив. Під час розгляду встановлено, що ОСОБА_1 на даний час проживає в м. Києві, постійним місцем проживання та реєстрації в реєстрі Оберіг зазначено: АДРЕСА_1 , повістка направлялася за даними реєстру. Відповідно до постанови на ОСОБА_1 накладено стягнення у розмірі 17 000 грн.
З оскаржуваної постанови, а також з обґрунтувань позовної заяви, судом встановлено також, що ОСОБА_1 знаходиться на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рідний брат позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , виконуючи бойове завдання в складі підрозділу щодо проведення захисту незалежності та суверенітету, територіальної цілісності України в результаті стрілецького зіткнення поблизу населеного пункту Невське Луганської області зник безвісти, у зв`язку з чим відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 №1585 від 26.07.2024 ОСОБА_1 надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 4 частини третьої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» до 11.08.2024 (як особі, яка має зниклого брата).
14.10.2024 ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 із заявою про продовження строку дії відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, однак відповідач на заяву не відреагував відповідним рішенням, що стало підставою для звернення позивача до суду в порядку Кодексу адміністративного судочинства України щодо бездіяльності відповідача.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 15.04.2025 у справі №580/12212/24 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність комісії з розгляду питань про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 від 14.10.2024 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, зобов`язано комісію розглянути заяву, прийняти обґрунтоване рішення та повідомити заявника про результати розгляду.

30.10.2024 під час оновлення військово-облікового документу в додатку Резерв+ позивач виявив запис у графі «порушення військового обліку». За допомогою адвоката та відповідного запиту позивач дізнався, що не з`явився за повісткою 15.10.2024 для уточнення даних.

30.01.2025 позивач самостійно прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , щоб знятися з розшуку та пройти ВЛК, йому вручили направлення на ВЛК та 03.02.2025 позивач повністю пройшовши ВЛК, отримав статус придатного до служби та оформив відстрочку від призову до 09.05.2025, про що свідчить довідка №780 від 10.03.2025.

Відтак, станом на 05.02.2025, тобто до винесення оскаржуваної постанови, позивач виходив з того, що оновив свої дані через додаток Резерв+, знявся з розшуку, отримав відстрочку.

Пояснюючи причини неявки за повісткою, позивач зазначив, що не отримував виклик до РТЦК, при складанні протоколу був присутній, йому пояснили, що з урахуванням відстрочки справу закриють, штраф не накладуть, більше з тим, 11.02.2025 позивач з`явився на розгляд справи, проте у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомили, що особи, уповноваженої на розгляд, немає на місці, при потребі позивача викличуть додатково. Натомість, постанова була складена 11.02.2025, позивача притягнуто до відповідальності без урахування всіх суттєвих фактичних обставин.

Оцінюючи встановлені у справі обставини суд дійшов таких висновків.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 22 Закону «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку» громадяни, серед іншого, зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

Згідно з ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовну» у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Фактичною підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 210-1 КУпАП, слугував складений 03.02.2025 протокол про адміністративне правопорушення №116.

Положеннями статті 254 КУпАП визначено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на посадовими особами.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, у двох примірниках, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У цьому випадку відповідач дізнався про неявку позивача за повісткою у день виклику -15.10.2025, проте протокол фактично складено 03.02.2025 через 3,5 місяці (111 днів) з дня виявлення особи, та вже після початку проходження ОСОБА_1 ВЛК.

У протоколі не зазначено за якою саме повісткою не прибув позивач до РТЦК, які саме облікові дані необхідно звірити та які з них відсутні в доступних відповідачу джерелах.

Не враховано також обставин бездіяльності самого ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка полягає у відсутності вчасного реагування на подану позивачем заяву про продовження терміну відстрочки від призову.

Виходячи з фактичних обставин, встановлених судом, наявності умислу, направленого на ухилення від процесу мобілізації, в діях позивача не вбачається.

На підставі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Виходячи з таких обставин, а також наявних у справі доказів, суд дійшов переконання, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, відсутня, оскільки він продемонстрував добросовісну та свідому поведінку по відношенню до військового обов`язку, з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 , надав свої пояснення щодо причин неявки 15.10.2024, окрім того оновив військово-облікові дані через додаток Резерв+, пройшов ВЛК та отримав відстрочку від призову на військову службу, отримавши відповідну довідку, у зв`язку з чим не мав умислу на порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Водночас, ІНФОРМАЦІЯ_3 на момент винесення оскаржуваної постанови мав у своєму розпорядженні відомості про те, що ОСОБА_1 пройшов ВЛК, оновив військово-облікові дані, має підстави для відстрочки, оформив протокол з порушенням строку, визначеного статтею 254 КУпАП, не врахував суттєвих обставин у справі, та дійшов передчасного висновку про наявність усіх ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Так, статтею 235 КУпАП передбачено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Статтею 210-1 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Вказана норма права є бланкетною, тобто закріплює лише загальні ознаки правила поведінки, а для встановлення цих ознак необхідно звертатися до норм іншого нормативного акту.

Відповідно до вимог ст. 293 КУпАП і роз`яснень, викладених в п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 24.06.1988 року «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення» зі змінами та доповненнями, орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови. Суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом`якшуючі обставини, майновий стан винного, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, суд у сукупності встановленого та викладеного дійшов висновку, що у даному випадку відсутній склад адміністративного правопорушення (відсутній умисел на вчинення правопорушення), за яке ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності відповідно до оскаржуваної постанови, у зв`язку з чим адміністративне стягнення накладено на позивача необґрунтовано, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

У даному випадку ІНФОРМАЦІЯ_3 не вжив заходів для повного з`ясування обставин справи та виніс постанову, яка не відповідає вимогам закону,тому наявні правові підстави для скасування постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення і закриття провадження у справі.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відтак, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України підлягають відшкодуванню судові витрати зі сплати судового збору, які необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, посадова особа якого виступала відповідачем у справі, на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 19, 77, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов представника позивача ОСОБА_1 адвоката Печериці Наталії Сергіївни до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_4 №116 від 11 лютого 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення №116 відносно ОСОБА_1 закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 шляхом безспірного списання коштів з ІНФОРМАЦІЯ_6 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 20 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_2 );

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_7 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ).

Повний текст рішення складено 15.07.2025.

Суддя О.Ю. Смовж