Справа № 260/412/25
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2025-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

15 липня 2025 рокуЛьвівСправа № 260/412/25 пров. № А/857/26538/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Курильця А. Р.
суддів -Кузьмича С. М.
Мікули О. І.

перевіривши в електронній формі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 травня 2025 року у справі № 260/412/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до заступника начальника відділення інспекторів прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_1 " з персоналу ВПС " ІНФОРМАЦІЯ_2 " НОМЕР_1 прикордонного загону, капітана ОСОБА_2 , військової частини НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України) про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до заступника начальника відділення інспекторів прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_1 " з персоналу ВПС " ІНФОРМАЦІЯ_2 " НОМЕР_1 прикордонного загону капітана ОСОБА_2 , військової частини НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України), в якому просив:

визнати протиправним та скасувати оскаржуване рішення про відмову у перетині державного кордону України від 24.12.2024 прийняте уповноваженою службовою особою 94-прикордонного загону, капітаном ОСОБА_3

визнати протиправними дії посадових/службових осіб НОМЕР_3 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) щодо перешкоджання в здійсненню батьківських прав у вигляді перетинання державного кордону з метою відвідування неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , 2008 р.н. та ОСОБА_5 , 2009 р.н.

зобов`язати вказаних посадових осіб утриматися від здійснення дій направлених на перешкоджання здійсненню батьківських прав у вигляді перетинання державного кордону з метою відвідування моїх неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , 2008 р.н. та ОСОБА_5 , 2009 р.н. за умови надання документів на підтвердження обґрунтування перетинання кордону саме з такою метою.

стягнути з службових/посадових осіб 94-прикордонного загону ДПСУ матеріальну шкоду в розмірі: 2145 грн. 54 коп. та 53 євро 20 євроцентів.

стягнути з службових/посадових осіб 94-прикордонного загону ДПСУ моральну шкоду на користь: ОСОБА_1 . - 3000 грн. 00 коп. ; ОСОБА_4 , - 3000 грн. 00 коп.; ОСОБА_5 , - 3000 грн. 00 коп.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 травня 2025 року відмовлено в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 .

Не погодившись із прийнятим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Ухвалою судді Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27 червня 2025 року апеляційну скаргу залишено без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам, встановленим статтею 296 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки до неї не додано документа про сплату судового збору, та надано десятиденний строк з дня вручення копії ухвали для усунення виявленого недоліку.

Копію зазначеної ухвали доставлено 27 червня 2025 року о 18:34 год. до електронного кабінету користувача підсистеми "Електронний суд", що встановлено за допомогою функціоналу комп`ютерної програми Діловодство спеціалізованого суду, Тобто копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху вручено скаржнику 30 червня 2025 року.

На виконання умов вказаної ухвали ОСОБА_1 подав заяву, в якій висловив свої міркування щодо суми судового збору за подання цієї апеляційної скарги.

Вказує, що «апелянт вважає, що для усунення недоліків наведених судом він повинен сплатити судовий збір помножений на коефіціент 1,5 за одну немайнову вимогу про визнання рішення протиправним, так як усі інші вимоги є похідними від вказаної, і без вирішення її, не мають перспективи». Та долучив квитанцію від 06.07.2025 про оплату судового в сумі 908,40 грн.

Вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження, колегія суддів виходить з наступного.

По-перше, варто зауважити, що резолютивна частина ухвали судді Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27 червня 2025 року містить чітку та недвозначну вимогу про усунення недоліку апеляційної скарги який зазначено в мотивувальній частині, шляхом надіслання до Восьмого апеляційного адміністративного суду оригіналу документа про сплату судового збору в розмірі 2906,88 грн. за наступними реквізитами «Отримувач - ГУК Львiв/Галицький р-н/22030101; код отримувача (ЄДРПОУ) 38008294; банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.); рахунок отримувача UA1013952; код класифікації доходів бюджету 22030101; найменування коду класифікації доходів бюджету: судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050); призначення платежу *;101; код платника; судовий збір; № справи; Восьмий апеляційний адміністративний суд».

Зазначене чітко відповідає приписам пункту 1 частини п`ятої статті 296 КАС України в їх зв`язку з частиною другою статті 169 КАС України.

Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

По-друге, апеляційним судом зазначено, що адміністративний позов в даній справі містить вимоги майнового та немайнового характеру, а саме щодо визнання протиправним та скасування оскаржуваного рішення про відмову у перетині державного кордону України від 24.12.2024 з урахуванням похідних вимог про визнати протиправними дії посадових осіб та зобов`язати вказаних посадових осіб утриматися від здійснення дій і стягнення матеріальної шкоди.

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а майнового характеру, який подано фізичною особою або фізичною особою підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відтак, розмір судового збору який підлягав сплаті при поданні позовної заяви становить 2422,40 грн.

Також суд встановив, що апеляційну скаргу подано в електронній формі через підсистему Електронний суд, а тому при обрахунку суми судового збору застосовується коефіцієнт 0,8.

Враховуючи наведене, розмір судового збору за подання апеляційної скарги становить 2906,88 грн, що чітко зазначено в ухвалі судді-доповідача.

Однак скаржник сплатив судовий збір в сумі 908,40 грн, що є меншим від розміру визначеного судом.

Більше того, 908,40 грн не є навіть мінімально- достатньою сумою сплати судового збору за подання апеляційної скарги щодо однієї немайнової вимоги, заявленої фізичною особою у 2025 році (з урахуванням коефіцієнта 0,8 подання документа в електронній формі), оскільки така встановлена в розмірі 1453,44 грн.

На переконання суду, професійний адвокат Забара Юрій Сергійович (свідоцтво №3383 від 26.06.2008, видане на підставі рішення Київської міської КДКА №21-15-21 від 26.06.2008) не може не розуміти, що ставка судового збору при розрахунку його сплати за подання до суду апеляційної скарги є незмінною, повинна відповідати вимогам Закону № 3674-VI та не залежить від розміру сплаченого судового збору позивачем з понижуючим коефіцієнтом при поданні позовної заяви в електронній формі та не може бути меншою ніж мінімально визначена законом.

Також на переконання суду, відмова в перетині державного кордону та стягнення матеріальної та моральної шкоди в зв`язку з такою відмовою, не зачіпає і не стосується соціального чи правового захисту позивача саме як учасника бойових дій.

Подібна позиція щодо застосування та тлумачення пункту 13 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" узгоджується з висновками висловленими у постановах Великої Палати Верховного Суду від 9 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19, від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17.

Покликання позивача про те, що останній діє "в інтересах неповнолітніх дітей", також не містять обґрунтувань про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб, як рішення заступника начальника відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип А) з персоналу ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » НОМЕР_1 прикордонного загону капітана ОСОБА_2 про відмову в перетинанні державного кордону України ОСОБА_1 від 24 грудня 2024 року стосується та порушує саме права малолітніх чи неповнолітніх осіб. Суд зазначає, що діти скаржника за доводами останнього перебувають на Різдвяних канікулах в Республіці Австрія. Прикордонний контроль 24 грудня 2024 року разом з позивачем не перетинали.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), за якою вимога сплатити судовий збір не порушує право заявників на доступ до правосуддя, оскільки судовий збір є певним законним обмежувальним заходом, який є формою регулювання доступу до суду, а також попередження подання необґрунтованих та безпідставних позовів та перенавантаження судів.

Таке обмеження не може розглядатись як таке, що саме по собі суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована згідно із Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР та набрала чинності для України 11 вересня 1997 року, який гарантує кожному право на розгляд його справи судом.

У справі "Шишков проти росії" (Shishkov v. Russia, заява № 26746/05, п. 108-112) Суд нагадує, право на доступ до суду не є абсолютним та може бути обмеженим; це допускається, оскільки право доступу за своєю природою вимагає державного регулювання, що може змінюватися в часі та на місці відповідно до потреб та ресурсів громади та окремих осіб (Ashingdane v. the United Kingdom, 8225/78, п. 57).

Разом з тим, суд вважає, що встановлюючи таке регулювання, Договірні держави користуються певною свободою розсуду; застосовані обмеження не повинні обмежувати доступ, що залишається індивідууму таким чином або в такій мірі, що сутність права порушується; обмеження не буде сумісним з пунктом 1 статті 6, якщо воно не переслідує законної мети і якщо не існує розумного співвідношення пропорційності між використаними засобами та метою, яку потрібно досягти; національні суди надають звільнення від судових зборів тим заявникам, які можуть довести свою погану фінансову ситуацію (Marina v. Latvia, N 46040/07, п. 50, 52); такі особливості, як здатність заявника сплатити судові збори, та стадія розгляду справи, враховуються при оцінці того, чи був порушений доступ до суду (Paykar Yev Haghtanak Ltd v. Armenia, № 21638/03, п. 48); обмеження суто фінансового характеру, які абсолютно не пов`язані з перспективами успішності позову, повинні бути предметом особливо суворого розгляду з точки зору інтересів правосуддя (Podbielski and PPU Polpure v. Poland, № 39199/98, п. 65).

Проаналізувавши матеріали справи, суд прийшов до висновку про наявність підстав для повернення апеляційної скарги з огляду на наступне.

У встановлений суддею-доповідачем строк особою, яка подала апеляційну скаргу, не усунуто недоліків апеляційної скарги.

Згідно з частиною другою статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга повертається скаржнику, якщо останній не усунув недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

На підставі викладеного, керуючись статтями 169, 296, 298 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 травня 2025 року у справі № 260/412/25 повернути скаржнику.

Ухвалу разом із паперовими матеріалами апеляційної скарги надіслати до суду першої інстанції для приєднання до матеріалів справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач А. Р. Курилець
судді С. М. Кузьмич
О. І. Мікула