Справа № 420/6455/25
Суддя: Єфіменко К.С.
Дата ухвалення: 2025-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6455/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменка К.С., розглянувши в письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) до Відділу ДВС у м.Умані Уманського району Черкаської області (пров.Тихий,3-А, м.Умань, Уманський район, Черкаська область, 20300) про скасування постанови, визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) до Відділу ДВС у м.Умані Уманського району Черкаської області, за результатом якого позивач просить:

визнати неправомірними постанови про внесення виправлення помилки у процесуальному документі заступником начальника відділу Ольгою КОЛЬЦОВОЮ 10.02.2025 було здійснено внесення виправлення до документу Постанова про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 10.02.2025: Виправити помилку, а саме: замість зазначити , внесення виправлення до документу Постанова про накладення штрафу від 10.02.2025: Виправити помилку, а саме: замість зазначити , внесення виправлення до документу Постанова про стягнення виконавчого збору від 10.02.2025: Виправити помилку, а саме: замість зазначити , внесення виправлення до документу Постанова про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 10.02.2025: Виправити помилку, а саме: замість зазначити , відділом державної виконавчої служби у місті Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ);

скасувати виконавчі постанови винесені відділом державної виконавчої служби у місті Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) рамках виконавчого провадження №74154397 від 15.02.2024 на виконавчий лист №420/25979/23 виданий 26.01.2024 Одеським окружним адміністративним судом, а саме: постанова від 24.02.2024 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження; постанова від 13.03.2024 про накладення штрафу; постанова від 02.05.2024 про стягнення виконавчого збору; постанова від 07.06.2024 про стягнення виконавчого збору;

визнати неправомірними виконавчі дії відділом державної виконавчої служби у місті Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) рамках виконавчого провадження №74154397 від 15.02.2024 на виконавчий лист №420/25979/23 виданий 26.01.2024 Одеським окружним адміністративним судом;

зобов`язати відділ державної виконавчої служби у місті Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) закрити виконавче провадження №74154397 від 15.02.2024 року на виконавчий лист №420/25979/23 виданий 26.01.2024 Одеським окружним адміністративним судом в зв`язку з виконанням рішення суду в добровільному порядку до відкриття виконавчого провадження.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що постановою від 10.02.2025 Про внесення виправлення помилки у процесуальному документі заступником начальника відділу Ольгою КОЛЬЦОВОЮ було здійснено здійснено неправомірне виправлення до: постанови від 10.02.2025 про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій, а саме: замість зазначити ; постанови від 10.02.2025 про накладення штрафу, а саме: замість зазначити ; постанови від 10.02.2025 про стягнення виконавчого збору, а саме: замість зазначити ; постанови від 10.02.2025 про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій, а саме: замість зазначити . Позивач вважає, що зазначене виправлення не є граматична чи арифметична помилка у виконавчому провадженні, зазначений в виконавчому листі №420/25979/23 виданому 26.01.2024 Одеським адміністративним судом, та визначає юридичну особу боржника. Винесені постанови заступником начальника відділу Ольгою КОЛЬЦОВОЮ 10.02.2025 є порушенням статті 74 ЗУ Про виконавче провадження, також до військової частини НОМЕР_1 не повідомлено про винесення зазначених постанов.

Крім того, зазначено, що всупереч розділу XIII Закону України «Про виконавче провадження» відділом державної виконавчої служби у місті Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) не зупинено вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №74154397 від 15.02.2024 з виконання рішень де боржником є військова частина НОМЕР_1 .

Окремо позивач зазначає, що державний виконавець не розібрався в обставинах щодо виконання рішення суду та не закрив виконавче провадження в зв`язку з добровільною виконанню рішення суду до відкриття виконавчого провадження. На підтвердження виконання суду заявник адвокат Ворона А.В. в заяві від 28.02.2024 стверджує що військова частина НОМЕР_1 23.12.2023 направила до військової частини НОМЕР_2 документи на звільнення з військової служби в запас ОСОБА_1 , що і підтверджує виконання рішення суду №420/25979/23 про повторний розгляд рапорту ОСОБА_1 разом із наданими до рапортів документами про звільнення з військової служби та за результатами розгляду прийняти відповідне рішення. Вказує, що військова частина НОМЕР_1 є окремий батальйон і не видає накази про звільнення з військової служби, військова частина НОМЕР_1 приймає рапорт військовослужбовців, розглядає комплект документів та приймає рішення що виражається у поданні до вищестоящого командування.

Також позивач вважає, що наявні підстави для закриття виконавчого провадження, оскільки в постанові від 24.02.2025 про закриття виконавчого провадження №74154397 від 15.02.2024 на виконавчий лист №420/25979/23 виданий 26.01.2024 невірно зазначена підстава про закриття, а саме: рішення суду фактично виконано в процесі примусового виконання що підтверджується витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 03.04.2024 за № 94.

Наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 03.04.2024 за № 94 не є рішенням військової частини НОМЕР_1 так як в цьому наказі військова частина НОМЕР_1 лише виключає зі списків на підставі наказу вищестоящого командування, а саме рішення про розгляд рапорту було здійснено шляхом накладання резолюції командира на самому рапорті в грудні 2023 року, та поданні документів до вищестоящого командування.

Ухвалою суду від 10 березня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (ст.262 КАС України).

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач вказує, що адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Як вказано у відзиві, що відповідач діяв відповідно до норм чинного законодавства та ним не було допущено порушення норм процесуального характеру, а отде оскаржувані дії та постанова є правомірними.

Позивачем до суду надано відповідь на відзив, яких останній наполягав на задоволенні позову, а відповідачем подано заперечення на відповідь на відзив, в яких відповідач просив відмовити в задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, відзиву на позовну заяву, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.72-79 КАС України, судом встановлено наступні факти та обставини.

Судом встановлено, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2023 року по справі № 420/25979/23 задоволено частково позовну заяву ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії. Визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо відмови у звільненні ОСОБА_2 з військової служби. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 повторно розглянути рапорт ОСОБА_2 разом із наданими до рапортів документами про звільнення з військової служби та за результатами розгляду прийняти відповідне рішення.

Одеським окружним адміністративним судом 26.01.2024 року видано виконавчий лист №420/25979/23 щодо зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 повторно розглянути рапорт ОСОБА_2 разом із наданими до рапортів документами про звільнення з військової служби та за результатами розгляду прийняти відповідне рішення.

13.02.2024 року до Відділу ДВС надійшла заява представника стягувача ОСОБА_2 , адвоката Ворони Андрія Валентиновича, щодо відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №420/25979/23 виданого 15.02.2024 Одеським окружним адміністративним судом, на виконання судового рішення від 19.12.2023 в частині зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 повторно розглянути рапорт ОСОБА_2 разом із наданими до рапортів документами про звільнення з військової служби та за результатами розгляду прийняти відповідне рішення. До заяви було додано документи, що підтверджують представництво та оригінал виконавчого листа №420/25979/23 виданий 15.02.2024 Одеським окружним адміністративним судом.

Відповідно до вимог ст.8 Закону та п.5 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень (далі Інструкція), виконавчий документ 13.02.2024 було внесено до Автоматизованої системи виконавчого провадження (далі Система). Системою, виконавчому провадженню присвоєно відповідний порядковий номер ВП 74154397 та розподілено на відповідного державного виконавця. 14.02.2024 виконавче провадження було передано державному виконавцю.

15.02.2024 року Відділом державної виконавчої служби у місті Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на підставі виконавчого листа № 420/25979/23 від 26.01.2024 року відкрито виконавче провадження № 74154397.

Відділом державної виконавчої служби у місті Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) прийнято постанову від 10.02.2025 про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій.

Відділом державної виконавчої служби у місті Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) прийнято постанову від 10.02.2025 про накладення штрафу.

Відділом державної виконавчої служби у місті Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) прийнято постанову від 10.02.2025 про стягнення виконавчого збору.

Відділом державної виконавчої служби у місті Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) прийнято постанову від 10.02.2025 про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій.

Постановою від 10.02.2025 Про внесення виправлення помилки у процесуальному документі заступником начальника відділу Ольгою КОЛЬЦОВОЮ було здійснено здійснено неправомірне виправлення до:

постанови від 10.02.2025 про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій, а саме: замість зазначити ;

постанови від 10.02.2025 про накладення штрафу, а саме: замість зазначити ;

постанови від 10.02.2025 про стягнення виконавчого збору, а саме: замість зазначити ;

постанови від 10.02.2025 про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій, а саме: замість зазначити .

24.02.2025 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №74154397 з підстав передбачених п.9 ч.1 ст.39 Закону. У встановлюючій частині постанови було викладено підстави прийняття рішення з посиланням на надані боржником ВЧ НОМЕР_1 документи та зафіксовано інформацію щодо не сплати боржником витрат виконавчого провадження, штрафу, та виконавчого збору.

Перевіряючи правомірність оскаржуваних постанов та дій відповідача, суд дійшов до таких висновків.

Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 129-1 Конституції України регламентовано, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 1 Закону України від 02 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 частини першої статті 3 Закону №1404-VIII передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів і наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Частиною першою статті 5 Закону №1404-VIII встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та, у передбачених цим Законом випадках, на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Частиною першою статті 18 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст.74 Закону України « Про виконавче провадження» рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Керівник вищого органу державної виконавчої служби у разі виявлення порушень вимог закону визначає їх своєю постановою та надає доручення начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, щодо проведення дій, передбачених абзацами другим і третім цієї частини.

Описка це помилка, допущена під час написання особистої кореспонденції або документу, яка, як правило, є ненавмисною та залишається непоміченою й невиправленою.

Попри відсутність законодавчо встановленого визначення, у юридичній та судовій практиці термін «описка» використовується для позначення механічної, мимовільної граматичної помилки, допущеної під час письмово-вербального викладу судового рішення. Зазвичай до описок відносять помилки, пов`язані з неправильним написанням слів чи цифр. При цьому виправленню підлягають лише ті помилки, що мають істотний вплив на зміст документа.

Відповідно до статті 374 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання.

Така ухвала підлягає внесенню до Єдиного державного реєстру виконавчих документів не пізніше наступного дня з її постановлення.

Про виправлення помилки у виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу. Якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом.

Відтак, КАС України передбачено можливість виправлення помилки у виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню.

Після отримання копій документів, що підтвердили повне фактичне виконання судового рішення ВЧ НОМЕР_1 , державним виконавцем, шляхом комунікації з начальником ФЕС ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_3 за тел. та представником Позивача Анатолієм Михайловичем Калічавою за тел. 093 362 62 22, вживалися заходи щодо виконання інших виконавчих документів, винесених у рамках АСВП № 74154397, кошти за якими стягуються на користь держави та державного органу а саме: постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження ВП №74154397 від 24.02.2024, постанови про накладення штрафу ВП №74154397 від 13.03.2024, постанови про стягнення виконавчого збору ВП №74154397 від 02.05.2024, постанови про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження №74154397 від 07.06.2024.

В процесі виконання було виявлено описку у виконавчих документах, а саме: виконавчому листі №420/25979/23 виданому 15.02.2024 Одеським окружним адміністративним судом, на виконання судового рішення від 19.12.2023 в частині зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 повторно розглянути рапорт ОСОБА_2 разом із наданими до рапортів документами про звільнення з військової служби та за результатами розгляду прийняти відповідне рішення, постанові про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження ВП №74154397 від 24.02.2024, постанові про накладення штрафу ВП №74154397 від 13.03.2024, постанові про стягнення виконавчого збору ВП №74154397 від 02.05.2024, постанові про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження №74154397 від 07.06.2024. У вище перелічених виконавчих документах було зазначено код ЄДРПОУ боржника НОМЕР_3 тоді як фактичний код ЄДРПОУ боржника НОМЕР_4 .

Судом встановлено, що жодна із сторін виконавчого провадження своїм правом, передбаченим ст.374 КАС України, не скористалася, більш того боржник виконав виконавчий документ, цим самим визнавши його таким що підлягає виконанню, що підтверджується листом ВЧ НОМЕР_1 за № 914 від.13.05.2024, в якому зазначається: «На лист вимогу 32828/2 від 22.03.24 р. СЕДО № 11130/с від 08.05.24р. (вх. №771 від 09.04.204 р.) на виконання виконавчого провадження №74154397, щодо повторного розгляду рапорту ОСОБА_2 , зазначаємо до даний військовослужбовець 02.04.24 р. звільнений з військової частини НОМЕР_1 витяг з наказу додається».

Щодо інших виконавчих документів, а саме: постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження ВП №74154397 від 24.02.2024, постанови про накладення штрафу ВП №74154397 від 13.03.2024, постанови про стягнення виконавчого збору ВП №74154397 від 02.05.2024, постанови про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження №74154397 від 07.06.2024, звертаємо увагу на те, що абзацом 2 пункту 14 розділу II Інструкції визначено, що якщо під час проведення виконавчих дій встановлено дані, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (крім випадків отримання виконавцями нових даних, які ідентифікують боржника - фізичну особу, в порядку інформаційної взаємодії автоматизованої системи з державними базами даних і реєстрами), або виявлено технічну помилку, описку в реєстраційних даних вхідної та вихідної кореспонденції, виконавець своєю постановою змінює або доповнює реєстраційні дані в автоматизованій системі. Така постанова виконавця долучається до матеріалів виконавчого провадження.

Також відповідно до абзацу третього частини третьої статті 74 Закону начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова, що і було здійснено відповідачем.

Щодо зупинення виконавчих дій суд зазначає наступне.

Особливості примусового виконання рішень у період дії воєнного стану на території України визначено пунктами 10-2 та 10-3 розділу XIII Прикінцеві та Перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження».

Законом України від 27.07.2022 року № 2455-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо діяльності приватних виконавців та примусового виконання судових рішень, рішень інших органів (посадових осіб) у період дії воєнного стану» внесені наступні зміни у пункті 10-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" (Відомості Верховної Ради України, 2016 р., № 30, ст. 542; із змінами, внесеними Законом України від 15 березня 2022 року № 2129-IX):

"1) після абзацу десятого доповнити чотирма новими абзацами такого змісту:

"зупиняється дія постанов державних виконавців про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, спорядженими гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії.

Зупиняється у період дії воєнного стану вчинення виконавчих дій у виконавчих провадженнях з виконання рішень, боржниками за якими є підприємства оборонно-промислового комплексу, визначені в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, органи військового управління, з`єднання, військові частини, вищі військові навчальні заклади, військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти, установи та організації, які входять до складу Збройних Сил України.

Дія заборони, встановленої абзацом дванадцятим цього пункту, не поширюється на рішення, стягувачами за якими є держава, органи Пенсійного фонду України, інші державні цільові фонди, суб`єкти, визначені в абзаці дванадцятому цього пункту, а також на рішення про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю внаслідок кримінального правопорушення.

Забороняється у період дії воєнного стану примусове виконання виконавчих написів нотаріусів".

У зв`язку з цим абзаци одинадцятий і дванадцятий вважати відповідно абзацами п`ятнадцятим і шістнадцятим."

Вказаний вище Закон України набрав чинності 25.08.2022 року.

Таким чином, з 25.08.2022 року вводиться заборона на примусове виконання виконавчих написів нотаріусів.

Однак у подальшому, Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо окремих особливостей організації примусового виконання судових рішень і рішень інших органів під час дії воєнного стану» від 11 квітня 2023 року№ 3048-IX, який набрав чинності 06.05.2023 року, пункт 10-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" викладено у новій редакції:

"До набрання чинності законом щодо врегулювання відносин за участю осіб, пов`язаних з державою-агресором, зупиняється вчинення виконавчих дій, забороняється заміна стягувачів у виконавчих провадженнях, стягувачами за якими є Російська Федерація або такі особи:

громадяни Російської Федерації;

юридичні особи, створені та зареєстровані відповідно до законодавства Російської Федерації;

юридичні особи, створені та зареєстровані відповідно до законодавства, відмінного від законодавства України, серед кінцевих бенефіціарних власників, членів або учасників (акціонерів) яких є Російська Федерація, громадянин Російської Федерації або юридична особа, створена та зареєстрована відповідно до законодавства Російської Федерації.

Зазначене обмеження не застосовується до громадян Російської Федерації, які проживають на території України на законних підставах, та юридичних осіб, створених та зареєстрованих відповідно до закону України, кінцевим бенефіціарним власником, членом або учасником (акціонером) яких є виключно громадяни Російської Федерації, які проживають на території України на законних підставах, або виключно громадяни України та громадяни Російської Федерації, які проживають на території України на законних підставах.

Тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX:

1) фізичні особи - боржники, на кошти яких накладено арешт органами державної виконавчої служби, приватними виконавцями, можуть здійснювати видаткові операції з поточного рахунку на суму в розмірі, що протягом одного календарного місяця не перевищує двох розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом про Державний бюджет України на 1 січня поточного календарного року, а також сплачувати податки, збори без урахування такого арешту, за умови що такий поточний рахунок визначений для здійснення видаткових операцій у порядку, встановленому цим підпунктом. Звернення стягнення у межах зазначеної суми на такому рахунку не здійснюється.

У разі накладення арешту на кошти, розміщені на декількох поточних рахунках фізичної особи - боржника в одному банку або на поточних рахунках у різних банках, для здійснення видаткових операцій має бути визначений лише один поточний рахунок фізичної особи - боржника в одному банку.

У разі наявності декількох виконавчих проваджень стосовно однієї фізичної особи - боржника для усіх виконавчих проваджень визначається один поточний рахунок для здійснення видаткових операцій. Кількість виконавчих проваджень не впливає на розмір суми, яка не підлягає зверненню стягнення і на яку фізична особа - боржник може здійснювати видаткові операції.

Для визначення такого поточного рахунку у банку фізична особа - боржник звертається до органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, який наклав арешт на кошти фізичної особи - боржника, із заявою про визначення поточного рахунку у банку для здійснення видаткових операцій. Заява може бути подана в паперовій формі (нарочно або засобами поштового зв`язку) або в електронній формі з дотриманням вимог, встановлених Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг".

У заяві зазначаються номер поточного рахунку, який фізична особа - боржник просить визначити для здійснення видаткових операцій, та найменування банку, в якому відкрито такий рахунок. Фізична особа - боржник несе відповідальність за достовірність зазначеної у заяві інформації.

Державний, приватний виконавець протягом двох робочих днів з дня отримання відповідної заяви фізичної особи - боржника виносить постанову про визначення поточного рахунку фізичної особи - боржника у банку для здійснення видаткових операцій та невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після винесення постанови:

надає/надсилає відповідну постанову банку (обслуговуючому банку);

перевіряє наявність інших виконавчих проваджень, відкритих стосовно фізичної особи - боржника, та, у разі якщо стосовно фізичної особи - боржника відкриті інші виконавчі провадження, одночасно надає/надсилає відповідну постанову до органів державної виконавчої служби або приватному виконавцю, які здійснюють примусове виконання у таких виконавчих провадженнях. У такому разі поточний рахунок, зазначений у відповідній постанові, вважається визначеним для здійснення видаткових операцій і в межах таких виконавчих проваджень.

Зупинення вчинення виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження не є підставою для відмови у визначенні поточного рахунку для здійснення видаткових операцій.

У разі надходження від державного, приватного виконавця постанови про визначення поточного рахунку фізичної особи - боржника для здійснення видаткових операцій банк за визначеним у постанові рахунком здійснює видаткові операції на суму коштів у розмірі, встановленому цим підпунктом.

Особливості взаємодії органів державної виконавчої служби та приватних виконавців при визначенні поточного рахунку фізичної особи - боржника у банку для здійснення видаткових операцій можуть встановлюватися Міністерством юстиції України;

2) юридичні особи - боржники, самозайняті особи (які використовують найману працю фізичних осіб), на кошти яких накладено арешт органами державної виконавчої служби, приватними виконавцями, можуть здійснювати видаткові операції з поточних рахунків виключно для виплати заробітної плати в розмірі не більше п`яти розмірів мінімальної заробітної плати на місяць на одного працівника такої юридичної особи чи самозайнятої особи, а також для сплати податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Контроль за дотриманням встановлених законом вимог під час здійснення виплат покладається на службових осіб юридичної особи - боржника, самозайняту особу відповідно;

3) припиняється звернення стягнення на пенсію, стипендію (крім рішень про стягнення аліментів, про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю внаслідок кримінального правопорушення, та рішень, боржниками за якими є громадяни Російської Федерації);

4) визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану;

5) зупиняється дія постанов державних виконавців про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, спорядженими гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії.

Зупиняється у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, вчинення виконавчих дій у виконавчих провадженнях з виконання рішень (крім рішень за позовами фізичних осіб про стягнення заробітної плати, грошового забезпечення військовослужбовців, його перерахунку, щодо забезпечення військовослужбовців житлом), боржниками за якими є підприємства оборонно-промислового комплексу, визначені в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, органи військового управління, з`єднання, військові частини, вищі військові навчальні заклади, військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти, установи та організації, які входять до складу Збройних Сил України, рішень про стягнення з фізичної особи заборгованості за житлово-комунальні послуги на території територіальних громад, що належать до територій, на яких ведуться активні бойові дії, або тимчасово окупованих територій відповідно до переліку, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику з питань тимчасово окупованої Російською Федерацією території України, або якщо стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги здійснюється щодо нерухомого майна, яке є місцем постійного проживання такої фізичної особи і було знищено або пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій.

Положення, передбачені абзацом двадцять другим цього пункту, не поширюються на рішення, стягувачами за якими є держава, органи Пенсійного фонду України, інші державні цільові фонди, суб`єкти, визначені в абзаці двадцять другому цього пункту, а також на рішення про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю внаслідок кримінального правопорушення.

Забороняється відкриття виконавчих проваджень на підставі виконавчих написів нотаріусів, вчинених на кредитних договорах, які не посвідчені нотаріально.

Забороняється у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, відкриття виконавчих проваджень та вжиття заходів примусового виконання рішень на території територіальних громад, що належать до територій, на яких ведуться активні бойові дії, або тимчасово окупованих територій відповідно до переліку, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику з питань тимчасово окупованої Російською Федерацією території України (з дати віднесення територій до таких, на яких ведуться активні бойові дії, або тимчасово окупованих територій до моменту виключення таких територій з переліку).

За рішеннями про стягнення аліментів підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці, які здійснюють відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника, перераховують стягнуті кошти на визначений у заяві або зверненні стягувача рахунок, а у разі відсутності реквізитів рахунка стягувача - на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, постанова або інший процесуальний документ (або їх частина), винесені у виконавчому провадженні приватним виконавцем, якщо вони суперечать вимогам законодавства щодо примусового виконання рішень, можуть бути скасовані за зверненням сторони виконавчого провадження або особи, права якої порушені, постановою керівника структурного підрозділу Міністерства юстиції України, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері примусового виконання рішень, або особи, яка виконує його обов`язки, крім випадків, якщо наявна інформація про судове провадження, ініційоване особою, яка подала звернення, у зв`язку із спором між тими самими сторонами з такого самого предмета і з тієї самої підстави. Банкам чи іншим фінансовим установам така постанова надсилається поштою або на офіційну електронну адресу, а також може бути вручена під розписку.

У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, приватний виконавець за заявою сторони виконавчого провадження або з власної ініціативи, за умови наявності об`єктивних підстав, має право своєю постановою скасувати постанову чи інший процесуальний документ (або їх частину), винесені ним у виконавчому провадженні"."

Так, положення, передбачені абзацом 22 цього пункту, не поширюються на рішення, стягувачами за якими є держава, органи Пенсійного фонду України, інші державні цільові фонди, суб`єкти, визначені в абзаці двадцять другому цього пункту, а також на рішення про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю внаслідок кримінального правопорушення.

Частиною 1 ст.34 Закону чітко визначено підстави зупинення вчинення виконавчих дій.

Частиною другою ст.34 Закону визначено порядок зупинення, а саме: виконавець не пізніше наступного робочого дня, коли йому стало відомо про обставини, зазначені в частині першій цієї статті, а з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої цієї статті, - у день надіслання виконавчого документа до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, зупиняє вчинення виконавчих дій, про що виносить відповідну постанову. Також у відповідності до вимог частини 5 статті 35 Закону після усунення обставин, що стали підставою для зупинення вчинення виконавчих дій, виконавець не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли йому стало про це відомо, зобов`язаний продовжити примусове виконання рішення у порядку, встановленому цим Законом, про що виносить відповідну постанову.

У розділі ХІІІ Закону, а саме абз.22 п.10-2, немає прямого посилання щодо порядку зупинення вчинення виконавчих дій, а саме обов`язковості винесення певного процесуального документу.

У відповідності до ч.4 ст.35 Закону у період зупинення вчинення виконавчих дій виконавець має право звертатися до суду в порядку, встановленому цим Законом, а також вживати заходів до розшуку боржника (його майна) або проведення перевірки його майнового стану. Рішення суду що підлягало виконанню носить немайновий, зобов`язальний характер, виконання якого боржником, фактично нічим не ускладнено.

Виконавчі дії - це визначений законом перелік можливих чи обов`язкових способів діяльності виконавця, спрямованих на неупереджене, своєчасне та повне виконання рішення.

Зупинення виконавчого провадження це тимчасове припинення вчинення виконавчих дій

У Прикінцевих та перехідних положеннях Закону зазначено лише про зупинення вчинення виконавчих дій та немає прямого посилання на заборону прийняття до виконання виконавчих документів, боржниками за якими є підприємства оборонно-промислового комплексу, визначені в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, органи військового управління, з`єднання, військові частини, вищі військові навчальні заклади, військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти, установи та організації, які входять до складу Збройних Сил України, рішень про стягнення з фізичної особи заборгованості за житлово-комунальні послуги на території територіальних громад, що належать до територій, на яких ведуться активні бойові дії, або тимчасово окупованих територій відповідно до переліку, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику з питань тимчасово окупованої Російською Федерацією території України, або якщо стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги здійснюється щодо нерухомого майна, яке є місцем постійного проживання такої фізичної особи і було знищено або пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій.

У відповідності до вимог ч.5, ч.6 ст.26 Закону виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону. За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Статтею 27 Закону регламентовано розмір, порядок, підстави стягнення/нестягнення виконавчого збору. Відповідно до вказаної статті виконавчий збір це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника юридичної особи. Державний виконавець одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження виносить постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

У відповідності Розділу VI Інструкції та Розділу V Закону, фінансування виконавчого провадження здійснюється за рахунок коштів виконавчого провадження, визначених статтею 42 Закону. Використання коштів виконавчого провадження органами державної виконавчої служби здійснюється відповідно до Порядку використання коштів виконавчого провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2004 року № 554. Витрати виконавчого провадження складаються з мінімальних та додаткових витрат виконавчого провадження. Виконавець виносить постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих проваджень щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини) та надсилає її сторонам виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після її винесення.

Мінімальні витрати виконавчого провадження складаються з плати за користування автоматизованою системою виконавчого провадження та витрат, пов`язаних з винесенням постанов про: відкриття виконавчого провадження, стягнення виконавчого збору (крім випадків, коли виконавчий збір не стягується), стягнення витрат виконавчого провадження; закінчення виконавчого провадження).

Витрати, пов`язані з винесенням постанов, включають такі види витрат виконавчого провадження: виготовлення постанов та супровідних листів до них (папір, копіювання (друк) документів, канцтовари), пересилання постанов (конверти, знаки поштової оплати (марки) або послуги маркувальної машини (послуги поштового зв`язку)).

До додаткових витрат виконавчого провадження належать витрати виконавчого провадження, які не визначені цим пунктом як мінімальні витрати виконавчого провадження.

Отже, постанова про відкриття виконавчого провадження це офіційний документ, який запускає процес примусового виконання судового рішення та є виконавчою дією, що здійснюється на підставі прийнятого рішення. Одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження виносяться: постанова про стягнення виконавчого збору та постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, тому абзац 22 пункту 10-2 розділу XIII Закону не зупиняє вчинення виконавчих дій в частині винесення зазначених процесуальних документів, так як на необхідність їх винесення є пряма вказівка Закону.

Під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Крім того судом встановлено, що Начальником Відділу, з власної ініціативи з метою перевірки законності виконавчого провадження та забезпечення належного контролю за своєчасним, повним і фактичним виконанням судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб), керуючись ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», розділом ХІІ «Інструкції з організації примусового виконання рішень» (далі Інструкція), здійснено перевірку матеріалів виконавчого провадження № АСВП 74154397, з виконання виконавчого листа №420/25979/23 виданого 15.02.2024 Одеським окружним адміністративним судом, про зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 повторно розглянути рапорт ОСОБА_2 разом із наданими до рапортів документами про звільнення з військової служби та за результатами розгляду прийняти відповідне рішення. В ході перевірки дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) при виконанні виконавчого провадження № 74154397 визнати такими, що вчинені з порушенням абз.1 ч. 4 ст.27, ч. 5 ст. 13, ч.1,ч.2 ст.63 Закону. Постанову про накладення штрафу винесену 13.03.2024 у виконавчому провадженні № 74154397 при примусовому виконанні виконавчого листа №420/25979/23 виданого 15.02.2024 Одеським окружним адміністративним судом, про зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 повторно розглянути рапорт ОСОБА_2 разом із наданими до рапортів документами про звільнення з військової служби та за результатами розгляду Прийняти відповідне рішення скасовано.

Таким чином позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Щодо зобов`язання відділу державної виконавчої служби у місті Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) закрити виконавче провадження №74154397 від 15.02.2024 року суд зазначає наступне.

Зміст даних спірних правовідносин полягає у вирішенні питання щодо існування законних підстав у відповідача для скасування постанови про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно, виходячи з предмету спірних правовідносин, спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404-VIII).

Відповідно до п.9 ч.1 ст.39 Закону №1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

У випадках, передбачених пунктами 1-3, 5-7, 9-12, 14-18, 19-1 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

Оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців та посадових осіб органів Державної виконавчої служби регулюється приписами ст.74 Закону №1404-VIII, а саме :

1. Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

2. Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

3. Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Керівник вищого органу державної виконавчої служби у разі виявлення порушень вимог закону визначає їх своєю постановою та надає доручення начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, щодо проведення дій, передбачених абзацами другим і третім цієї частини.

Звертаючись до фактів цієї справи, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2023 року по справі № 420/25979/23 зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 повторно розглянути рапорт ОСОБА_2 разом із наданими до рапортів документами про звільнення з військової служби та за результатами розгляду прийняти відповідне рішення.

24.02.2025 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №74154397 з підстав передбачених п.9 ч.1 ст.39 Закону.

Суд критично ставиться до твердження позивача щодо добровільного виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження.

Згідно доданих копій документів що містяться в матеріалах ВП № позивачем 01.02.2024 за вх. № 303 було зареєстровано рапорт військовослужбовця ОСОБА_2 .

Реєстрація рапорту не може вважатися повним фактичним виконанням судового рішення з наступних підстав, рішенням Одеського окружного суду винесеним 19.02.2023

№420/25979/23 Військову частину № НОМЕР_1 зобов`язано повторно розглянути рапорт ОСОБА_2 разом із наданими до рапортів документами про звільнення з військової служби та за результатами розгляду прийняти відповідне рішення.

Чинним законодавством не передбачено чіткого строку, протягом якого командир зобов`язаний розглянути саме рапорт на звільнення та звільнити військовослужбовця, але Інструкція з діловодства в Збройних Силах України (пункт 3.11.6 Інструкції) містить положення, яке встановлює загальний 30 денний строк для виконання документів, в яких не зазначено строк виконання. Перебіг 30 денного строку розпочинається з моменту реєстрації документа у військовій частині, до якої він надійшов. Отже, за загальним правилом рапорт на звільнення має бути розглянутий командиром протягом 30 днів з моменту його реєстрації в стройовій частині. Розглянутим вважається рапорт той, по якому прийнято рішення та це рішення чи відповідь доведена до військовослужбовця належним чином. Відповідь на рапорт має містити рішення з посиланням на акти законодавства та роз`ясненням порядку оскарження.

Згідно із частиною сьомою статті 26 Закону №2232-XII звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється в порядку, передбаченому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Відповідно до пункту 233 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008 (далі Положення), військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команда рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються: підстави звільнення з військової служби; думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю; районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.

Пунктом 241 Положення передбачено, що накази про звільнення військовослужбовців з військової служби оголошуються командирами (начальниками) військових частин.

Результат розгляду рапорту та доданих до нього підтверджуючих документів фіксується у відповідних документах, у даному випадку поданні та наказі.

Розпорядчий документ який був наданий ВЧ НОМЕР_1 на підтвердження виконання рішення суду це витяг з наказу № 94 від 03.04.2024, а виконання даного рішення після відкриття виконавчого провадження підтверджує дата винесення даного наказу 03.04.2024 (постанова про відкриття винесена 15.02.2024) та лист ВЧ НОМЕР_1 № 914 від 13.05.2024 в якому зазначається що витяг з наказу надсилається на вимогу державного виконавця від 22.03.2024 № 32828/2 на виконання виконавчого провадження № 74154397. Окрім того в матеріалах виконавчого провадження наявні дві копії рапорту військовослужбовця ОСОБА_2 (стягувача у виконавчому провадженні) датовані різними датами написання, але зареєстровані однією датою та за одним вхідним номером (копії додаються) та подання командира НОМЕР_5 окремого батальйону охорони та обслуговування НОМЕР_6 армійського корпусу Сухопутних військ Збройних Сил України на звільнення ОСОБА_2 , датоване 23.02.2024. Копії одного з рапортів та подання долучені до матеріалів ВП представником стягувача адвокатом Вороною А.В. 28.02.2024, копія іншого рапорту долучена до матеріалів ВП заявою боржника ВЧ НОМЕР_1 про закриття виконавчого провадження від 15.05.2024 № 1088, що двічі надходила до Відділу 25.06.2024 та 29.11.2024. Виконавче провадження не було завершено за поданими заявами у зв`язку з необхідністю сплати боржником виконавчого збору та витрат виконавчого провадження.

З огляду на викладене відповідачем правомірно винесено постанову саме про закінчення виконавчого провадження, оскільки фактичне виконання рішення суду відбулося після відкриття виконавчого провадження.

З огляду на викладене позовні вимоги позивача є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За правилами статті 139 КАС України у разі відмови у задоволенні позову, судові витрати зі сплати судового збору на користь позивача стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 241-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) до Відділу ДВС у м.Умані Уманського району Черкаської області (пров.Тихий,3-А, м.Умань, Уманський район, Черкаська область, 20300) про скасування постанови, визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) суму судового збору у розмірі 3028,00 грн. за подання адміністративного позову за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Державного бюджету України на р/р UA4015756, отримувач коштів ГУК в Од.обл./Київський р-н/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37607526, банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), код банку отримувача (МФО) 899998, код класифікації доходів бюджету 22030101.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених статтею 287 КАС України, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

Рішення набирає законної сили згідно з приписами ст. 255 КАС України.

Суддя К.С. Єфіменко

.