Справа № 640/14697/22
Суддя: Мєзєнцев Євген Ігорович
Дата ухвалення: 2025-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів - Епель О.В., Файдюка В.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Фундуклєєвський" на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29 квітня 2025 року у справі за адміністративним позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Фундуклєєвський" до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмили Олегівни про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ :

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Фундуклєєвський" звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмили Олегівни в якому просило:

- визнати протиправною та скасувати постанову від 19 серпня 2022 року про стягнення з об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Фундуклєєвський» основної винагороди у виконавчому провадженні ВП № НОМЕР_2 у сумі 26 000,00 грн, винесену приватним виконавцем виконавчого округу міста Київ Лановенко Людмилою Олегівною;

- зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмилу Олегівну повернути об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Фундуклєєвський» кошти у розмірі 26 000,00 грн, отримані приватним виконавцем Лановенко Людмилою Олегівною у якості основної винагороди у виконавчому провадженні ВП № НОМЕР_2.

Відповідно до п. 2 розділу II Закону України від 13 грудня 2022 року № 2825-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» справу передано на розгляд Донецькому окружному адміністративному суду.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 29 квітня 2025 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Господарського суду міста Києва від 24 грудня 2020 року у справі № 910/2037/20 за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Фундуклєєвський» за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Київські енергетичні послуги" та Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські електромережі" про визнання частково недійсними рішень, визнання права, зобов`язання не чинити перешкод, позов задоволено, яким вирішено:

Визнати недійсним рішення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Фундуклєєвський» від 12.03.2018, в частині передбаченій п. 2.3.2.

Визнати недійсними рішення зборів представників Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Фундуклєєвський» від 18.12.2019 року, в частині передбаченій п. 9.5.2.

Визнати недійсними рішення зборів представників Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Фундуклєєвський» від 29.01.2020 року, в частині передбаченій пунктами 1.3. та 1.4.

Зобов`язати Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Фундуклєєвський» (01130, місто Київ, вулиця Богдана Хмельницького, будинок 58А, ідентифікаційний код 39783925) та пов`язаних з ним осіб не чинити перешкод ОСОБА_1 користуванні внутрішньобудинковими технологічними електричними мережами багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 ;

Визнати за ОСОБА_1 право безперешкодного користування внутрішньобудинковими технологічними електричними мережами багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 ;.

Зобов`язати Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Фундуклєєвський» (01130, місто Київ, вулиця Богдана Хмельницького, будинок 58А, ідентифікаційний код 39783925) та пов`язаних з ним осіб усунути перешкоди ОСОБА_1 в праві вільного доступу до розрахункового засобу обліку електричної енергії (розрахункового лічильника №12631509), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом демонтування будь - яких запірних пристроїв або їх елементів на поверховому розподільчому електричному щиті за адресою: АДРЕСА_2 , та утримуватися від вчинення дій, що можуть призвести до виникнення таких перешкод.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 29 червня 2021 року у справі № 910/2037/20 апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Фундуклєєвський» на рішення Господарського суду міста Києва від 24.12.2020 у справі №910/2037/20 вирішено залишити без задоволення. Рішення Господарського суду міста Києва від 24.12.2020 у справі №910/2037/20 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 7 червня 2022 року:

Касаційне провадження у справі № 910/2037/20 за касаційною скаргою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Фундуклєєвський» на рішення Господарського суду міста Києва від 24.12.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.06.2021 з підстави касаційного оскарження судових рішень, передбаченої пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, закрито.

Касаційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Фундуклєєвський» в частині оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 24.12.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.06.2021 у справі № 910/2037/20 з підстав касаційного оскарження судових рішень, передбачених пунктами 3, 4 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, залишено без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 24.12.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.06.2021 у справі № 910/2037/20 залишено без змін.

Наказом Господарського суду міста Києва від 3 серпня 2021 по справі №910/2037/20 про примусове виконання рішення Господарського суду міста Києва від 24 грудня 2020 року визначено наступне: «Зобов`язати Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Фундуклєєвський» (01130, місто Київ, вулиця Богдана Хмельницького, будинок 58А, ідентифікаційний код 39783925) та пов`язаних з ним осіб усунути перешкоди ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) у користуванні внутрішньобудинковими технологічними електричним мережами багатоквартирного будинку АДРЕСА_3 у місті Києві.

19 серпня 2022 року ОСОБА_2 звернулась до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Л.О. із заявою про примусове виконання рішення наказу, який був виданий Господарським судом м. Києва від 3 серпня 2021 року по справі №910/2037/20 про зобов`язання Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Фундуклєєвський» та пов`язаних з ним осіб не чинити перешкод ОСОБА_2 у користуванні внутрішньо будинковими технологічними електричними мережами багатоквартирного будинку №58-А по Богдана Хмельницького у м. Києві.

19 серпня 2022 року приватним виконавцям виконавчого округу м. Києва Лановенко Л.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП№ НОМЕР_2.

19 серпня 2022 року приватним виконавцям виконавчого округу м. Києва Лановенко Л.О. винесено постанову про стягнення з позивача основної винагороди у розмірі 26 000,00 грн ВП № НОМЕР_2.

Вищевказані постанови від 19 серпня 2022 року приватним виконавцем відповідно до ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» були скеровані на адресу боржника, вказану у виконавчому документі, а саме: АДРЕСА_4 рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення № 697.

В позовній заяві позивач зазначив, що постанови від 19 серпня 2022 року вони отримали 23 серпня 2022 року.

22 серпня 2022 року № 3754 приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Лановенко Л.О адресувала приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Телявському А.М. заяву про примусове виконання постанови про стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця від 19 серпня 2022 року ВП№69695051 щодо стягнення з ОСББ «Фундуклєєвський» на користь приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Лановенко Л.О. суму нестягнутої основної винагороди приватного виконавця у сумі 26 000,00 грн.

22 серпня 2022 року о 15:17 в присутності: керуючого директора ОСББ «Фендуклєєвський» Ганоцького Ігоря Вікторовича, приватним виконавцем складено АКТ , в якому встановлено наступне.

Приватним виконавцем здійснено виїзд за адресою місцезнаходження боржника, а саме: м. Київ, вул. Б.Хмельницького, буд.58-А для виконання вимог виконавчого документу.

Приватним виконавцем зачитано вимоги виконавчого документу: наказу №910/2037/20 від 3 серпня 2021 року про утримання та зобов`язання боржника та інших осіб не чинити перешкод ОСОБА_2 у користуванні внутрішньобудинковими технологічними електромережами багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 особисто Ганоцькому І.В. , яким здійснено зауваження, в якому зазначено, що рішення господарського суду м. Києва від 24 грудня 2020 року у справі №910/2037/10 виконано в повному обсязі 1 липня 2021 року, про що складений відповідний Акт, а також Ревізійною комісією ОСББ «Фундуклєєвський» складено 5 липня 2021року «Акт огляд розподільного поверхового електричного щитка на 13 поверсі, 1-го підїзду», через що у діях приватного виконавця у виконанні рішення господарського суду не має потреби. Крім того, в будинку відсутнє майно під назвою: «внутрішньо будинкові технологічні електричні мережі багатоквартирного будинку №58-А по вул. Богдана Хмельницького у м. Києві».

Як зазначає відповідач у відзиві, на момент перевірки акти від 1 липня 2021 року та від 5 липня 2021 року в обґрунтування своїх доводів позивачем для ознайомлення приватному виконавцю не надавались.

Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Телявським А.М. 23 серпня 2022 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення з боржника основної винагороди НОМЕР_3 від 19 серпня 2022 року з ОСББ «Фендуклєєвський» на користь приватного виконавця у розмірі 26 000, 00 грн (ВП НОМЕР_4).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявським А.М. від 23 серпня 2022 року (ВП НОМЕР_5) накладено арешт на все майно та кошти боржника ОСББ «Фундуклєєвський» у зв`язку зі стягненням з боржника на користь приватного виконавця суми основної винагороди приватного виконавця у розмірі 26 000,00 грн.

23 серпня 2022 року приватним виконавцем Телявським А.М. винесена постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, яким визначена для боржника ОСББ «Фундуклєєвський» сума мінімальних витрат: 451,71 грн.

Згідно з платіжною вимогою НОМЕР_4 від 23 серпня 2023 року з платника ОСББ «Фундуклєєвський» стягнуто суму 26 451,71 грн на користь приватного виконавця Телявського А.М.

Листом від 29 серпня 2022 року №18/1 ОСББ «Фундуклєєвський» направив приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Лановенко Л.О. копію акту перевірки виконання керуючим директором ОСББ «Фундуклєєвський» рішення Господарського суду м. Києва від 24.12.2020 у справі №910/2037/20, складеного 29 серпня 2022 року.

Згідно акту перевірки від 29 серпня 2022 року про виконання керуючим директором ОСББ «Фундуклєєвський» рішення Господарського суду м. Києва від 24.12.2020 у справі № 910/2037/10 зроблений висновок, що за наслідками проведеної перевірки члени ревізійної комісії встановили, що ОСББ «Фундуклєєвський» в особі керуючого директора Ганоцького І.В. рішення Господарського суду м. Києва від 24 грудня 2020 року у справі №910/207/20 виконано у повному обсязі ще 1 серпня 2021 року. В додатках позивачем додані фотографії електричного поверхового щита станом на 28 серпня 2022 року.

31 серпня 2022 року ВП №60709367 закінчено виконавче провадження про стягнення з ОСББ «Фундуклєєвський» на користь приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Лановенко Л.О. суму нестягнутої основної винагороди по ВП НОМЕР_3 від 19 серпня 2022 року у розмірі 26 000,00 грн.

Позивач вважає постанову приватного виконавця Лановенко Л.О. від 19 серпня 2022 року про стягнення основної винагороди у провадженні ВП № НОМЕР_2 у сумі 26 000,00 грн незаконною, стягнення коштів з позивача вважає порушенням його прав та інтересів, у зв`язку з чим ОСББ «Фундлєєвський» звернулось із позовом до суду.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 2 червня 2016 року (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 1 статті 3 Закону № 1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

Згідно із пунктом 5 частини 1 статті 3 Закону № 1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: 1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом; 4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом; 5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Згідно з частини 3 статті 45 Закону №1404-VIII основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору.

Положеннями статті 31 Закону №1403-VIII встановлено, що за вчинення виконавчих дій приватному виконавцю сплачується винагорода.

Винагорода приватного виконавця складається з основної та додаткової.

Основна винагорода приватного виконавця залежно від виконавчих дій, що підлягають вчиненню у виконавчому провадженні, встановлюється у вигляді: 1) фіксованої суми - у разі виконання рішення немайнового характеру; 2) відсотка суми, що підлягає стягненню, або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом. Розмір основної винагороди приватного виконавця встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Основна винагорода приватного виконавця, що встановлюється у відсотках, стягується з боржника разом із сумою, що підлягає стягненню за виконавчим документом (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Якщо суму, передбачену в частині четвертій цієї статті, стягнуто частково, сума основної винагороди приватного виконавця, визначена як відсоток суми стягнення, виплачується пропорційно до фактично стягнутої суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Основна винагорода, що встановлюється у вигляді фіксованої суми, стягується після повного виконання рішення.

Приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Згідно з п. 12 Порядку виплати винагород державним виконавцям та їх розміри і розмір основної винагороди приватного виконавця, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 вересня 2016 року №643 (далі - Порядок №643), розмір основної винагороди приватного виконавця становить 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.

За виконавчими документами про стягнення аліментів за наявності заборгованості із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за 12 місяців, приватний виконавець нараховує основну винагороду в розмірі 10 відсотків суми заборгованості із сплати аліментів у порядку, встановленому Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів.

Розмір основної винагороди приватного виконавця у разі виконання виконавчого документа немайнового характеру, за яким боржником є фізична особа, становить чотири розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року, а в разі виконання виконавчого документа немайнового характеру, за яким боржником є юридична особа, - вісім розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року.

Позивач оскаржує постанову приватного виконавця про стягнення основної винагороди, яку прийнято одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження.

Аналіз наведених положень Закону №1404-VIII свідчить про те, що приватний виконавець здійснює примусове виконання рішень, зазначених у статті 3 цього Закону, яке розпочинає, зокрема, за заявою стягувача. У разі виконання рішень приватним виконавцем виконавчий збір не стягується. Натомість за вчинення виконавчих дій приватному виконавцю виплачується винагорода.

Водночас норми Закону № 1404-VIII, які регулюють діяльність приватних виконавців, і ст. 31 Закону №1403-VIII вказують, що основна винагорода - це винагорода приватного виконавця за вчинення заходів примусового виконання рішення, за умови, що такі заходи призвели до повного або часткового виконання рішення та стягується з боржника в розмірі пропорційному до фактично стягнутої суми.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 03 березня 2020 року у справі №260/801/19, від 10 вересня 2020 року у справі №120/1417/20-а та від 28 жовтня 2020 року у справі №640/13697/19.

Одночасно із цим основна винагорода приватного виконавця і виконавчий збір у виконавчому провадженні, що здійснює державний виконавець, хоча й виступають формами винагороди виконавців, проте не є однаковими поняттями. Згідно з приписами ст. 45 Закону №1404-VIII спільним для цих форм винагороди є лише порядок стягнення. Що стосується підстав виникнення у приватного виконавця права на основну винагороду та розміру цієї винагороди, такі питання регулюється окремими правовими нормами.

Вказана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 29 січня 2021 року у справі №640/13434/19 та від 26 серпня 2021 року у справі №380/6503/20.

Крім цього, аналіз ст. 31 Закону №1403-VIII свідчить про те, що одночасно з відкриттям виконавчого провадження приватний виконавець повинен вирішити питання про стягнення основної винагороди.

Суд звертає увагу на те, що прийняття постанови про стягнення основної винагороди разом з постановою про відкриття виконавчого провадження є обов`язком приватного виконавця.

Водночас саме лише існування такої постанови, винесеної одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження, не означає безумовного та гарантованого стягнення основної винагороди, не надає права приватному виконавцю стягувати визначену ним суму без здійснення фактичних дій з виконання судового рішення

Сума основної винагороди, визначена приватним виконавцем у постанові про її стягнення, винесеній одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження, не є сумою, яка гарантовано має бути стягнута за наслідками фактичного виконання виконавчого провадження у випадках неповного виконання або ж невиконання відповідного виконавчого документа.

Наведена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 21 січня 2021 року у справі №160/5321/20, від 08 липня 2021 року у справі №360/2855/20 та від 24 грудня 2021 року у справі №200/3149/21-а.

Водночас, прийняття постанови про стягнення з боржника основної винагороди разом із постановою про відкриття виконавчого провадження є обов`язком, а не правом приватного виконавця, що відповідає вимогам ст. 31 Закону №1403-VIII і відповідно до оскаржуваної постанови приватний виконавець здійснив лише розрахунок основної винагороди, а у разі здійснення ним повного або часткового виконання рішення, основна винагорода має бути стягнута з дотриманням пропорційності відповідно до примусово стягнутого боргу.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений в постанові Верховного Суду від 26 жовтня 2023 року у справі №640/20265/19, який підлягає врахуванню судом при вирішенні спірних правовідносин.

При цьому суд критично ставиться до тверджень представника позивача, що спірна постанова приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Людмили Олегівни про стягнення з боржника основної винагороди є протиправною, оскільки відкриття цього виконавчого провадження ВП № НОМЕР_2 відбулось із порушенням чинного законодавства.

Відповідно до п. 12. Порядку №643, розмір основної винагороди приватного виконавця у разі виконання виконавчого документа немайнового характеру, за яким боржником є фізична особа, становить чотири розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року, а в разі виконання виконавчого документа немайнового характеру, за яким боржником є юридична особа, - вісім розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи (частина третя статті 27 (Закону № 1404-VIII).

Відповідно до Закону України від 02 грудня 2021 року № 1928-IX «Про Державний бюджет України на 2022 рік» (далі - Закон № 1928), який набрав чинності 1 січня 2022 року, встановлена мінімальна зарплата, яка становить з 1 січня 2022 року 6 500 грн.

Згідно проведеного приватним виконавцем розрахунку, основний розмір винагороди склав: 6500,00 х 4 (мінімальні прожиткові мінімуми) = 26 000,00 грн.

Позивач зазначає, що незаконність спірної постанови полягає у тому, що вона складена із застосуванням неіснуючої норми права, а саме посилання на п. 19 Постанови КМУ від 8 вересня 2016 року № 643 «Про затвердження Порядку виплати винагород державним виконавцям та їх розмірів і розміру основної винагороди приватного виконавця».

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 726, яка набрала чинності з 1 січня 2022 року, було внесено зміни до «Порядку виплати винагороди державним виконавцям та їх розмірів і розміру основної винагороди приватного виконавця» затвердженого постановою КМУ від 8 вересня 2016 року № 643.

Згідно внесених змін установлено, що виплата винагороди державним виконавцям органів державної виконавчої служби здійснюється за рахунок стягнутого виконавчого збору в межах і за рахунок відповідних надходжень до спеціального фонду державного бюджету на підставі кошторисів і планів асигнувань спеціального фонду державного бюджету на відповідний рік.

Стягнутим виконавчим збором для цілей Порядку вважається сума виконавчого збору, яка стягнута в порядку, передбаченому Законом «Про виконавче провадження», та перерахована до спеціального фонду державного бюджету.

Фундаментальне порушення процедури - це таке порушення суб`єктом владних повноважень норм права, допущення суттєвої, істотної помилки при прийнятті певного рішення, яке мало наслідком прийняття незаконного рішення.

Стосовно процедурних порушень - в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.

Таким чином, не применшуючи значення необхідності дотримання встановленої законодавством процедури ухвалення постанови про стягнення основної винагороди у виконавчому провадженні ВП № НОМЕР_2, суд вважає, що порушення такої процедури може бути підставою до скасування рішення суб`єкта владних повноважень лише за тієї умови, що воно вплинуло або могло вплинути на правильність рішення.

Аналогічні висновки щодо застосування норм матеріального права, викладені, наприклад, в постанові Верховного Суду від 26.10.2023 у справі № 380/11770/21.

Водночас, позивачем не було надано суду належних та допустимих доказів, що свідчать про протиправність постанови про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_2 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 3 серпня 2021 року у справі № 910/2037/20.

Посилання позивача, що ним було виконане рішення Господарського суду м. Києва від 24 грудня 2020 у справі № 910/2037/20 не приймається судом до уваги, адже вказане спростовується зверненням 19 серпня 2022 року до ОСОБА_1 із заявою про примусове виконання наказу Господарського суду м. Києва від 3 серпня 2021 року по справі №910/2037/20 до приватного виконавця.

Крім цього, під час проведення виконавчих дій позивачем не надавались акти від 1 липня 2021 року та від 5 липня 2021 року, на які посилається позивач, які б містили підтвердження факту добровільного виконання рішення суду.

За наведеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо відмови в задоволенні позову, оскільки доводи позивача щодо протиправності спірної постанови приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Людмили Олегівни про стягнення з боржника основної винагороди не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається до уваги через їх неналежність до предмету позову або непідтвердженість матеріалами справи.

При цьому, колегія суддів зазначає, що згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Фундуклєєвський" залишити без задоволення, а рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29 квітня 2025 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Є.І.Мєзєнцев

cуддя О.В.Епель

суддя В.В.Файдюк