Справа № 380/3598/24
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2025-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

з питання дотримання строку звернення до суду

16 липня 2025 рокуЛьвівСправа № 380/3598/24 пров. № СК-А/857/12030/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Курильця А. Р.
суддів -Мікули О. І.
Пліша М. А.

здійснивши підготовку до апеляційного розгляду адміністративної справи № 380/3598/24 за позовом ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу м.Львова про визнання дії та бездіяльності протиправними, провадження в якій відкрито за апеляційною скаргою Квартирно-експлуатаційного відділу м.Львова на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Восьмого апеляційного адміністративного суду перебуває адміністративна справа № 380/3598/24 за позовом ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу м.Львова про визнання дії та бездіяльності протиправними, провадження в якій відкрито за апеляційною скаргою Квартирно-експлуатаційного відділу м.Львова на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2024 року, в частині позовних вимог про перерахунок грошового забезпечення за період з 19 липня 2022 року по 19 травня 2023 року.

Колегія суддів Верховного Суду в цій справі звертала увагу на те, що початок перебігу строку звернення до суду у цій справі, з урахуванням частини першої статті 233 КЗпП України, слід обчислювати з моменту, коли позивач набув достовірної та документально підтвердженої інформації про обсяг і характер виплачених йому сум.

З урахуванням наведеного та з метою повного і всебічного з`ясування всіх обставин цієї справи, апеляційний суд витребував в учасників справи необхідні докази.

Так, Квартирно-експлуатаційний відділ м.Львова долучив розрахунково-платіжні відомості про нараховане ОСОБА_1 грошове забезпечення за період 19.07.2022 по 31.12.2022 за №87 від 12.06.2025 та за період 01.01.2023 по 19.05.2023 за №86 від 12.06.2025.

Водночас ОСОБА_1 подав суду виписку з банківського рахунку в АТ «Комерційний банк «Приватбанк» за період з 19.07.2022 по 17.02.2024 року.

З поданих сторонами документів встановлено, що грошове забезпечення позивача виплачувалося щомісячно, в поточному місяці за минулий, що відповідає приписам Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII та пункту 8 розділу I Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, що затверджено наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260, а також Правилам організації фінансового забезпечення військових частин, установ, організацій Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту, затверджені наказом Міністерства оборони України від 22 травня 2017 року № 280 (у редакції наказу Міністерства оборони України від 14 лютого 2020 року № 44).

Згідно встановлених обставин справи, позивач на момент звернення до суду з цим позовом, не є звільнений з військової служби, а проходив таку.

Відтак строк вирішення заявленого трудового спору, становить три місяці з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, як це чітко передбачає частина перша статті 233 КЗпП України.

Колегія суддів наголошує, що за загальним правилом перебіг строку на звернення до суду починається від дня виникнення права на позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Тобто, законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й з об`єктивної можливості цієї особи знати про такі факти.

День, коли особа дізналася про порушення свого права це установлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Цим днем може бути, зокрема, день, коли мало бути прийняте рішення (вчинено дію), якщо таке рішення (дія) не було прийняте (не була вчинена).

Якщо цей день установити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав.

Судова колегія наголошує, що позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом трьох місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

З огляду на те, що грошове забезпечення військовослужбовця є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі його розмір відомий особі, яка таке отримує. Позивач має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено виплату, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових.

Отже, з дня отримання грошового забезпечення особою, якій таке виплачене, вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів.

Колегія суддів звертає увагу на те, що таке обмеження на законодавчому рівні права звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів відповідними строками узгоджується із принципом «Leges vigilantibus non dormientibus subveniunt», згідно з яким закони допомагають тим, хто пильнує.

Тому отримавши грошове забезпечення в серпні 2022 року за липень 2022 року, а в червні 2023 року за травень 2023 року, тобто в поточному місяці за минулий, позивач не міг не знати, іншими словами, повинен був дізнатися про порушення свого права ще в період вересень 2022 липень 2023 року.

Щодо отримання військовослужбовцем відповіді на адвокатський запит від військової частини, колегія суддів наголошує, що таке не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли він почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру грошового забезпечення.

Судова колегія зазначає, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Отже звернувшись з цим позовом 15 лютого 2024 року, позивач пропустив строк звернення до суду з позовними вимогами за період з 19 липня 2022 року по 19 травня 2023 року.

Водночас, системний аналіз положень статті 123 КАС України дає підстави для висновку, що звернення до адміністративного суду з позовом після закінчення строків, установлених законом, не має безумовним наслідком повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду.

Так, статтею 123 КАС України передбачено, що передумовою настання відповідних наслідків для позивача є надання можливості останньому скористатись можливістю подати заяву про поновлення пропущеного строку в разі її неподання, або ж вказати інші причини поважності пропущеного строку, аніж ті, які були зазначені в первинній заяві про поновлення строку та визнані судом неповажними.

Отже, вказані правила процесуального закону щодо надання можливості позивачу подати заяву про поновлення пропущеного строку або вказати інші причини поважності пропущеного строку, слід застосовувати як на стадії відкриття провадження у справі, так і на стадії розгляду справи після відкриття провадження у справі (частини третя та четверта статті 123 КАС України).

Таким чином, суд апеляційної інстанції повинен вжити всіх заходів щодо надання можливості позивачу звернутися із відповідною заявою задля забезпечення реальної можливості спростувати факт пропуску строку або довести наявність поважних причин для його поновлення.

Керуючись статтями 306, 307, 311 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Запропонувати ОСОБА_1 навести поважні причини пропуску строку звернення до суду, про що протягом десятиденного строку з моменту вручення копій цієї ухвали, подати відповідну заяву до апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач А. Р. Курилець
судді О. І. Мікула
М. А. Пліш