Справа № 420/6497/25
Суддя: Тарасишина О.М.
Дата ухвалення: 2025-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6497/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тарасишиної О.М., за участю секретаря судового засідання Лебедь В.Є., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Комунальної установи «Одеський обласний центр медико-соціальної експертизи» (місцезнаходження: 65003, м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 40; ) про визнання протиправним та скасування рішення про скасування рішення щодо встановлення другої групи інвалідності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Комунальної установи «Одеський обласний центр медико-соціальної експертизи» (місцезнаходження: 65003, м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 40; ) про визнання протиправним та скасування рішення про скасування рішення щодо встановлення другої групи інвалідності та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою від 10.03.2025 року Одеським окружним адміністративним судом відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

01.04.2025 року представником відповідача до канцелярії суду подано відзив на позов.

14.07.2025 року на виконання ухвали суду Малиновською окружною прокуратурою міста Одеси направлено копію Медико-експертної справи ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачу було встановлено інвалідність ІІ групи. Однак, згідно повідомлення ПФУ було вказано, що інвалідність позивача скасовано, з огляду на що висловлено прохання знищити пенсійне посвідчення. За результатом встановлення обставин припинення пенсійної виплати позивач встановив, що експертною комісією Комунальної установи «Одеський обласний центр медико-соціальної експертизи» було прийнято рішення про скасування рішень встановлення інвалідності з огляду на встановлені факти підробки довідок. Позивач із вказаним рішенням не згоден, що і слугувало підставою для звернення до суду.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказано, що всі необхідні для розгляду справи матеріали перебувають у Малиновській окружній прокуратурі м.Одеси. Відповідно до рішення Одеської обласної ради від 12.12.2024 року утворено комісію з припинення відповідача. Наразі Комунальна установа «Одеський обласний центр медико-соціальної експертизи» перебуває у стані припинення, штат фахових працівників розпущено, а у комісії з припинення відсутні будь-які документи чи відомості, що стосуються розгляду справи. При цьому, наголошено, що рішення про встановлення інвалідності було прийнято обґрунтовано, а оцінку процедури скасування інвалідності ОСОБА_1 має вирішити суд.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд дійшов наступного.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

За правилами предметної підсудності встановленими ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження (п. 1 ч. 1).

За таких обставин суд дійшов висновку про підсудність даної позовної заяви Одеському окружному адміністративному суду.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, судом встановлено наступне.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 , 28.05.1975 р,н,, 03.01.2024 року був визнаний особою з інвалідністю II групи на підставі акту огляду МСЕК №134 від 03.012024.

Згідно листа Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №1500-0211-8/25276 від 30.01.2025 позивача повідомлено про необхідність знищення пенсійного посвідчення та припинення виплати пенсії по інвалідності. У якості підстави вказано, що згідно листа Комунальної установи «Одеський обласний центр медико-соціальної експертизи» №23 від 16.01.2025 до ПФУ скасовано рішення медико-соціальної експертної комісії про встановлення позивачу групи інвалідності

Листом від 29.11.2024 року Малиновська Окружна прокуратура міста Одеси надіслала лист на адресу Комунальної установи «Одеський обласний центр медико-соціальної експертизи», де вказала, що на момент формування листа здійснюється досудове розслідування у кримінальних провадженнях №0000778 від 18.11.2023 року та №0000809 від 06.11.2024 року. В межах даних проваджень встановлено, що протягом 2023-2024 року було здійснено підробку довідок на встановлення інвалідності, з огляду на що прокуратура просила здійснити перевірки підстав для встановлення інвалідності та прийняти рішення про їх скасування.

У відповідь на це направлено лист №833 від 13.12.2024 до Малиновської окружної прокуратури міста Одеси та повідомлено, що на підставі виявлених фактів підроби документів було скасовано рішення про встановлення інвалідності, зокрема і позивачу.

Таке рішення оформлене протоколом засідання розширеної експертної комісії від 05.12.2024 року.

Крім цього, відповідачем направлено лист №63 від 04.02.2025 до ПФУ на повідомлено, що на підставі листа Малиновської окружної прокуратури м. Одеса щодо необхідності перегляду встановлених груп інвалідності у ході досудового розслідування Відповідачем рішення щодо встановлення 03.01.2024 року мені другої групи інвалідності загальне захворювання обласною МСЕК №2 було скасовано.

Не погоджуючись із скасуванням такого рішення, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні", особою з інвалідністю є особа зі стійким розладом функцій організму, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження її життєдіяльності, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 року №1317 затверджено Положення про медико-соціальну експертизу та Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності (яка була чинною на час спірних правовідносин).

Згідно з пунктом 1 Положення № 1317 це Положення визначає процедуру проведення медико-соціальної експертизи хворим, що досягли повноліття, потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, особам з інвалідністю (далі - особи, що звертаються для встановлення інвалідності) з метою виявлення ступеня обмеження життєдіяльності, причини, часу настання, групи інвалідності, а також компенсаторно-адаптаційних можливостей особи, реалізація яких сприяє медичній, психолого-педагогічній, професійній, трудовій, фізкультурно-спортивній, фізичній, соціальній та психологічній реабілітації.

Положеннями пункту 3 Положення № 1317 передбачено, що Медико-соціальна експертиза проводиться особам, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленням лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності відомостей, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.

Медико-соціальна експертиза потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання проводиться після подання акта про нещасний випадок на виробництві, акта розслідування професійного захворювання за встановленими формами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 р. № 337 Про затвердження Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві (Офіційний вісник України, 2019 р., № 34, ст. 1217), висновку спеціалізованого медичного закладу (науково-дослідного інституту професійної патології чи його відділення) про професійний характер захворювання, направлення лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я або роботодавця чи профспілкового органу підприємства, на якому потерпілий одержав травму чи професійне захворювання, або територіального органу Пенсійного фонду України, суду чи прокуратури.

Абзац четвертий пункту 13 Положення № 1317 передбачає, що Центральна медико-соціальна експертна комісія МОЗ: проводить перевірку обґрунтованості рішень, прийнятих обласними, Київською та Севастопольською центральними міськими комісіями, і в разі необхідності скасовує їх.

Пунктом 13 (абз. 10) вказаної постанови передбачено, що Центральна медико-соціальна експертна комісія МОЗ на виконання постанови слідчого, прокурора, ухвали слідчого судді або за запитом правоохоронних органів/органів спеціального призначення з правоохоронними функціями відповідно до абзацу четвертого пункту 13 цього Положення проводить перевірку обґрунтованості рішень та/або переогляд шляхом проведення медико-соціальної експертизи стосовно відповідної особи, зазначеної у запиті, постанові слідчого, прокурора, ухвалі слідчого судді, і приймає відповідні рішення. Медико-соціальна експертиза проводиться на підставі медичних документів, сформованих за результатами повного медичного обстеження та проведених необхідних досліджень на базі державної установи Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України або Науково-дослідного інституту реабілітації осіб з інвалідністю навчально-наукового лікувального комплексу Вінницького національного медичного університету імені М.І. Пирогова. За результатом переогляду Центральна медико-соціальна експертна комісія МОЗ приймає рішення щодо скасування, підтвердження, зміни попереднього висновку або формування нового висновку. У разі відмови особи, зазначеної у запиті, постанові слідчого, прокурора, ухвалі слідчого судді, від повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень та/або неприбуття такої особи, крім випадків наявності виключних підстав, до державної установи Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України або Науково-дослідного інституту реабілітації осіб з інвалідністю навчально-наукового лікувального комплексу Вінницького національного медичного університету імені М.І. Пирогова приймається рішення про скасування попереднього рішення комісії. Виключними підставами для перенесення строку проведення повного медичного обстеження є відрядження, тимчасова непрацездатність або мобілізація до Збройних Сил.

Також суд зазначає, що Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан з 24.02.2022. У подальшому строк дії воєнного часу продовжений та триває станом на час розгляду справи.

Рішенням Ради національної безпеки і оборони України від 30 серпня 2023 року "Про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України", уведеним в дію Указом Президента України від 12 вересня 2023 року №576/2023, зокрема, визначено Кабінету Міністрів України забезпечити у тримісячний строк провести перевірку обґрунтованості рішень медико-соціальних експертних комісій та військово-лікарських комісій щодо встановлення інвалідності, визнання непридатності до військової служби, прийнятих у період дії правового режиму воєнного стану в Україні (тобто з 24 лютого 2022 року).

У разі виявлення фактів необґрунтованого прийняття таких рішень визначено ініціювати їх перегляд у встановленому порядку та інформувати за наявності підстав відповідні правоохоронні органи.

Разом з цим, 08.03.2022 Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову №225 «Деякі питання порядку проведення медико-соціальної експертизи на період дії воєнного стану на території України», яка передбачає, що на період дії воєнного стану на території України та протягом шести місяців після його припинення або скасування у разі коли особа, що звертається для встановлення інвалідності, не може прибути на огляд до медико-соціальної експертної комісії, така комісія може приймати рішення про встановлення інвалідності заочно на підставі направлення лікарсько-консультативної комісії.

Отже, пунктом 13 Положення №1317 на Центральну медико-соціальну експертну комісію МОЗ покладено повноваження перевірки обґрунтованості рішень, прийнятих обласними, Київською та Севастопольською центральними міськими комісіями, та їх скасування.

Також, зі змісту наведених норм, зокрема пункту 13 Положення № 1317 вбачається, що Центральна медико-соціальна експертна комісія МОЗ здійснює переогляд саме на виконання постанови слідчого, прокурора, ухвали слідчого судді або за запитом правоохоронних органів.

Крім того, за наслідками такого переогляду приймається рішення.

Також, зі змісту Постанови № 225 вбачається, що на період дії воєнного стану комісія може приймати рішення про встановлення інвалідності заочно, але лише, якщо особа не може прибути на огляд до медико-соціальної експертної комісії.

Проводячи аналіз спірних правовідносин, суд наголошує на наступних особливостях.

Перш за все, відповідач проти позову не заперечував. Згідно наданого відзиву, відповідач вказав, що «оцінку процедури скасування інвалідності ОСОБА_1 має вирішити суд».

Окрім того, у відзиві відповідач зазначив, що Медико-експертна справа ОСОБА_1 знаходиться у Малиновській окружній прокуратурі міста Одеси. 14.07.2025 року на виконання ухвали суду Малиновською окружною прокуратурою міста Одеси направлено копію Медико-експертної справи ОСОБА_1 . Згідно вказаної справи вбачається, що позивачу було встановлено групу інвалідності. При цьому жодного документу, на підставі якого прийнято оскаржуване рішення про скасування рішення про встановлення інвалідності ОСОБА_1 , Медико-експертна справа не містить.

По суті прийнятого рішення, суд звертає увагу, що у спірному періоді ще діяло Положення №1317. Вказаним Положенням на Центральну медико-соціальну експертну комісію МОЗ покладено повноваження перевірки обґрунтованості рішень. У свою чергу, Державний заклад «Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я України» - адреса: вул.Костянтинівська 36, м.Київ, 04071, це окрема юридична особа. Тобто, виключно вказана особа має повноваження на здійснення перевірки (переогляду) за зверненням органу прокуратури.

Це означає, що відповідач у даній справі не має повноважень на здійснення переогляду та прийняття рішення про скасування інвалідності.

Більше того, переогляд здійснюється у встановленому порядку, а саме: Медико-соціальна експертиза проводиться на підставі медичних документів, сформованих за результатами повного медичного обстеження та проведених необхідних досліджень на базі державної установи Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України або Науково-дослідного інституту реабілітації осіб з інвалідністю навчально-наукового лікувального комплексу Вінницького національного медичного університету імені М.І. Пирогова. За результатом переогляду Центральна медико-соціальна експертна комісія МОЗ приймає рішення щодо скасування, підтвердження, зміни попереднього висновку або формування нового висновку.

Натомість, у правовідносинах стосовно позивача рішення було прийнято виключно за зверненням прокуратури на підставі фактів, які самою комісією не перевірялись. Матеріали справи не містять медичних документів, сформованих за результатами повного медичного обстеження та проведених необхідних досліджень на базі уповноважених установ.

Невідповідність приписам Положення зауважується судом і при оцінці самого рішення, яке має протокольний характер, а не прийняте згідно пункту 13 (абз. 10) Положення №1317.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що скасування рішення позивача про встановлення йому інвалідності прийнято:

не уповноваженим на це органом;

без дослідження медичних даних згідно медичних документів, сформованих за результатами повного медичного обстеження та проведених необхідних досліджень на базі уповноважених установ;

без дотримання форми прийняття такого рішення.

З огляду на вказане, суд вважає за потрібне визнати протиправним та скасувати рішення Комунальної установи «Одеський обласний центр медико-соціальної експертизи», оформлене Протоколом від 05.12.2024 року, а частині скасування рішення щодо встановлення 03.01.2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , другої групи інвалідності загальне захворювання.

Щодо захисту порушеного права позивача.

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

У якості позовної вимоги позивач просить суд зобов`язати Комунальну установу «Одеський обласний центр медико-соціальної експертизи» відновити йому статус особи з інвалідністю, з приводу чого суд наголошує на такому.

Згідно ч.3 ст.245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

На переконання суду, у даній справі скасування спірного рішення є самодостатнім способом захисту порушеного права, оскільки акт, який нівелював правовий статус особи з інвалідністю ІІ групи позивача, відсутній. Тобто, правовий статус позивача відновлено.

Більше того, відповідач наразі перебуває у стані припинення, з огляду на що виконувати функції органу, який встановлює групу інвалідності, відповідач не може.

Постановою Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2024 р. № 1338 затверджено Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи.

Згідно п.1-3 Положення це Положення визначає основні організаційні засади формування та функціонування експертних команд з оцінювання повсякденного функціонування особи (далі - експертні команди).

Експертні команди формуються та функціонують у кластерних та/або надкластерних закладах охорони здоров`я, а також за потреби та/або в разі відсутності затвердженої спроможної мережі закладів охорони здоров`я на території регіону в закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності (далі - заклади охорони здоров`я).

Перелік закладів охорони здоров`я комунальної форми власності визначається керівником обласної, Київської міської державної адміністрації (військової адміністрації) та з обґрунтуванням надсилається на погодження до МОЗ.

Перелік закладів охорони здоров`я державної форми власності визначається МОЗ.

Перелік лікарів, які мають право проводити оцінювання повсякденного функціонування особи та входити до складу експертних команд, затверджується керівником закладу охорони здоров`я, та підлягає оновленню не менш як один раз на рік.

В межах даної справи судом встановлено, що Комунальна установа «Одеський обласний центр медико-соціальної експертизи» на даний момент не уповноважена здійснювати встановлення груп інвалідності, а саме скасування спірного рішення повертає правовий статус позивача особи з інвалідністю, адже тепер рішення від 03.01.2024 року про встановлення інвалідності є чинним.

З огляду на вказане, у позовних вимогах про зобов`язання відновити статут особи з інвалідністю слід відмовити.

Частиною другою ст.9 КАС України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно ч.ч.1, 3 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору, судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача не стягується.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 6, 8, 9, 14, 22, 139, 241, 242-246, 250, 255, 295, КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Комунальної установи «Одеський обласний центр медико-соціальної експертизи» (місцезнаходження: 65003, м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 40; ) про визнання протиправним та скасування рішення про скасування рішення щодо встановлення другої групи інвалідності та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комунальної установи «Одеський обласний центр медико-соціальної експертизи», оформлене Протоколом від 05.12.2024 року, а частині скасування рішення щодо встановлення 03.01.2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , другої групи інвалідності загальне захворювання.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів в порядку приписів ст. 295 КАС України.

Рішення набирає законної сили згідно з приписами ст. 255 КАС України.

Повний текст рішення складено та підписано 16.07.2025 р.

Суддя О.М. Тарасишина