Справа № 761/9262/25
Суддя: Волошин В. О.
Дата ухвалення: 2025-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 761/9262/25
Провадження № 2-а/761/597/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Волошина В.М.,

при секретарі: Харечко О.В.,

розглянувши в приміщенні суду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: головний спеціаліст - інспектор з благоустрою Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Кононенко В`ячеслав Ігорович про поновлення строку; визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення; закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

У березні 2025р. позивач ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), в якому просив суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову Адміністративної комісії при виконавчому органі Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 18 лютого 2025р. № 387 про накладення адміністративного стягнення, якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 1700,0 грн. за порушення, передбачене ст. 152 КУпАП та пунктами 15.1.1, 15.3.4 Правил благоустрою міста Києва, затверджених рішенням Київської міської ради від 25 грудня 2008р. за № 1051/1051 (далі по тексту - Правил благоустрою міста Києва);

- закрити провадження по адміністративній справі, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , вказаних в протоколі від 30 січня 2025р. № та в постанові Адміністративної комісії при виконавчому органі Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 18 лютого 2025р. № 387.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 18 лютого 2025р. Адміністративною комісією при виконавчому органі Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) було складено постанову № 387 про накладення адміністративного стягнення, якою встановлено, що 30 січня 2025р. о 14:00 год. по вул. Д. Монастирського, 3А, в м. Києві, позивач порушив благоустрій території, а саме: проведення ремонтних робіт без контрольної картки на тимчасове порушення благоустрою, виданої Департаментом територіального контролю м. Києва, за що передбачена відповідальність за ст. 152 КУпАП.

На думку позивача його було притягнуто до адміністративної відповідальності з недотриманням встановленого порядку; постанова прийнята з порушенням його прав та чинного законодавства, є необґрунтованою, незаконною та підлягає скасуванню. Розгляд справи Адміністративною комісією відбувся у його відсутність, при цьому про час та місце розгляду справи він взагалі не був повідомлений в установленому законом порядку. В протоколі про адміністративне правопорушення, у відповідній графі, інспектором особисто були записані пояснення позивача по суті адміністративного правопорушення, які він не надавав.

Одночасно з позовом, стороною позивача було подано до суду заяву про поновлення строку на оскарження вище зазначеної постанови, оскільки оскаржувана постанова була отримана позивачем, після надсилання її поштовим зв`язком.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11 березня 2025р. відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

18 квітня 2025р. на адресу суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач проти позову заперечив, посилаючись на його необґрунтованість. Так, на думку відповідача, позивачем не доведено відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 152 КУпАП та відповідно не спростовано правомірність дій відповідача при винесенні оскаржуваної постанови. При цьому відповідачем вказано, що зі змісту матеріалів фотофіксації, які у якості доказу відповідачем приєднуються до відзиву на позов, вбачається, що позивачем дійсно були порушені Правил благоустрою міста Києва. Також, відповідач звертав увагу суду, що в протоколі про адміністративне правопорушення, позивач визнавав свою вину та клопотав про розгляд справи у його відсутність. Крім того, позивачем не було оскаржено в установленому законом порядку, виданий припис.

До моменту розгляду справи по суті від позивача будь-яких клопотань щодо відкладення розгляду справи, долучення доказів, що спростовували вчинення позивачем адміністративного правопорушення, не надходило.

18 квітня 2025р. на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій сторона позивача заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, зазначивши, що письмові пояснення, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення не були здійснені особисто позивачем, надана до відзиву фотокартка, на якій на думку сторони позивача зафіксовано факт правопорушення позивачем Правил благоустрою міста Києва, не містить взагалі відомостей (координати) вчинення правопорушення, час та місце вчинення, і на цій фотокартці відсутній взагалі позивач, при цьому сторона позивача звертала увагу суду, що земельна ділянка, на якій було виявлено порушення Правил благоустрою міста Києва знаходиться в користуванні іншої юридичної особи, з якою позивач не перебуває у трудових відносинах.

18 квітня 2025р. на адресу суду надійшло клопотання сторони відповідача, про залучення до участі у справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: головного спеціаліста - інспектора з благоустрою Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Кононенка В.І., яким було складено протокол про адміністративне правопорушення, відносно позивача.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 22 квітня 2025р. було залучено до участі у справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: головного спеціаліста - інспектора з благоустрою Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Кононенка В.І., на підставі клопотання сторони відповідача.

06 травня 2025р. на адресу суду надійшли письмові пояснення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: головний спеціаліст - інспектор з благоустрою Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Кононенка В.І.

14 травня 2025р. на адресу суду надійшли письмові заперечення сторони позивача на письмові пояснення третьої особи.

Заперечення на відповідь на відзив стороною відповідача не подавались.

Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Щодо поновлення процесуального строку, то суд вважає, що позивачем пропущено строк з поважних причин, враховуючи час отримання ним оскаржуваної постанови, а тому такий строк підлягає поновленню.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи, і це встановлено судом, що 30 січня 2025р. третьою особою: головним спеціалістом - інспектором з благоустрою Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Кононенком В.І. було складено протокол № про адміністративне правопорушення відносно позивача, за порушення пунктів 15.1.1, 15.3.4 Правил благоустрою міста Києва, чим порушені вимоги ст.152 КУпАП. Як зазначено в зазначеному протоколі, 30 січня 2025р. о 14:00 год., по вул. Д.Монастирського, 3А, в м. Києві було виявлено порушення благоустрою, а саме: електромонтером з ремонту та обслуговування електроустановок ТОВ «Компанія «Пауер» ОСОБА_1 порушено Правила благоустрою міста Києва, проведення ремонтних робіт без контрольної картки на тимчасове порушення благоустрою виданого Департаментом територіального контролю м. Києва.

В протоколі, в особистих поясненнях ОСОБА_1 вказано наступне: «… дані записано вірно. С протоколом згідний прошу розглянути протокол без моєї участі. Другий примірник отримав.».

Звертаючись до суду з вказаним позовом, сторона позивача наголошувала, що особисто письмові пояснення в зазначеному вище протоколі про адміністративне правопорушення не надавала, наголошуючи, що про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення не була повідомлена в установленому законом порядку.

Другий примірник протоколу позивач отримав про що свідчить його особистий підпис.

У відзиві на позов, сторона відповідача визнала той факт, що позивач, як особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не була повідомлена про час та місце розгляд справи про адміністративне правопорушення, враховуючи наявне в протоколі клопотання позивача.

Постановою № 387 про накладення адміністративного стягнення від 18 лютого 2025р. Адміністративна комісія при виконавчому органі Київської міської ради (Київській міській державній адміністрації) встановила, що позивач ОСОБА_1 порушив благоустрій території, а саме: 30 січня 2025р. о 14:00 год., по вул. Д.Монастирського, 3А, в м. Києві, позивач, який працює на посаді електромонтера з ремонту та обслуговування електроустановок ТОВ «Компанія «Пауер» було порушено Правила благоустрою міста Києва, а саме проведення ремонтних робіт без контрольної картки на тимчасове порушення благоустрою виданого Департаментом територіального контролю м. Києва, чим порушено пункти 15.1.1., 15.3.4 Правил благоустрою міста Києва, чим порушені вимоги ст.152 КУпАП, у зв`язку з чим на позивача було накладено штраф, у розмірі 1700,0 грн.

Позивач не був присутній на розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Частиною 1 ст. 218 КУпАП встановлено, що адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 152 цього Кодексу.

Відповідно до пп. 5.2 п. 5 Положення про адміністративну комісію при виконавчому органі Київської міської ради (Київській міській державній адміністрації), затвердженого рішенням Київської міської ради від 23 вересня 2021р. № 2381/2422, підставою для розгляду адміністративною комісією справи є протокол про адміністративне правопорушення, складений у встановленому порядку уповноваженою на те посадовою особою, іншими особами відповідно до статті 255 КУпАП.

Стаття 152 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів.

Статтею 14 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» передбачено, що об`єкти благоустрою використовуються відповідно до їх функціонального призначення для забезпечення сприятливих умов життєдіяльності людини на засадах їх раціонального використання та охорони з урахуванням вимог правил благоустрою території населених пунктів, інших вимог, передбачених законодавством.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 34 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», правила благоустрою території населеного пункту (Правила) - нормативно-правовий акт, яким установлюються вимоги щодо благоустрою території населеного пункту.

Правила розробляються на підставі Типових правил благоустрою території населеного пункту для всіх сіл, селищ, міст і затверджуються відповідними органами місцевого самоврядування.

Пункти 15.1.1., 15.3.4 Правил благоустрою міста Києва, передбачають, що підставою на порушення існуючого благоустрою та його відновлення у місті Києві є контрольна картка на тимчасове порушення благоустрою. Контрольна картка на тимчасове порушення благоустрою та його відновлення на період виконання земляних і монтажних робіт, пов`язаних з прокладанням, перекладанням, ремонтом, у тому числі ліквідації аварій інженерних мереж і споруд, будівництвом і ремонтом будинків, транспортних магістралей, доріг, площ, інженерних вишукувань, благоустроєм та озелененням територій, надається на підставі письмового звернення замовника (забудовника), в якому повинні бути вказані адреса, назва та характеристика виконуваних робіт. До листа додається заявка встановленої форми (інформація про виконавця робіт і замовника).

Прокладання, реконструкція та ремонт інженерних мереж: - план зовнішніх інженерних мереж, зареєстрований в Управлінні інженерного обладнання та підготовки територій Головного управління містобудування та архітектури; - розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про дозвіл на виконання робіт на проїзній частині вулиць (при необхідності); - графік виконання робіт.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського благоустрою.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає у порушенні правил благоустрою територій міст та інших населених пунктів.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності.

Суб`єктами правопорушення можуть бути як посадові особи, так і громадяни.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При зверненні до суду з позовною заявою позивач вказував, що він не є суб`єктом, яким були порушені Правила благоустрою міста Києва.

Однак зазначені твердження позивача, не були спростовані відповідачем, шляхом надання, в якості письмового доказу матеріалів фотофіксації, з яких не можливо встановити час та місце вчинення правопорушення, а також суб`єкт, який вчинив це правопорушення.

Разом з тим, в протоколі про адміністративне правопорушення, містяться пояснення позивача про визнання ним обставин правопорушення, проте за змістом позову, позивач наголошував неодноразово, що зазначені пояснення ним не були написані.

Як наголошує ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі наданих письмових, речових і електронних доказів; висновків експертів; показань свідків.

За змістом ч. 1, 2 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За приписами ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Як регламентує ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також беручи до уваги висновки Європейського суду з прав людини, у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016р.) Європейський суд прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Зазначене вище дозволяє суду прийти до висновку, що відповідачем не розкрито суті вчиненого позивачем правопорушення, хоча формулювання повинно бути конкретним, оскільки є важливою умовою справедливого та об`єктивного розгляду справи та є необхідним для підготовки до належного захисту, на що неодноразово наголошував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини.

Відповідно до пункту 3 ч. 3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, з урахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, дозволяє суду прийти до висновку, що позивач взагалі не був обізнаний про розгляд справи про адміністративне правопорушення щодо нього за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого саме ч. 1 ст. 152 КУпАП, при цьому, не зазначення відповідачем суті правопорушення не свідчить про факт його відсутності, а тому суд дійшов до висновку, що оскаржувану постанову слід скасувати, та надіслати справу про адміністративне правопорушення на новий розгляд до компетентного органу, а саме: Адміністративної комісії при виконавчому органі Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Так, судом враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ст. 139 КАС України на користь держави за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень (відповідача) підлягає стягненню судовий збір у розмірі 484,48 грн.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 19, 25, 72, 77, 78, 90, 121, 139, 241-246, 250, 251, 286, 293, 295 КАС України; ст. 19 Конституції України; ст. ст. 7, 9, 22, 33-35, 38, 152, 245, 251, 254, 280, 284 КУпАП, суд, -

в и р і ш и в :

Поновити ОСОБА_1 процесуальний строк для звернення до суду з вказаним адміністративним позовом.

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Хрещатик, 36), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: головний спеціаліст - інспектор з благоустрою Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Кононенко В`ячеслав Ігорович (місцезнаходження: м. Київ, вул. Дегтярівська, 31, корп. 2) про поновлення строку; визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення; закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Скасувати постанову № 387 про накладення адміністративного стягнення від 18 лютого 2025р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 152 КУпАП та накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 1700,00 грн.

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 152 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення № від 30 січня 2025р.) направити на новий розгляд до Адміністративної комісії при виконавчому органі Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на користь держави судовий збір у розмірі 484 /чотириста вісімдесят чотири/ грн. 48 коп.

В решті позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: