Справа № 620/6573/24
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції Непочатих В.О.
Суддя-доповідач Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2025 року Справа № 620/6573/24

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Мєзєнцева Є.І.,

за участі секретаря Бродацької І.А.,

Позивачки ОСОБА_1

представниці Відповідача Паншиної І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2025 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Чернігівській області

про визнання протиправним та скасування наказу,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи

ОСОБА_1 (далі - Позивачка) звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Чернігівській області (далі - Відповідач) в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ в.о. начальника Головного управління ДПС у Чернігівській від 25.04.2024 № 25-дс «Про накладення дисциплінарного стягнення», яким ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності та оголошено дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

В обґрунтування своїх вимог Позивачка посилалася на те, що спірний наказ не відповідає вимогам статей 67 та 74 Закону України «Про державну службу» в частині не врахування при застосуванні дисциплінарного стягнення характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця, обставин, за яких він був вчинений, відсутності тяжких наслідків, попередньої поведінки державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків, позитивних результатів оцінювання службової діяльності, та відповідності обраного виду дисциплінарного стягнення тяжкості дисциплінарного проступку.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2025 року адміністративний позов було задоволено.

Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції прийшов до висновку про відсутність недоліків в організації роботи Позивачкою підпорядкованого підрозділу з огляду на не встановлення строків здійснення зазначених заходів стягнення податкового боргу, а також здійснення податковими керуючими своїх функцій і повноважень відповідно до чинного законодавства у розумні строки, відсутність тяжких наслідків.

Також суд зазначив, що при визначені Позивачці виду дисциплінарного стягнення, не враховано відсутність обставин, що обтяжують відповідальність державного службовця, а також наявність таких обставинам, що пом`якшують відповідальність державного службовця, як попередня бездоганна поведінка та відсутність дисциплінарних стягнень, високі показники виконання службових завдань.

Крім того, суд зазначив що Дисциплінарною комісією не доведено як допущення Позивачкою проступку, так і наявність причинного зв`язку між її протиправною поведінкою і настанням певних наслідків, які є обов`язковими і необхідними умовами для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, Відповідач подав апеляційну скаргу у якій просять його скасувати та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, стверджуючи, що подання дисциплінарної комісії містить висновок про наявність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстави для його притягнення до дисциплінарної відповідальності, а також вид дисциплінарного стягнення, рекомендованого для застосування.

При цьому, Апелянт посилається на висновки перевірки стану організації роботи управління по роботі з податковим боргом в ході якої встановлено випадки порушення вимог положення №610 щодо своєчасного направлення податкових вимог. Також встановлено зволікання при підготовці для звернення до суду з позовом щодо стягнення коштів з рахунків платників податків, щодо погашення чим податкового боргу за рахунок майна, що належить платнику податків що затримує процес стягнення податкового боргу, нездійснення опису майна боржника в податкову заставу та інші порушення, які полягають у своєчасному виконанні вимог законодавства.

Також Апелянт зазначив, що саме на Позивачку, як на начальника управління по роботі з податковим боргом ГУ ДПС, покладено керівництво діяльністю управління та організацію роботи з виконання встановлених завдань з погашення податкового боргу, організація роботи щодо підготовки матеріалів для звернення до суду.

З цих та інших підстав Апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції прийнято за неповно встановлених обставин справи та з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про закриття провадження.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.05.2025 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.

Від Позивачки надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому вона просить таку скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, зазначаючи, що доводи Апелянта не спростовують правильності висновків суду першої інстанції та стверджуючи про законність та обґрунтованість.

У судовому засіданні представниця Апелянта просила апеляційну скаргу задовольнити в межах доводів та вимог, викладених письмово безпосередньо у скарзі.

Позивачка у судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечувала. Просила рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.

Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 з 14.09.2022 працює на посаді начальника управління по роботі з податковим боргом Головного управління ДПС у Чернігівській області /т.1 а.с. 28/

Наказом Головного управління ДПС у Чернігівській області від 26.02.2024 № 13-дп, на підставі підпункту 1.4 пункту 1 доручення в.о. начальника Головного управління ДПС у Чернігівській області від 23.02.2024 № 28/25-01-01-01 до доповідної записки сектору забезпечення відомчого контролю від 12.02.2024 № 39/25-01-02-11 порушено дисциплінарне провадження стосовно начальника управління по роботі з податковим богом Головного управління ДПС у Чернігівській області ОСОБА_1 з метою визначення в її діях ознак дисціплінарного проступку /т.1 а.с. 72/.

Наказом Головного управління ДПС у Чернігівській області від 26.03.2024 №32-дг термін здійснення дисциплінарного провадження продовжено по 25.04.2024 /т. 1 а.с. 73/.

16.04.2024 Дисциплінарною комісією з розгляду дисциплінарних справ Головного у управління ДПС у Чернігівській області винесено подання № 131/25-01-01-01-33, яким встановлено наявність у діях/бездіяльності начальника управління по роботі з податковим боргом Головного управління ДПС у Чернігівській області ОСОБА_2 дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 5 частини другої статті 65 Розділу VIII Закону № 889 та запропоновано застосувати дисциплінарне стягнення у виді догани, передбаченого частиною третьою статті 66 Розділу VIII Закону № 889, за неналежне виконання посадових обов`язків, що полягає в незабезпеченні достатнього рівня організації роботи та контролю підпорядкованого структурного підрозділу, що призвело до порушення виконання вимог статей 88, 89, затягування виконання норм статті 95 Податкового кодексу України, розділу V Порядку призначення та звільнення податкового керуючого з визначенням його функцій та повноважень, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 25.05.2017 № 529, порушення положень пункту 5 розділу IV Порядку направлення контролюючими органами податкових вимог платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.06.2017 № 610 /т.1 а.с. 82-90/.

Наказом Головного управління ДПС у Чернігівській області від 25.04.2024 № 25-дс «Про накладення дисциплінарного стягнення» до начальника управління по роботі з податковим боргом Головного управління ДПС у Чернігівській області ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани за вчинення нею дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 5 частини другої статті 65 Розділу VIII Закону України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу» /т.1 а.с. 95-98/.

Не погоджуючись з вказаним наказом, Позивачка звернулася до суду з цим позовом.

Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII (далі - Закон № 889-VIII), Положенням про Державну службу України з лікарських засобів та контролю за наркотиками, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 2015 р. № 647 (далі - Положення №647), Порядком здійснення дисциплінарного провадження, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 грудня 2019 р. № 1039 (далі - Порядок №1039).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом, який регулює відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, є Закон № 889-VIII. Цим Законом визначено принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях.

Згідно зі статтею 8 Закону України № 889-VIII державний службовець зобов`язаний, зокрема, дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки та умови контракту про проходження державної служби (у разі укладення).

Приписами статті 64 Закону № 889-VIII встановлено, що за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Частиною першою статті 65 Закону № 889-VIII передбачено, що підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 65 Закону № 889-VIII дисциплінарним проступком є невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.

Приписами частини першої статті 66 Закону № 889-VIII закріплено, що до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.

Дисциплінарні стягнення накладаються (застосовуються) на державних службовців, які займають посади державної служби категорій «Б» і «В»: зауваження - суб`єктом призначення; інші види дисциплінарних стягнень - суб`єктом призначення за поданням дисциплінарної комісії (пункт 2 частини другої статті 68 Закону № 889-VIII).

Згідно з частиною першою, десятою та одинадцятою статті 69 Закону № 889-VIII для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ.

Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення. Суб`єкт призначення протягом 10-ти календарних днів зобов`язаний прийняти рішення на підставі пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії або надати вмотивовану відмову протягом цього строку.

Висновки суду апеляційної інстанції.

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що законодавством регламентовано обов`язок осіб, які проходять державну службу, сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки. Невиконання або неналежне виконання посадових обов?язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень є одним з видів дисциплінарних проступків за вчинення якого до держслужбовців може бути застосовано захід дисциплінарного стягнення, зокрема догана.

Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку. Обов`язок доведення всіх складових дисциплінарного проступку покладається на роботодавця.

Згідно з обставинами цієї справи, до Позивачки застосовано дисциплінарне стягнення за вчинення нею дисциплінарного проступку, що полягає у неналежному виконанні посадових обов`язків, зокрема в незабезпеченні ОСОБА_1 як начальником управління по роботі з податковим боргом достатнього рівня організації роботи та контролю підпорядкованого структурного підрозділу, що призвело до порушення виконання вимог податкового законодавства.

У постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 811/1202/18 Верховний Суд наголосив, що для застосування дисциплінарного стягнення уповноваженому органу необхідно встановити наявність всіх елементів складу дисциплінарного проступку - об`єкту, об`єктивної сторони, суб`єкта, суб`єктивної сторони, а також врахувати інші обставини, що мають значення: ступінь тяжкості, наявність шкоди, особу працівника.

Об`єктивна сторона дисциплінарного проступку складається з протиправної поведінки суб`єкта (працівника), шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ними й поведінкою особи, що притягається до відповідальності. Протиправність поведінки полягає в порушенні трудових обов`язків, закріплених нормами загального та спеціального законодавства про працю: КЗпП України, Законом №889, правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, а також у порушенні або невиконанні наказів і розпоряджень власника, уповноваженої ним адміністрації.

У контексті об`єктивної сторони дисциплінарного проступку, пов`язаного з неналежним контролем керівника за діями підпорядкованих осіб, необхідно встановити такі обставини: чи був на керівника покладений обов`язок здійснювати контроль за роботою підлеглих, зокрема в частині направлення податкових вимог, звернення до суду з позовами про стягнення податкового боргу (посадовою інструкцією, нормативними актами, що регулюють його діяльність); чи дійсно керівник неналежно виконував цей обов`язок (наприклад, не перевіряв документи, не здійснював контроль, не організував належний інструктаж для підлеглих); чи мали місце порушення податкового законодавства підлеглими та чи підтверджені вони належними доказами; чи були ці підлеглі притягнуті до дисциплінарної відповідальності за відповідні порушення, чи оскаржували вони накази про притягнення та які результати такого оскарження.

При цьому визначальним у встановленні об`єктивної сторони з точки зору складу дисциплінарного проступку, що полягає у неналежному контролі за діями підлеглих, є доведеність факту порушення податкового законодавства підлеглими. Важливо підкреслити, що керівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності за неналежний контроль за діями підлеглих, які допустили відповідні порушення, якщо відносно підлеглих не вирішувалося питання про притягнення їх до дисциплінарної відповідальності за допущені порушення або їх дії (рішення) визнані правомірними.

Аналогічні правові висновки викладено у постанові Верховного Суду від 03.04.2025 у справі № 380/3258/23.

Як вбачається з матеріалів справи, Апелянт, стверджуючи про неналежне виконання Позивачкою посадових обов`язків, зазначає, що робочою групою ДПС встановлено наступні недоліки та порушення організації роботи управління по роботі з податковим боргом ГУ ДПС:

1) встановлено випадки порушення вимог положення пункту 5 розділу IV Порядку направлення контролюючими органами податкових вимог платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.06.2017 № 610 (ТОВ «Ічня Екопродукт», ПАТ Шляхова ремонтно-будівельна дільниця №7, ФГ «Вершина-Агро»);

2) встановлено зволікання при підготовці матеріалів для звернення з позовом до суду щодо стягнення коштів з рахунків платника податків у банках (ст. 95 Податкового кодексу України), що свою чергу затримує процес стягнення податкового боргу (в окремих випадках більше одного, двох років) (в т.ч. ТОВ «Добрянка»);

3) щодо підприємств боржників за даними звітності, на балансі яких перебувають основні засоби та за якими (станом на 01.11.2023) обліковується податковий борг, встановлено, що опис майна у податкову заставу станом на 01.11.2023 не здійснювався, чим порушено вимоги статей 88, 89 Податкового кодексу України та не дотримано вимоги Порядку застосування податкової застави контролюючими органами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 16.06.2017 № 586 (далі - Порядок №586) (КП «НУВКГ», ТОВ «Текссил», КП «Арт-С», Санаторій «Остреч», ТОВ «Козелецьгазмонтаж», ТОВ «Альянс РД», ПГІ «Смолянка-Агро»);

4) встановлено випадки невжиття заходів щодо отримання дозволу суду на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна, що належить боржнику, чим порушено вимоги статті 95 Податкового кодексу України та недотримано вимоги розділу V Порядку призначення та звільнення податкового керуючого з визначенням його функцій та повноважень, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 25.05.2017 № 529 (далі - Порядок № 529) (ТОВ «Леском Салдинг», ПрАТ Ніжинський завод сільськогосподарського машинобудування»);

5) встановлено недотримання вимог щодо своєчасності опису податковим керуючим майна платника податків у податкову заставу (ТОВ «Сож-Агро», ПрАТ «Чернігів-Лада», ТОВ «Олімп-С»);

6) встановлено окремі порушення порядку списання безнадійного податкового боргу платників податків (прийняття 26.02.2021 прийнято рішення керівника територіального органу ДПС про прощення (списання)/визнання погашеною безнадійної заборгованості щодо ФОП ОСОБА_3 , та 27.05.2021 щодо ФОП ОСОБА_4 )

Надаючи оцінку таким доводам Апелянта з урахуванням викладеного вище, колегія суддів відзначає, що у матеріалах судової справи відсутні належні та допустимі докази у контексті ст. 73-74 КАС Україні, які дозволяли б колегії суддів стверджувати, що відносно підлеглих Позивачки вирішувалося питання про притягнення їх до дисциплінарної відповідальності за допущені саме ними порушення вимог податкового законодавства.

Разом з тим, аналізуючи доводи податкового органу у контексті доведеності факту порушення податкового законодавства підлеглими ОСОБА_1 , колегія суддів зазначає наступне.

Щодо порушення порядку направлення податкової вимоги платникам ТОВ «Ічня Екогіродукт», ПАТ Шляхова ремонтно-будівельна дільниця № 7, ФГ «Вершина-Агро».

Відповідно до пункту 5 розділу IV Порядку направлення податковими органами податкових вимог платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.06.2017 № 610 зареєстрований в Міністерстві юстиції 24.07.2017 за № 902/30770, податкова вимога, що надсилається (вручається) у паперовій формі, у день її формування в ІТС друкується у двох примірниках, підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) податкового органу, скріплюється печаткою податкового органу та не пізніше наступного робочого дня один примірник надсилається (вручається) платнику податків, другий долучається до справи платника податків.

Разом з тим, податкова вимога № 0-2501 щодо платника - ПрАТ «Шляхова ремонтно-будівельна дільниця № 7» сформована 08.08.2023, а скерована платнику 09.08.2023, тобто з дотриманням встановлених строків, що підтверджується копією зазначеної податкової вимоги, списком згрупованих відправлень від 09.08.2023 та копією конверта з календарним штемпелем Укрпошти /т.1 а.с. 100-103/.

Податкові вимоги платникам ФГ «Вершина-Агро» від 12.05.2023 № 02-2501 та ТОВ «Ічня Екопродукт» від 12.05.2023 № 0-2501 були сформовані відповідно 12.05.2023, а скеровані 18.05.2023 /т.1 а.с. 104-107/.

Тобто, з урахуванням вимог зазначеного Порядку направлення податковими органами податкових вимог платникам податків вимог, термін прострочення складає лише 5 днів та є незначним.

При цьому, як правильно встановлено судом першої інстанції та Апелянтом не оспорюється, тяжких наслідків несвоєчасного надсилання податкових вимог не настало, оскільки податковий борг був сплачений, а податкові вимоги відкликані: ФГ «Вершина-Агро» - 18.05.2023; ТОВ «Ічня Екопродукт» - 15.06.2023 /т.1 а.с. 108-110/.

Крім того, як вбачається з листа ДПС України від 05.05.2022 № 4064/6/99-00-13-01-06, відповідно до пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, в редакції Закону України від 03.03.2022 № 118- IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей оподаткування та подання звітності у період дії воєнного стану», починаючи з 24.02.2022 і до припинення/скасування правового режиму воєнного стану підстави для виникнення у платника податків податкового боргу в розумінні підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Кодексу відсутні, а такі грошові зобов`язання вважається не сплаченими / т.1 а.с. 124/.

У зв`язку зі змінами в законодавстві та створення функціоналу для забезпечення необхідних умов для формування податкових вимог та роботи з ними, робота з податковими вимогами розпочалася з 24.03.2023 (лист ДПС України від 22.03.2023 № 6141//7/99-00-13-02-07) / т.1 а.с. 125/.

Таким чином, починаючи з 24.03.2023 необхідно було у короткі терміни сформувати значну кількість податкових вимог за не сплаченими зобов`язаннями, що виникли у період з 24.02.2022 по 22.03.2023.

Також за 2021-2023 роки (період, за який здійснювалась перевірка згідно акту ДПС України від 29.12.2023 року №1729/99-00-02-03-02-14) управлінням по роботі з податковим боргом було сформовано 12337 податкових вимог та вимог зі сплати ЄСВ, що підтверджується звітами ГУ ДПС у Чернігівській області про вжиті заходи з погашення податкового боргу юридичних осіб, фізичних осіб, звітами про вжиті заходи з погашення заборгованості з ЄСВ за 2021, 2022 та 2023 роки /т.1 а.с. 111-123/.

Отже, кількість вимог, надісланих з порушенням встановлених строків, є незначною у порівнянні з загальною кількістю вимог, сформованих та надісланих з дотриманням законодавства, та складає лише 0,016%.

Стосовно зволікання при підготовці матеріалів для звернення з позовом до суду щодо стягнення коштів з рахунків платника податків у банках (в окремих випадках більше одного, двох років), то відповідно до пункту 102.4 статті 102 Податкового кодексу України у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів відзначає, що контролюючий орган ані у спірному наказі, ані у апеляційній скарзі не зазначає жодних доводів та не надає належних та допустимих доказів пропуску строку звернення до суду з позовами щодо конкретних платників податків, а відтак відсутні правові підстави стверджувати про порушення Позивачкою посадової інструкції в цій частині.

Стосовно порушення вимог статей 88, 89 Податкового кодексу України та не дотримання вимог Порядку застосування податкової застави контролюючими органами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 16.06.2017 № 586, а саме не здійснення опису майна у податкову заставу платників КП «НУВКГ», ТОВ «Текссил», КП «Арт-С», Санаторій «Острей», ТОВ «Козелецьгазмонтаж», ТОВ «Альянс РД», ПП «Смолянка-Агро».

Так, Порядок застосування податкової застави контролюючими органами затверджено наказом Міністерства фінансів України від 16.06.2017 №586 (далі - Порядок застосування податкової застави № 586).

Відповідно до розділу ІІІ «Основні функції та повноваження податкового керуючого щодо податкової застави» Порядку призначення та звільнення податкового керуючого з визначенням його функцій та повноважень, затвердженого наказом Мінфіну від 25.05.2017 № 529, визначені, зокрема, такі функції та повноваження: заведення на кожного платника податків, який має податковий борг, справи, у якій у хронологічному порядку зберігаються всі документи, що стосуються здійснюваних платником податків відповідних заходів із погашення податкового боргу; надсилання (вручення) платнику податків податкової вимоги; одержання від платника податків документів, необхідних для опису майна в податкову заставу; здійснення аналізу фінансового стану платника податків, що має податковий борг, та стану забезпечення такого боргу податковою заставою; здійснення опису майна у випадках, передбачених Кодексом, та складання акта опису такого майна; складання акта про відсутність майна, що має бути описане у податкову заставу; складання акта відмови платника податків від опису майна у податкову заставу; реєстрація податкової застави у відповідних державних реєстрах та її виключення з таких реєстрів, тощо.

Тобто, для здійснення опису майна у податкову заставу податковий керуючий має здійснити ряд послідовних дій, а саме: звернутись до платника з листом, що вміщує пропозицію визначити майно, що буде надано у податкову заставу; одержати від платника податків документів, необхідних для опису майна в податкову заставу; з метою встановлення наявності у платника транспортних засобів та техніки звернутись до Держпродспоживслужби, територіального сервісного центру РСЦ МВС та отримати відповідну інформацію щодо зареєстрованого права власності на транспортні засоби; отримати інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта в якій відсутні відомості про зареєстроване право власності на нерухоме майно за відповідачем.

Як вбачається з матеріалів справи, щодо платників здійснювались відповідні заходи, направлені на погашення податкового боргу, що передують опису майна у податкову заставу:

- ТОВ «ТЕКССИЛ» 29.03.2023 направлено податкову вимогу та рішення про опис майна у податкову заставу. За підприємством обліковується нерухоме майно, яке на момент направлення вимоги знаходилось в іпотеці Ощадбанку (іпотечний договір, серія та номер: 6023, виданий 29.08.2018), у зв`язку з чим відсутній пріоритет податкової застави. Також 24.05.2023 порушено провадження у справі № 620/5747/23 за позовом платника щодо скасування податкової вимоги та рішення про опис майна в судовому порядку. 04.12.2023 рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду податкова вимога була скасована / т.1 а.с. 128-131/. За таких обставин опис майна у податкову заставу не може бути здійснений відповідно до пункту 89.1 статті 89 Податкового кодексу України, оскільки податковий борг є неузгодженим;

- КП «Ніжинське управління водопровідно-каналізаційного господарства» є підприємством комунальної власності, стратегічне підприємство для міста Ніжина, оскільки є єдиним підприємством у місті, що здійснює водопостачання та водовідведення. 29.03.2023 було направлено податкову вимогу та рішення про опис майна у податкову заставу. Податковий борг регулярно самостійно сплачується підприємством (у 2023 році сплачено 819,1 тис. грн. ПДВ та 2922,5 тис. грн. ренти) /т.1 а.с. 132-134/. На запит Головного управління ДПС у Чернігівській області від 29.03.2023 платником 12.01.2024 надано в заставу транспортні засоби (21 одиниця на суму 2159,8 тис. грн.), після чого складено акт опису майна у податкову заставу та зареєстровано заставу в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. При цьому, з урахуванням стратегічного значення підприємства податковий орган не має можливості самостійно визначити майно для опису у податкову заставу з метою подальшої реалізації для забезпечення погашення податкового боргу, відчуження якого не нашкодило б виробничій діяльності підприємства. Крім того, відповідно до пункту 5 розділу П «Опис у податкову заставу майна платника податків, що має податковий борг» Порядку застосування податкової застави податковими органами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 16.06.2017 № 586, до акта опису насамперед включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Разом з тим майно даного платника має обмежене застосування (хлораторна будівля, артскважина, труби);

- ТОВ «Козелецьгазмонтаж», податкова вимога від 18.03.2019. Податковий борг регулярно самостійно сплачується підприємством. Станом на 12.03.2024 рахується борг в розмірі 127,9 тис. грн., який виник за період з 02.10.2023 по 01.03.2024. Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, відсутні відомості про наявне право власності на об`єкти нерухомості, тому складено акт опису на майна у майбутньому та зареєстровано 23.01.2024 /т.1 а.с. 137-138/;

- КП «АРТ-С», податкова вимога та рішення про опис майна у податкову заставу від 03.04.2023. Враховуючи, що 06.03.2023 було прийнято рішення про припинення (розпочато ліквідаційну процедуру) Комунального підприємства «АРТ-С», опис майна у податкову заставу не здійснювалось. Застосована процедура, визначена статтею 111 Цивільного кодексу України щодо заявлення кредиторських вимог (вимоги заявлені 05.05.2023) /т.1 а.с. 139-144/. Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, відсутні відомості про наявне право власності на об`єкти нерухомості /т.1 а.с. 147-147/. Складено акт опису майна в майбутньому від 29.11.2023 та зареєстровано у Реєстрі обтяжень /т.1 а.с. 149/;

- ТОВ «АЛЬЯНС РД», у зв`язку з виникненням податкового боргу сформована податкова вимога від 24.07.2023 на суму 12,9 грн. та прийнято рішення про опис майна у податкову заставу /т.1 а.с. 152, 153/. Не зважаючи на незначну суму податкового боргу, були здійснені заходи, направлені на виявлення майна, що може бути предметом податкової застави та 28.11.2023 складено акт опису майна в майбутньому та зареєстровано в Державному реєстрі /т.1 а.с. 158/;

- Менський санаторій «ОСТРЕЧ», податкова вимога 17.04.2023 на суму боргу 24,9 тис. грн. та рішення про опис майна у податкову заставу. Податковий борг є незначним та регулярно самостійно сплачується підприємством. До акта опису насамперед включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Листом від 18.04.2023 ГУ ДПС звернулось до платника з пропозицією щодо самостійного визначення переліку майна для здійснення його опису у податкову заставу. 22.01.2024 від підприємства надійшов лист з переліком майна для виділення у податкову заставу (акт опису складено та внесено до Реєстру) та з гарантією сплати всієї суми податкового боргу до 31.03.2024 /т.1 а.с. 161-167/;

- ПП «СМОЛЯНКА-АГРО» податкова вимога від 05.04.2023 на суму 172,8 тис. грн. та рішення про опис майна у податкову заставу. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за ПП «СМОЛЯНКА-АГРО» відсутні зареєстровані права власності на нерухоме майно. На запит податкового керуючого органами реєстрації РСЦ ГСЦ МВС в Чернігівській області не надані відомості про зареєстровані транспортні засоби. Податкова вимога відкликана 26.01.2024 у зв`язку з повним погашенням підприємством податкового боргу /т.1 а.с. 168-170/.

Таким чином, з урахуванням систематичного здійснення заходів щодо погашення податкового боргу зазначеними платниками у розумні строки, відсутні факти несвоєчасного оформлення актів опису майна у податкову заставу, тож відсутній і склад дисциплінарного проступку щодо неналежного виконання посадових обов`язків позивачем у вигляді не забезпечення достатнього рівня організації роботи та контролю підпорядкованого структурного підрозділу.

Стосовно невжиття заходів для отримання дозволу суду на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна, що належить боржнику ТОВ «Леском Салдинг», ПрАТ «Ніжинський завод сільськогосподарського машинобудування».

Відповідно до підпунктів 95.1, 95.2 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Як вбачається з матеріалів справи, дата виникнення боргу ТОВ «Леском Салдинг» - 29.01.2018, дата направлення податкової вимоги 06.11.2020. Отже, податковий борг виник та податкова вимога була направлена платнику у період, коли Позивачка не перебувала па посаді начальника управління по роботі з податковим боргом.

Борг погашено 20.12.2023 в порядку виконання банком платіжних інструкцій ГУ ДПС відповідно до пункту 95.5 статті 95 Податкового кодексу України /т.1 а.с. 197/.

Стосовно ПрАТ «Ніжинський завод сільськогосподарського машинобудування», то протягом 10 місяців було забезпечено дотримання всіх необхідних умов для звернення до суду з відповідним позовом, а саме: заступником керівника Головного управління ДПС у Чернігівській області від 18.05.2023 прийнято рішення №3/25-01-13-06-20 про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу; розрахунком податкового боргу до рішення керівника охоплені податкові зобов`язання, що виникли станом на 17.02.2023; податковим керуючим Головного управління ДПС у Чернігівській області складено акт опису майна у податкову заставу та зареєстровано податкову заставу Державного реєстру речових прав 23.05.2023.

Надалі до банку, що обслуговує платника, були направлені платіжні інструкції для стягнення коштів з рахунків. Остання платіжна інструкція від 22.11.2023 повернута банком без виконання 13.12.2023, після чого 28.12.2023 подано позов до суду про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна /т.1 а.с. 200-201/.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 29.02.2024 по справі № 620/121/24 позов Головного управління ДПС у Чернігівській області задоволено, надано дозвіл на погашення суми податкового боргу за рахунок майна /т.1 а.с. 198-199/.

Таким чином, викладеним обставинами та наданими доказами підтверджується, що всупереч висновкам дисциплінарної комісії, викладеним у поданні, щодо ПрАТ «Ніжинський завод сільськогосподарського машинобудування» були здійснені дієві заходи з надання судом дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна, а щодо ТОВ «Леском Салдинг» такі заході не могли бути здійснені у зв`язку з погашенням податкового боргу.

Посилання Апелянта на встановлення недотримання вимог щодо своєчасності опису податковим керуючим майна платника податків у податкову заставу (ТОВ «Сож-Агро», ПрАТ «Чернігів-Лада», ТОВ «Олімп-С») та порушення порядку списання безнадійного податкового боргу платників податків (прийняття 26.02.2021 прийнято рішення керівника територіального органу ДПС про прощення (списання)/визнання погашеною безнадійної заборгованості щодо ФОП ОСОБА_3 , та 27.05.2021 щодо ФОП ОСОБА_4 ) колегія суддів до уваги не приймає, оскільки зазначені обставини у спірному наказі не відображені, а відтак не були підставою для притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.

Більш того, як зазначає Апелянт, Позивачка перебуває на посаді начальника управління по роботі з податковим боргом ГУ ДПС у Чернігівській області з 14.09.2022, а тому посилання на прийняття 26.02.2021 та 27.05.2021 рішень керівника територіального органу ДПС про прощення (списання)/визнання погашеною безнадійної заборгованості є безпідставними.

Підсумовуючи усе вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про недоведеність ГУ ДПС у Чернігівській області як роботодавцем Позивачки наявності в її діях/бездіяльності складу дисциплінарного проступку та наявності нормативно-правових підстав для застосування до неї заходу стягнення.

Окрім того, у спірному наказі взагалі не встановлено та не відображено наявність обставин, що відповідно до частин другої та третьої статті 67 Закону № 889-VIII можуть пом`якшувати відповідальність ОСОБА_1 , а саме: попередня бездоганна поведінка та позитивна характеристика, що додатково свідчить про неповноту встановлення Відповідачем усіх обставин, які мали бути значення для прийняття спірного рішення.

Надаючи оцінку всім доводам апеляційної скарги, колегія суддів також приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

Отже, перевіривши рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги, відповідно до ст. 308 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що судом повно та правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, відповідно до вимог ст. 242 КАС України.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційна скарга Головного управління ДПС у Чернігівській області підлягає залишенню без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2025 року - без змін.

Розподіл судових витрат.

Судові витрати, відповідно до ст. 139 КАС України, перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернігівській області залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2025 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлено 14.07.2025.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: О.В. Карпушова

Є.І. Мєзєнцев