Справа № 643/9181/25
Суддя: Пасічник О. М.
Дата ухвалення: 2025-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 643/9181/25
Провадження № 2-а/643/141/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.07.2025 м. Харків

Салтівський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Пасічника О.М.,

за участі: секретаря судового засідання Онди В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

встановив:

06.06.2025 ОСОБА_1 в особі представника адвоката Уманець Андрія Ігоровича звернувся до Салтівського районного суду м. Харкова з позовом в якому просить поновити процесуальний строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення ІНФОРМАЦІЯ_1 № 01/2327 від 21.04.2025; скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення ІНФОРМАЦІЯ_1 № 01/2327 від 21.04.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення; стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір та витрати на правничу допомогу на його користь.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 28.05.2025 року Позивач виявив, що його банківський рахунок заблоковано. В цей же день Позивач звернувся до Адвоката для вирішення питання безпідставного блокування банківського рахунку Позивача. Адвокатом через державний реєстр АСВП було встановлено, що стосовно Позивача відкрито виконавче провадження №78171589 від 26.05.2025р. Оскільки Позивач не брав участі в жодних цивільних, кримінальних, адміністративних та справ в рамках КУпАП то Адвокатом був надісланий на адресу виконавчої служби адвокатський запит про надання копії виконавчого документу, який став підставою для відкриття виконавчого провадження №78171589 від 26.05.2025р. стосовно Позивача.

05.06.2025 року було отриманий відповідь на адвокатський запит від 03.06.2025р. №118868 та копію постанови №01/2327 від 21.04.2025р. (про притягнення Позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. за ч. 3 ст. 210-1КУпАП, за те що Позивач не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 ) про існування, якої Позивачу не було відомо, що підтверджується відсутністю його підпису, як особи, яка притягається до відповідальності, а також відсутність записів про відмову Позивача підписувати постанову та отримувати її.

Таким чином про існування постанови №01/2327 від 21.04.2025р. Позивачу стало відомо лише 05.06.2025 року при отриманні відповіді на адвокатський запит, оскільки вона була винесена без участі Позивача.

Позивач не згоден з Постановою №01/2327 від 21.04.2025р., оскільки жодних протиправних дії не вчиняв та вважає, що дана постанова підлягає скасуванню. Оскільки Постанова №01/2327 від 21.04.2025р. була винесена буз участі Позивача, про що свідчать відсутність підписів в оскаржуваній постанові, а про існування даної постанови Позивач дізнався лише 05.06.2025 року при отриманні відповіді на адвокатський запит то причини пропуску Позивачем строку звернення до суду є поважними.

Позивачем було вчасно уточненні облікові данні, Позивач є особою з інвалідністю ІІІ групи та у Позивача встановлена відстрочка до 04.06.2025 року, а отже законних підстав для виклику Позивача у Відповідача не було.

Позивач, заперечує вчинення ним адміністративного правопорушення та наполягає на тому, що оскільки він не отримував повісток то у нього не могло виникнути обов`язку з`являтись в певний час до ІНФОРМАЦІЯ_3 , а відтак, і відсутній склад правопорушення передбачений ч.3 ст. 210-1 КУпАП, з цих підстав, Позивач вважає, що постанова про адміністративне правопорушення є безпідставною та підлягає скасуванню.

З огляду на вищевикладене, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою Салтівського районного суду міста Харкова від 11 червня 2025 року адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій скасування постанови від 21.04.2025 № 01/2327 по справі про адміністративне правопорушення - залишено без руху.

16.06.2025 на адресу суду надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою Салтівського районного суду міста Харкова від 17 червня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін.

Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Витребувано у ІНФОРМАЦІЯ_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належним чином засвідчені копії матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за наслідками розгляду яких прийнято постанову № 01/2327 від 21.04.2025 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

17.06.2025 копію ухвали, судову повістку та копію позовної заяви з додатками доставлено відповідачу ІНФОРМАЦІЯ_5 на його електронну адресу.

27.06.2025 на адресу суду надійшло клопотання представника позивача про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Ухвалою Салтівського районного суду міста Харкова від 1 липня 2025 року клопотання задоволено залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог ІНФОРМАЦІЯ_6 .

У встановлений судом строк ІНФОРМАЦІЯ_5 відзив по справі не надав, вимоги ухвали щодо надання належним чином засвідчені копії матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за наслідками розгляду яких прийнято постанову № 01/2327 від 21.04.2025 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП не виконав.

У встановлений судом строк третя особа ІНФОРМАЦІЯ_7 пояснення по справі не подав.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення врегульований статтею 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що 21 квітня 2025 року тво. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 майором ОСОБА_2 винесено постанову № 01/2327 по справі про адміністративне правопорушення якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн.

Фактичною підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності стало те, що під час дії воєнного стану в Україні продовженого на підставі Указу Президента України від 15 січня 2025 року №26/2025, затвердженого Законом України від 15 січня 2025 року №4220-ІХ та продовження проведення загальної мобілізації на підставі Указу Президента України від 14 січня 2025 року №27/2025,затвердженого Законом України від 15 січня 2025 року №4221-ІХ громадянин ОСОБА_1 , який перебуває військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 не з`явився за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_3 , надісланою засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням №146 від 20.02.2025 яке повернулось до ІНФОРМАЦІЯ_3 з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою" та відповідно до п.41 «Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року №560) вважається належним чином врученою.

Таким чином, було сформовано електронне звернення Е1574473 від 12.03.2025 ЄДРПВР "Оберіг" від ІНФОРМАЦІЯ_3 до ХРУП №2ГУ НПУ в Харківській області про розшук та доставлення громадянина ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_8 для складання матеріалів щодо адміністративного правопорушення.

Громадянин ОСОБА_1 , порушив вимоги абз. 3 ч. 10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язокі військову службу», п.1 та п.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», п. 20 та п.21 «Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року №560)

Військовозобов`язані це особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави (ч. 9 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»).

Відповідно до абз. 3 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Керівники, інші посадові особи органів виконавчої влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також підприємств, установ, організацій та закладів освіти незалежно від підпорядкування і форми власності та громадяни України, винні в порушенні правил військового обліку громадян України, підготовки громадян України до військової служби, взяття на військовий облік, направлення для проходження базової військової служби, проходження служби у військовому резерві, проходження зборів, мобілізаційної підготовки та мобілізаційної готовності, призову на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, прибуття за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, відповідних підрозділів розвідувальних органів України, а також у вчиненні інших порушень законодавства про військовий обов`язок і військову службу, несуть відповідальність згідно із законом (ч.1 ст. 42 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»).

Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

За порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період, передбачена адміністративна відповідальність відповідно до частини 3 статті 210-1 КУпАП.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до статті 1 Закону України № 389-VІІІ від 12 травня 2015 року «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, що затверджений Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України введений воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався, і продовжує свою дію на час вчинення розгляду справи.

Особливий період закінчується з прийняттям Президентом України відповідного рішення про переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу.

Виходячи із вищевикладеного вбачається, що починаючи з 24 лютого 2022 року і до теперішнього часу в Україні діє режим воєнного стану, який є особливим періодом.

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Згідно з ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП 21 квітня 2025 року відбувався за відсутності ОСОБА_1 . Відповідачем не долучено до матеріалів справи доказів щодо належного повідомлення позивача про час, дату та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, що відбулося 21.04.2025.

Відповідно до статті 278 КУпАП («Підготовка до розгляду справи про адміністративне правопорушення»), орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Отже, необхідність дотримання належного та своєчасного повідомлення особи про час та місце розгляду адміністративної справи прямо регламентована приписами п. 3 статті 278 КУпАП Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КупАП). «факт несвоєчасного повідомлення або неповідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною як такої, що винесена з порушенням установленої процедури. Як наслідок, позивача позбавлено прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати професійну правову допомогу».

Так, вирішуючи питання щодо правомірності притягнення особи до адміністративної відповідальності суди повинні з`ясувати чи було дотримано уповноваженою особою приписи, унормовані у статті 278 КУпАП

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, в адміністративних справах щодо оскарження рішень та дій суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Така презумпція вини покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Недоведена вина прирівнюється до невинуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

За таких обставин суд дійшов висновку, що відповідачем порушено порядок розгляду адміністративної справи, а відтак притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення за таких обставин є безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах у справі про адміністративне правопорушення місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З урахуванням викладених обставин, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова № 01/2327 від 21.04.2025 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП підлягає скасуванню із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. 2, 72-77, 79, 90, 241-246, 286 КАС України, суд

ухвалив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови від 21.04.2025 № 01/2327 про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1КУпАП - задовольнити.

Скасувати постанову № 01/2327 від 21.04.2025 тво. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 майора ОСОБА_2 по справі про адміністративне правопорушення якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 витрати пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 484 грн. 48 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 15.07.2025.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_9 , місце знаходження: АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_6 місце знаходження: АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 .

Суддя Пасічник О.М.