Справа № 400/2125/25
Суддя: Ярощук В.Г.
Дата ухвалення: 2025-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2025 р. № 400/2125/25
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Ярощука В.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомвійськової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідачаОСОБА_1 , АДРЕСА_2 ,
простягнення завданих збитків в розмірі 90295,70 грн,

ВСТАНОВИВ:

05 березня 2025 року до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява військової частини НОМЕР_1 (далі позивач) до ОСОБА_1 (далі відповідач) про стягнення з відповідача на користь держави в особі позивача завдані державі збитки в розмірі 90295,70 гривні.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 31.10.2024 № 676 було призначено службове розслідування, за результатами якого встановлено факт нестачі майна, яке рахується за відповідачем, на загальну вартість 95059,36 гривні. Відповідно до наказа командира військової частини НОМЕР_1 від 05.11.2024 № 697 (з основної діяльності) відповідача притягнуто до матеріальної відповідальності на загальну суму 95059,36 грн шляхом утримання вказаної суми з належного йому до виплати грошового забезпечення. У зв`язку з виключенням відповідача зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 у позивача відсутня можливість утримати кошти з відповідача. Тому він звернувся до суду з цим позовом.

06.03.2025 Миколаївський окружний адміністративний суд постановив ухвалу про залишення позовної заяви без руху та надав позивачу десятиденний строк з дня вручення ухвали для подання до суду доказу надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів.

У встановлений судом строк позивач подав до суду клопотання від 10.03.2025 № 289 про приєднання до матеріалів справи доказ надсилання листом з описом вкладення відповідачу копії поданих до суду документів.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 17.03.2025 відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

06.06.2025 Миколаївським окружним адміністративним судом постановлено ухвалу про залишення позовної заяви без руху та про надання позивачу п`ятиденного строку з дня вручення цієї ухвали для подання до суду:

позовної заяви із зазначенням актуальної адреси місця проживання ОСОБА_1 згідно з Відповіддю від 06.06.2025 № 1454619 з Єдиного державного демографічного реєстру;

доказів направлення копії позовної заяви з додатками на адресу місця реєстрації проживання ОСОБА_1 , вказану у Відповідді від 06.06.2025 № 1454619 з Єдиного державного демографічного реєстру, а саме: АДРЕСА_3 .

09.06.2025 позивач подав до суду уточнену позовну заяву від 09.06.2025 № 608 (уточнено місце проживання відповідача) та копію накладної від 09.06.2025 № 475, згідно з якою відповідачу надіслано уточнену позовну заяву на адресу його місця реєстрації проживання, а саме: АДРЕСА_3 .

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 11.06.2025 продовжено розгляд справи № 400/2125/25.

Суд надіслав ухвали від 17.03.2025 і від 11.06.2025 відповідачу на його поштову адресу, що зазначена як адреса його місця реєстрації у Відповіді від 06.06.2025 № 1454619 з Єдиного державного демографічного реєстру , яку він не отримав у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою, що підтверджується довідкою про причини повернення / досилання (ф. 20) від 01.07.2025 до поштового відправлення № 455.

Отже, зазначена копія ухвали суду не була вручена відповідачу з незалежних від суду причин.

Відповідно до абзацу першого пункту 5 частини шостою статті 251 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак слід вважати, що копія вищенаведеної ухвали вручена відповідачу належним чином.

Відповідач правом на подачу відзиву у встановлений судом строк не скористався.

Розглянувши позовну заяву, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив наступне.

Відповідно до наказа командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01.01.2024 № 1 відповідач вважався таким, який з 30.12.2023 справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою начальника гаражу, а згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 26.08.2024 № 175 з 26.08.2024 посаду командира такелажного відділення.

З 08.09.2024 по 30.10.2024 відповідач перебував у відрядженні в іншій військовій частині, що підтверджується наказами командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 09.09.2024 № 185 і від 30.10.2024 № 222.

Пунктом 99 наказа начальника Генерального штабу Збройних Сил України (по особовому складу) від 28.10.2024 № 1325-РС відповідача звільнено із займаної посади і призначено до запасної роти військової частини НОМЕР_2 .

31.10.2023 заступник командира військової частини НОМЕР_1 , в підпорядкуванні якого перебував відповідач, подав на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 рапорт про виявлення нестачі майна, ввіреного відповідачу.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 31.10.2024 № 676 «Про призначення службового розслідування» наказано провести службове розслідування за фактом виявлених розбіжностей в кількості майна, яке рахувалось за відповідачем, в термін до 04.11.2024.

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 04.11.2024 № 695 «Про продовження терміну службового розслідування» термін вищевказаного службового розслідування продовжено до 05.11.2024.

За результатами службового розслідування було складено Акт службового розслідування від 05.11.2024, згідно з яким встановлено нестачу майна, закріпленого за відповідачем, на загальну суму 95059,36 гривні.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 05.11.2024 № 697 «Про результати службового розслідування» (далі Наказ № 697) наказано помічнику командира військової частини з фінансово-економічної роботи начальнику фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 :

виявлену нестачу військового майна на загальну суму 95059,36 грн занести до книги обліку нестач військової частини (пункт 1);

відповідно до статті 10 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду державі» стягнути з відповідача в сумі 95059,36 грн в рахунок погашення спричиненої вище вказаної матеріальної шкоди, шляхом утримання вказаної суми з належного йому до виплати грошового забезпечення (пункт 3).

Із цим наказом відповідач ознайомлений під особистий підпис 05.11.2024.

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 06.11.2024 № 227 відповідача виключено з 06.11.2024 зі списків особового складу та всіх видів забезпечення військової частини НОМЕР_1 .

Позивач надіслав на адресу військової частини НОМЕР_2 лист від 21.02.2025 № 873/432, в якому просив надати інформацію щодо здійснення утримань із відповідача наявної заборгованості за нанесені збитки державі у сумі 95059,36 гривні.

У листі від 24.02.205 № 525 військова частина НОМЕР_2 проінформувала позивача про те, що відповідач 17.12.2024 був виключений зі списків особового складу частини і направлений для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Листом від 20.03.2025 № 4577 військова частина НОМЕР_2 повідомила суд, що за період проходження військової служби відповідачем у військовій частині НОМЕР_2 матеріальна шкода згідно з Наказа № 697 з належного йому грошового забезпечення не утримувалася.

З метою відшкодування завданої відповідачем шкоди, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходив з такого.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.01.2020 у справі № 813/1045/18 сформовано правовий висновку, що у випадку зобов`язання особи, яка перебуває на посаді державної/публічної служби, відшкодувати шкоду або збитки, завдані внаслідок виконання нею службових/посадових обов`язків, перед судом обов`язково постане питання не лише встановлення обсягу завданої шкоди/збитків, а й оцінки правомірності дій такої особи. Водночас у рамках цивільного процесу суд не може досліджувати та встановлювати правомірність дій, рішень чи бездіяльності службовця або посадовця, оскільки така можливість передбачена лише в адміністративному процесі в силу приписів статті 19 КАС України, якою охоплюється питання прийняття на публічну службу, її проходження та звільнення. Указані спори підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такі, що пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за рішення, дії чи бездіяльність на відповідній посаді, що призвели до завдання шкоди/збитків, навіть якщо притягнення її до відповідальності шляхом подання відповідного позову про стягнення такої шкоди/збитків відбувається після її звільнення з державної служби.

Ураховуючи наведене, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що спір у цій справі щодо відшкодування державі в особі відповідної військової частини шкоди, завданої особою шляхом втрати майна під час здійснення ним повноважень, пов`язаних з проходженням військової (публічної) служби, є публічно-правовим і належить до юрисдикції адміністративних судів.

Таким чином, оскільки предметом у цій справі є відшкодування відповідачем майнової шкоди суб`єкту владних повноважень (військовій частині), тому вона належить до юрисдикції адміністративних судів.

Що стосується безпосередньо спірних правовідносин, то суд зазначає наступне.

Відповідно до преамбули Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» (далі Закон № 160-ІХ) цей Закон визначає підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків.

Згідно з пунктом 4 статті 1 Закону № 160-ІХ матеріальна відповідальність вид юридичної відповідальності, що полягає в обов`язку військовослужбовців та деяких інших осіб покрити повністю або частково пряму дійсну шкоду, що було завдано з їх вини шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків, а також додаткове стягнення в дохід держави як санкція за протиправні дії у разі застосування підвищеної матеріальної відповідальності.

Частиною першою статті 3 Закону № 160-ІХ передбачено, що підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність.

Відповідно до частини п`ятої статті 8 Закону № 160-ІХ (у редакції, чинній до 09.05.2025) порядок проведення службового розслідування визначається міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, правоохоронними органами спеціального призначення, Службою зовнішньої розвідки України, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України та Державним бюро розслідувань.

Пунктом 7 розділу І Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.12.2017 за № 1503/31371 (далі Порядок № 608), встановлено, що службове розслідування за фактами завданої шкоди державному майну, у тому числі військовому майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, проводиться з дотриманням вимог даного Порядку та положень Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі».

Отже, військовослужбовець може бути притягнутий до матеріальної відповідальності за результатами службового розслідування, проведеного з дотриманням вимог Закону № 160-ІХ і Порядку № 608.

Абзацом першим частини другої статті 8 Закону № 160-ІХ передбачено, що у разі виявлення факту завдання шкоди командир (начальник) протягом трьох діб після отримання відповідної письмової доповіді посадових (службових) осіб письмовим наказом призначає розслідування для встановлення причин завдання шкоди, її розміру та винних осіб.

Згідно з пунктом 1 розділу VIII Порядку № 608 у разі виявлення факту завдання шкоди державі командир (начальник) протягом трьох діб після отримання відповідної письмової доповіді посадових (службових) осіб письмовим наказом призначає службове розслідування для встановлення причин завдання шкоди, її розміру та винних осіб.

Відповідно до пункту 3 розділу ІІІ Порядку № 608 службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), у якому зазначаються підстава, обґрунтування або мета призначення службового розслідування, особа, стосовно якої воно проводиться, строк проведення службового розслідування, а також визначаються посадова (службова) особа, якій доручено його проведення, або голова та члени комісії з проведення службового розслідування (далі особи, які проводять службове розслідування).

Суд встановив, що в наказі командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 31.10.2024 № 676 «Про призначення службового розслідування» вказано підстава, обґрунтування або мета призначення службового розслідування, особа, стосовно якої воно проводиться, строк проведення службового розслідування, а також визначено посадова особа, якій доручено його проведення.

Отже, службове розслідування призначено з дотриманням вимог законодавства.

Згідно з частиною шостою статті 8 Закону № 160-ІХ за результатами проведення розслідування складається акт (висновок), який подається командиру (начальнику), що призначив розслідування, на розгляд. До акта (висновку), складеного за результатами розслідування, додаються довідка про вартісну оцінку завданої шкоди за підписом начальника відповідної служби забезпечення і фінансового органу (головного бухгалтера) військової частини, установи, організації, закладу та/або акт оцінки збитків, що складається суб`єктами оціночної діяльності.

Відповідно до пункту 1 розділу V Порядку № 608 за результатами службового розслідування складається акт службового розслідування, який містить вступну, описову та резолютивну частини.

Акт службового розслідування підписується особами, які його проводили. У разі виявлення суперечностей та незгоди з результатами службового розслідування кожна така особа має право висловити свою окрему думку, яка викладається на окремому аркуші (від руки або у друкованому вигляді) та долучається до акта службового розслідування (пункт 5 розділу V Порядку № 608).

Пунктом 6 розділу V Порядку № 608 встановлено, що після підписання акт службового розслідування подається на розгляд командиру (начальнику), який призначив розслідування. До акта службового розслідування додається всі матеріали службового розслідування.

Відповідно до пункту 1 розділу VIII Порядку № 608 у разі виявлення факту завдання шкоди державі командир (начальник) протягом трьох діб після отримання відповідної письмової доповіді посадових (службових) осіб письмовим наказом призначає службове розслідування для встановлення причин завдання шкоди, її розміру та винних осіб.

Згідно з пунктом 3 розділу VIII Порядку № 608 до матеріалів службового розслідування долучається довідка про вартісну оцінку заподіяної шкоди за підписом начальника відповідної служби та фінансового органу (головного бухгалтера) військової частини.

За результатами службового розслідування було складено Акт службового розслідування від 05.11.2024, згідно з яким встановлено нестачу майна, закріпленого за відповідачем, на загальну суму 95059,36 гривні.

Водночас у матеріалах службового розслідування, що зареєстровані 05.11.2024 за № 1024, відсутня довідка про вартісну оцінку заподіяної шкоди за підписом начальника відповідної служби та фінансового органу (головного бухгалтера) військової частини НОМЕР_1 .

В Акті службового розслідування від 05.11.2024 наведено перелік 41 речі із зазначенням їх вартості. Проте, на підставі яких документів була визначена ціна вказаних речей в цьому акті не зазначено.

До Акта службового розслідування від 05.11.2024 було лише додано Акт прийому передачі справ та посади начальника гаража військової частини НОМЕР_1 відповідачу від 30.12.2023 і Акт прийому передачі справ та посади начальника гаража військової частини НОМЕР_1 відповідачем від 06.09.2024, в яких зазначено кількість та балансова вартість майна, яку відповідач відповідно прийняв 30.12.2023 і здав 06.09.2024.

Натомість службове розслідування проводилось з 30.10.2024 по 05.11.2024.

Частина майна, яка була закріплена за відповідачем, за період з дня здачі ним посади начальника гаража 06.09.2024 внаслідок його експлуатації могла змінити свою балансову вартість, зокрема та не виключно, елементи фільтрів масляних, фільтри масляні, фільтри тонкої очистки палива, кислота акумуляторна електроліт, лампа енергозберігаюча тощо.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що матеріали цієї адміністративної справи не містять достовірні докази того, що загальна вартість закріпленого за відповідачем майна, нестачу якого було виявлено, на день складання Акта службового розслідування від 05.11.2024 становила саме 95059,36 гривні.

Тобто всупереч вимогам пункту 1 розділу VIII Порядку № 608 за результатами службового розслідування не було встановлено достовірний розмір завданої шкоди.

Відповідне службове розслідування було проведено з порушенням вимог розділу VIII Порядку № 608.

Тому, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Оскільки позивачу відмовлено у задоволенні позову, відсутні підстави для вирішення питання розподілу судових витрат відповідно до статті 139 КАС України.

Керуючись статтями 9, 22, 139, 238, 241-246, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) про стягнення на користь держави завдані державі збитки в розмірі 90295 (Дев`яносто тисяч двісті дев`яносто п`ять) гривень 70 копійок відмовити повністю.

2. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

3. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.Г.Ярощук

Повний текс рішення складено 16 липня 2025 року