Справа № 280/8907/24
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2025-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2025 року Справа № 280/8907/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Киселя Р.В., розглянувши в порядку письмового за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВА ФІРМА ЗАПОРІЖНАФТОПРОДУКТ» (б-р. Центральний, буд. 9А, м. Запоріжжя, 69005), в особі представника Гримова Андрія Леонідовича (б-р. Центральний, буд. 9А, м. Запоріжжя, 69005), до Головного управління ДПС у Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 166, м. Запоріжжя, 69107) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВА ФІРМА ЗАПОРІЖНАФТОПРОДУКТ» (далі позивач, ТОВ «ТФ ЗАПОРІЖНАФТОПРОДУКТ»), в особі представника (директора) Гримова Андрія Леонідовича, до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі відповідач, ГУ ДПС у Запорізькій області), в якій позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати, винесене відповідачем, податкове повідомлення-рішення № від 05.06.2024, яким до позивача застосовано штрафні санкції у сумі 340 (триста сорок) гривень 00 копійок.

В обґрунтування позовних вимог позивач (представник позивача) зазначив, що спірне податкове повідомлення-рішення винесено на підставі Акту про результати камеральної перевірки щодо неподання/несвоєчасного подання податкової звітності від 08.05.2024 №6812/08-01-04-07/36163895, в якому зазначено, про неподання позивачем податкової звітності (податкової декларації з плати за землю (орендної плати) на 2024 рік щодо земельної ділянки, розташованої за адресою: м.Запоріжжя, вул.Сєдова, 7, площею 0,1247 га, кадастровий номер 0:05:009:0361, за договором оренди від 25.08.2010 №73. Проте, з 19.08.2016 право власності на автозаправну станцію, розташовану на даній земельній ділянці, було зареєстроване за Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПРИВАТБАНК». Отже з 19.08.2016 ТОВ «ТФ ЗАПОРІЖНАФТОПРОДУКТ» не користується нерухомим майном і, відповідно, не користується земельною ділянкою, які знаходяться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Сєдова, буд.7. Таким чином зв`язку із відчуженням будівель, розташованих на орендованій земельній ділянці, іншому товариству у позивача припинився обов`язок зі сплати орендної плати за землю. В зв`язку з чим вважає, що податкове повідомлення-рішення № від 05.06.2024 винесено безпідставно та необґрунтовано. Просить суд задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою від 26.09.2024 позов був залишений без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків позову.

30.09.2024 від позивача до суду надійшла заява на усунення недоліків позову.

Ухвалою від 01.10.2024 у справі відкрите спрощене позовне провадження, судовий розгляд призначений без повідомлення (виклику) учасників справи.

15.10.2024 засобами системи «Електронний суд» від відповідача до суду надійшло клопотання (відзив на позовну заяву) в якому він заперечив проти задоволення позовних вимог. В обґрунтування відзиву зазначив, що відповідно до інформації Департаменту управління активами Запорізької міської ради у користуванні ТОВ «ТФ ЗАПОРІЖНАФТОПРОДУКТ» перебуває земельна ділянка площею 0,1247 га (кадастровий номер :05:009:0361) на території м. Запоріжжя, відповідно до договору оренди землі, зареєстрованого 17.09.2010 №73, адреса земельної ділянки: м. Запоріжжя, вул. Сєдова, 7, призначення: для розташування автозаправної станції. Термін дії договору оренди 17.09.2029. Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 19.08.2016 відбулась реєстрація права власності на автозаправну станцію за адресою м. Запоріжжя, вул. Сєдова, 7, за ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (код за ). Згідно інформації, отриманої від Департаменту управління активами Запорізької міської ради, та відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відомості щодо внесення змін до вищезазначеного договору чи його розірвання відсутні. Отже, ТОВ «ТФ ЗАПОРІЖНАФТОПРОДУКТ» не зверталось до Запорізької міської ради з метою припинення права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :05:009:0361 у зв`язку із зміною власника об`єкта нерухомості, який знаходиться за цією ж адресою. В зв`язку з чим вважає, що спірне податкове повідомлення-рішення винесено законно та обґрунтовано. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

21.10.2024 засобами системи «Електронний суд» від представника позивача надійшла відповідь на відзив. У відповіді представник ТОВ «ТФ ЗАПОРІЖНАФТОПРОДУКТ» посилається на те, що обов`язок щодо сплати орендної плати за укладеним договором оренди земельної ділянки переходить до нового власника об`єкту нерухомості шляхом автоматичної заміни сторони у такому договірному зобов`язанні. Вважає, що наведені у відзиві на позовну заяву аргументи відповідача не спростовують відсутність вчинення з боку ТОВ «ТФ ЗАПОРІЖНАФТОПРОДУКТ» порушення, за яке податковим повідомленням-рішенням № від 10.06.2024 до позивача застосовані штрафні санкції у сумі 340 (триста сорок) гривень 00 копійок.

Розглянувши наявні у справі матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ТОВ «ТФ ЗАПОРІЖНАФТОПРОДУКТ» було власником автозаправної станції, розташованої за адресою: м. Запоріжжя, вул. Сєдова, буд.7.

25.08.2010 між ТОВ «ТФ ЗАПОРІЖНАФТОПРОДУКТ» та Запорізькою міською радою був укладений договір оренди земельної ділянки за адресою: м. Запоріжжя, вул. Сєдова, буд.7, площа 0,1247 га, кадастровий номер :05:009:0361. Договір зареєстрований у Запорізькій регіональній філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 17 вересня 2010 року за №73 (надалі договір оренди земельної ділянки).

Пунктом 8 договору встановлено, що договір укладається на 19 років.

19.08.2016 право власності на автозаправну станцію, розташовану за адресою: м.Запоріжжя, вул. Сєдова, буд.7, зареєстроване за Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (номер довідки 319298609 від 30.12.2022).

ГУ ДПС у Запорізькій області на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 розділу I, пункту 75.1 статті 75 розділу ІІ Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (далі ПК України), у порядку визначеному пунктом 76.2 статті 76 та в терміни, становлені абз.2 пункту 76.3 статті 76 розділу ІІ ПК України, 08.05.2024 проведено камеральну перевірку ТОВ «ТФ ЗАПОРІЖНАФТОПРОДУКТ» () з питань своєчасності подання податкової звітності з плати за землю за 2024 рік.

За результатами перевірки встановлено порушення вимог п. 286.2 ст.286 ПК України, а саме: факт неподання податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2024 рік.

Зазначені порушення відображені в акті камеральної перевірки від 08.05.2024 №6812/08-01-04-07/36163895 (далі Акт перевірки), в якому вказано, про неподання позивачем податкової звітності (податкової декларації з плати за землю (орендної плати) на 2024 рік щодо земельної ділянки, розташованої за адресою: м.Запоріжжя, вул.Сєдова, 7, площею 0,1247 га, кадастровий номер 0:05:009:0361, за договором оренди від 25.08.2010 №73.

09.05.2024 Акт перевірки було направлено ТОВ «ТФ ЗАПОРІЖНАФТОПРОДУКТ» поштою та отримано представником позивача 15.05.2024.

На підставі Акту перевірки винесено податкове повідомлення-рішення від 05.06.2024 № на загальну суму штрафу 340 грн., яке 05.06.2024 направлено позивачу поштою з рекомендованим повідомленням про вручення №015.

Відправлення отримано представником позивача 10.06.2024.

14.06.2024 ТОВ «ТФ ЗАПОРІЖНАФТОПРОДУКТ» подано скаргу на податкове повідомлення - рішення від 05.06.2024 № до ДПС України (вх. Від 20.06.2024 №24496/6).

За результатами розгляду скарги, Рішенням ДПС України від 13.08.2024 №24622/6/99-00-06-03-02-06, податкове повідомлення-рішення від 05.06.2024 № залишено без змін, а скаргу ТОВ «ТФ ЗАПОРІЖНАФТОПРОДУКТ» без задоволення.

Вважаючи податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Запорізькій області від 05.06.2024 № протиправним, ТОВ «ТФ ЗАПОРІЖНАФТОПРОДУКТ» звернулося до Запорізького окружного адміністративного суду з даною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює ПК України.

Як передбачено пунктом 287.1 статті 287 ПК України, власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.

У разі надання в оренду земельних ділянок (у межах населених пунктів), окремих будівель (споруд) або їх частин власниками та землекористувачами податок за площі, що надаються в оренду, обчислюється з дати укладення договору оренди земельної ділянки або з дати укладення договору оренди будівель (їх частин) (пункт 287.7 статті 287 ПК України).

Згідно статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача (стаття 120 ЗК України).

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення порядку набуття прав на землю» від 5 листопада 2009 року №1702-VI внесено ряд уточнюючих змін, зокрема до Земельного кодексу України, Цивільного кодексу України, Закону України «Про оренду землі», якими вдосконалено регулювання порядку переходу права користування земельною ділянкою у разі переходу до іншої особи права власності на розташоване на ній нерухоме майно.

Відповідно до пункту «е» статті 141 Земельного кодексу України, підставою припинення права користування земельною ділянкою є набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці.

Згідно з статтею 31 Закону України «Про оренду землі», договір землі припиняється, зокрема, у разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці іншою особою.

Окрім цього, частиною першою статті 377 Цивільного кодексу України визначено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Законом України від 5 листопада 2009 року №1702-VI статтю 7 Закону України «Про оренду землі» доповнено частиною третьою, за якою до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда.

У розумінні наведених положень законодавства при виникненні в іншої особи права власності на жилий будинок, будівлю або споруду (відповідно до договору, який містить необхідні за законом істотні умови), право попереднього власника або користувача припиняється в силу прямої вказівки закону без припинення у цілому договору оренди земельної ділянки. Відповідно, новий власник об`єкта нерухомості, якому переходить право оренди, набуває права оренди за чинним договором оренди, а не у порядку повторного надання земельної ділянки, тобто має місце заміна сторони у зобов`язанні.

Таким чином, платником плати за землю є особа, яка володіє відповідним речовим правом на земельну ділянку (правом власності або правом користування), відповідно з моменту набуття права власності на об`єкт нерухомого майна, обов`язок зі сплати податку за земельну ділянку, на якій розміщений такий об`єкт, покладається на особу, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду.

Подібна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 08 червня 2016 року у справі №21-804а16 та постанові від 12 вересня 2017 року у справі №21-3078а16, а також Верховним Судом у постановах від 19 червня 2018 року у справі №819/1365/17, від 18 квітня 2019 року у справі №807/292/18, від 02 липня 2019 року у справі №819/1365/17, від 23 червня 2020 року у справі №817/492/17, від 28 грудня 2021 року у справі №803/846/17, від 04 серпня 2022 року у справі №804/15299/15, від 19 січня 2023 року у справі №803/806/17, від 17 лютого 2023 року у справі №420/23645/21, від 13 квітня 2023 року у справах №160/9422/20 та №160/3596/20, в також інших.

Відтак, до нового власника об`єкта нерухомості переходить і встановлений податковим законом обов`язок плати за земельну ділянку (орендної плати), на якій розташоване набуте ним майно.

Враховуючи викладене, у зв`язку з відчуженням позивачем нерухомого майна до покупця перейшов встановлений податковим законом обов`язок плати за земельну ділянку (орендної плати), на якій розташоване набуте ним майно.

Аналогічне застосування норм права викладено в постанові Верховного Суду від 04 серпня 2022 року у справі №804/15299/15 адміністративні провадження № К/9901/42088/18, №К/9901/42091/18).

Щодо зазначення відповідачем у відзиві про те, що «ТОВ «ТФ ЗАПОРІЖНАФТОПРОДУКТ» декларувало податкові зобов`язання за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :05:009:0361 в податковій звітності з плати за землю, нараховувало податкові зобов`язання та сплачувало орендну плату включно до 2023 року».

У скарзі від 14.06.2024 вих.№38 на податкове повідомлення-рішення №, поданій до Державної податкової служби України, ТОВ «ТФ ЗАПОРІЖНАФТОПРОДУКТ» зазначало про те, що подання податкової звітності і здійснення плати було помилковим.

Щодо зазначення відповідачем про те, що «підприємством не надавались заперечення до акту камеральної перевірки від 08.05.2024 №6812/08-01-04-07/36163895».

Неподання заперечень до акту перевірки позивачем не свідчить про вчинення з боку ТОВ «ТФ ЗАПОРІЖНАФТОПРОДУКТ» порушення, визначеного податковим повідомленням-рішенням.

Крім того, за змістом п.86.7 ст.86 ПК України, подання заперечень до акту перевірки є правом особи, а не обов`язком.

Інші наведені у відзиві на позовну заяву аргументи відповідача не спростовують відсутність вчинення з боку ТОВ «ТФ ЗАПОРІЖНАФТОПРОДУКТ» порушення, за яке податковим повідомленням-рішенням № від 10.06.2024 до позивача застосовані штрафні санкції у сумі 340 (триста сорок) гривень 00 копійок.

При цьому суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява №65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява №63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).и повинні діяти вчасно та в належний і послідовний спосіб (рішення у справах «Beyeler v. Italy» №33202/96, «Oneryildiz v. Turkey» №48939/99, «Moskal v. Poland» №10373/05).

З урахуванням викладеного позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Питання щодо розподілу судових витрат врегульовані ст.139 КАС України.

При зверненні до суду позивачем сплачений судовий збір у сумі 3028,00 грн., який слід стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Інші судові витрати позивачем до стягнення не заявлялись.

Керуючись статтями 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВА ФІРМА ЗАПОРІЖНАФТОПРОДУКТ» (б-р. Центральний, буд. 9А, м. Запоріжжя, 69005), в особі представника Гримова Андрія Леонідовича (б-р. Центральний, буд. 9А, м. Запоріжжя, 69005), до Головного управління ДПС у Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 166, м. Запоріжжя, 69107) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати, винесене Головним управлінням ДПС у Запорізькій області, податкове повідомлення-рішення № від 05.06.2024, яким до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВА ФІРМА ЗАПОРІЖНАФТОПРОДУКТ» застосовано штрафні санкції у сумі 340 (триста сорок) гривень 00 копійок.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВА ФІРМА ЗАПОРІЖНАФТОПРОДУКТ» сплачену суму судового збору в розмірі 3028,00 грн. (три тисячі двадцять вісім гривен 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення у повному обсязі складено та підписано «16» липня 2025 року.

Суддя Р.В. Кисіль