Справа № 357/6379/25
Суддя: Білоус А.Ю.
Дата ухвалення: 2025-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про забезпечення позову

16 липня 2025 року м. Київ №357/6379/25

Київський окружний адміністративний суд в складі судді Білоус А.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивача Цимбал Альони Анатоліївни про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, відповідно до якого просив:

- визнати протиправною та скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 за справою про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення №БЦРТЦК/1215 від 22.04.2025 відносно громадянина ОСОБА_1 ;

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не взяття ОСОБА_1 на військовий облік;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 розглянути питання про взяття ОСОБА_1 на військовий облік.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 17.06.2025 прийнято до провадження адміністративну справу №357/6379/25, постановлено здійснювати розгляд справи в спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін та без проведення судового засідання, встановлено строки для подання заяв по суті та доказів.

Представником позивача подана заява про забезпечення позову, відповідно до якої представник позивача просить суд зупинити примусове стягнення з позивача суми штрафу на підставі постанови ІНФОРМАЦІЯ_1 №БЦРТЦК/1215 від 22.04.2025.

Вказана заява обґрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 було винесено постанову №БЦРТЦК/1215 від 22.04.2025 про накладення на позивача штрафу в розмірі 34000 грн.

08.07.2025 головним державним виконавцем Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відкрито виконавче провадження ВП НОМЕР_3 про стягнення з позивача на користь держави адміністративного штрафу в сумі 34000,00 грн.

Позивач зазначає, що існує ризик того, що до набрання рішенням законної сили в даній справі, з позивача в примусовому порядку буде стягнута сума штрафу за оскаржуваною постановою.

Згідно із частиною 1 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Таким чином, суд розглядає заяву у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи.

Перевіривши доводи заяви про забезпечення позову письмовими доказами, суд дійшов висновку, що така заява підлягає задоволенню з наступних мотивів і підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи мас право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

За приписами частини 1 статті 151 КАС України, позов може бути забезпечено:

- зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

- забороною відповідачу вчиняти певні дії;

- забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

- зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (ч.2ст. 151 КАС України).

Згідно із ч. 2 ст. 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до сулу: або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Суд зазначає, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Тобто інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (постанова Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006).

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії (правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 24.04.2019 року в справі № 826/10936/18 (провадження № К/9901/728/19).

У силу вимог пункту 2 частини 1 статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Отже, законом визначено порядок виконання судового рішення про зупинення стягнення на підставі виконавчого документа та встановлено обов`язок державного виконавця зупинити вчинення виконавчих дій в разі прийняття судом відповідного рішення.

Відтак вжиття судом заходів забезпечення позову в спосіб зупинення стягнення на підставі постанови відповідача, яка є предметом оскарження в даній адміністративній справі, унеможливить подальше вчинення виконавчих дій.

Ухвала суду про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа не скасовує оскаржувану постанову, не змінює обсягу прав та обов`язків сторін у спорі та зацікавлених осіб, а лише тимчасово забороняє стягнення на підставі виконавчого документа до вирішення спору.

Суд зазначає, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити ефективний захист та поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких останній звернувся до суду. Так як у випадку стягнення з позивача в примусовому порядку 34000,00 грн. та виконавчих витрат до винесення рішення суду та перерахування їх до Державного бюджету України, та у разі задоволення позовної заяви, позивач змушений буде здійснювати заходи щодо повернення даних коштів з Державного бюджету України (шляхом повороту виконання рішення), що суперечить принципу процесуальної економії.

Принцип процесуальної економії полягає в тому, що штучне подвоєння судового процесу є неприпустимим, бо вирішення справи у суді має усунути як необхідність у новому зверненні до суду для вжиття додаткових засобів захисту, так і необхідність вчинення позивачем інших, ніж виконання судового рішення, дій. Такий висновок зроблений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2022 в справі № 462/5368/16-ц та від 22.09.2020 в справі № 910/3009/18.

Фактично, у разі задоволення позовної заяви та скасування оскаржуваного рішення, це не призведе до ефективного захисту та поновлення прав позивача, оскільки враховуючи відкриття виконавчого провадження, з позивача в примусовому порядку буде стягнута сума, що зазначена в оскаржуваній постанові та додаткові витрати, зокрема, виконавчий збір та ці кошти будуть перенаправлені на відповідний рахунок в органах казначейства.

Відтак, невжиття заходів забезпечення позову може мати негативні наслідки для останнього, а саме, безпідставне стягнення грошових коштів на підставі спірної постанови ТЦК та СП, що не поновить прав та інтересів позивача - а утруднить та/або унеможливить захист позивачем своїх прав, а в подальшому зумовить необхідність у повторному зверненню до суду з відповідною заявою.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Подібні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 11.02.2022 в справі №927/893/21.

Крім того, у немайнових спорах має бути досліджено, чи не призведе невжиття заявленого захисту до забезпечення позову до порушення вимог щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, позаяк позивач не зможе захистити їх у межах цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Аналогічного висновку дійшов Верховний суд у постанова від 15.07.2022 №910/4445/21.

Застосовуючи заходи забезпечення позову, судом не розглядається питання правомірності заявлених позовних вимог і наявності обставин, як підстав для задоволення позову. У даному випадку судом встановлюється саме існування спору та обрання адекватних заходів для забезпечення позову, які будуть діяти до моменту вступу у законну силу судового рішення.

Відтак, вжиті судом заходи забезпечення позову відповідають меті застосування інституту забезпечення адміністративного позову, та є ефективним засобом до набрання законної сили рішенням, прийнятим у цій справі.

Ураховуючи те, що постанова ІНФОРМАЦІЯ_1 від 22.04.2025 №БЦРТЦК/1215 звернена до примусового виконання, державним виконавцем Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП НОМЕР_3 та державним виконавцем проводяться відповідні виконавчі дії, при цьому судом відкрито провадження в справі щодо її скасування та зважаючи на те, що невжиття заходів забезпечення може спричинити негативні наслідки для позивача у вигляді додаткових фінансових витрат, суд вважає за необхідне вжити заходів забезпечення позову ОСОБА_1 шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні НОМЕР_3, яке здійснюється за постановою ІНФОРМАЦІЯ_1 від 22.04.2025 №БЦРТЦК/1215 до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі.

Керуючись статтями 150, 151, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити дії, - задовольнити.

Зупинити стягнення у виконавчому провадженні НОМЕР_3 на підставі постанови ІНФОРМАЦІЯ_1 від 22.04.2025 №БЦРТЦК/1215 до набрання законної сили рішенням суду в справі №357/6379/25.

Ухвала про забезпечення позову від 15.07.2025 в справі №357/6379/25 є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню, відповідно до статті 156 Кодексу адміністративного судочинства України.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання до 16.07.2028 року.

Стягувач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 );

Боржник: ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 )

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Суддя Білоус А.Ю.