Справа № 466/3218/25
Суддя: Баєва О. І.
Дата ухвалення: 2025-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 466/3218/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2024 року Шевченківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді Баєвої О.І.

секретаря судового засідання Комарницької В.-М.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача Торопчина О.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Желіби Сергія Володимировича, Департаменту патрульної поліції, з участю третьої особи Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в:

07.04.2025 позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій Скасувати постанову серії ЕНА № 4401770 винесену 01.04.2025 інспектором 1 взводу 4 роти 1 батальйону УПП у Львівській області ДПП Желібою Сергієм Васильовичем про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП з накладенням штрафу у розмірі 1190 грн.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 01.04.2025 оскаржуваною постановою інспектора 1 взводу 4 роти 1 батальйону УПП у Львівській області ДПП старшого лейтенанта поліції Желіби С.В. серії ЕНА № 4401770 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі позивача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Згідно фабули оскаржуваної постанови, 01.04.2025 о 13:06:04 год. водій (позивач) ОСОБА_1 на пл. Адама Міцкевича у місті Львові керував ТЗ марки «Рено» модель «Трафік», колір синій, з номерним знаком, що не належить даному автомобілю з номерним знаком НОМЕР_1 . Йдеться про керування ОСОБА_1 транспортним засобом з спеціальним номерним знаком (з символікою МВС) КХ 00-50 зелений фон, (повністю відмінний від номерних знаків електрокарів).

Вказані номерні знаки КХ 00-50 були видані ОСОБА_1 на його транспортний засіб, саме як волонтеру керівництвом батальйону поліції особливого призначення «МИРОТВОРЕЦЬ» ГУНП у Київській області, про що 02.01.2024 позивачеві видано відповідну Довідку.

Позивач зазначає, що інспектор, який складав постанову не вірно застосував закон про адміністративну відповідальність ОСОБА_1 , оскільки за ч. 2 ст. 121-3 КУпАП притягнути ОСОБА_1 було не можливо, оскільки останній мав підтверджуючи документи, які давали йому змогу встановити саме маскувальні номерні знаки, (які не є знаками прикриття, які не ототожнюють водія до приналежності до військового формування чи правоохоронного органу, бо на знаки прикриття вилається спецталон). Більш того, 01.04.2025 припадав ще на день поїздки позивача на Схід, у салоні ТЗ знаходилась гуманітарна допомога для військових та бронежилети.

Ані номерні маскувальні знаки, ані Довідка від 02.01.2024 видана ОСОБА_1 керівництвом БПСПОП «Миротворець» ГУНП у Київській області, як такі, що є підроблені чи фальшиві не вилучались та складачем постанови не ставились під сумнів.

Відтак, вважає оскаржувану постанову протиправною, а тому просить її скасувати.

Ухвалою від 09.04.2025 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

Відповідач 28.04.2025 року скерував на адресу суду відзив, у якому просив відмовити у задоволенні позову та зазначив, що дотримання ПДР України є невід`ємною частиною організації процесу дорожнього руху з метою створення безпеки для інших учасників дорожнього руху, уникнення дорожньо-транспортних пригод та їх наслідків. Тому, враховуючи наведене вище, беручи до уваги те, що табличка зеленого кольору не відноситься до державних номерних знаків з якими експлуатація транспортного засобу дозволена, а виступає інформаційною табличкою, яка не відповідає Державному стандарту України та не видається територіальними органами з надання сервісних послуг МВС, Позивач абсолютно неправомірно керував автомобілем із «номерним знаком» НОМЕР_2 .

Крім того зазначив, що інспектор Управління приймаючи рішення про притягнення Позивача до адміністративної відповідальності діяв в межах власної дискреції, яка визначається завданнями та функціями передбаченими Законом України «Про Національну поліцію», КУпАП та посадовою інструкцією поліцейського, іншими нормативно правовими актами та положеннями.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01.07.2025 відносно позивача інспектором 1 взводу 1 батальйону 4 роти УПП у Львівській області Желібою С.В. винесено постанову серії ЕНА №4401770 про визнання ОСОБА_1 винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 1190,00 грн.

Відповідно фабули оскаржуваної постанови, 01.04.2025 о 13:06:04 год. водій (позивач) ОСОБА_1 на пл. Адама Міцкевича у місті Львові керував ТЗ марки «Рено» модель «Трафік», колір синій, з номерним знаком, що не належить даному автомобілю з номерним знаком НОМЕР_1 .

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.

Закон України «Про дорожній рух» регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань).

Відповідно до ст. 14 вказаного Закону учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.

До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин.

Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 затверджено Правила дорожнього руху.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими.

Крім того, у п. 1.5 ПДР вказано, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що позивач керував транспортним засобом із номерним знаком, який не відповідає ДСТУ.

Згідно п. 2.4а ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Відповідно до п. 1.1. Правил дорожнього руху визначено, що ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно п. 1 Інструкції про тимчасовий порядок видачі та обліку спеціальних тимчасових номерних знаків зеленого кольору на транспортні засоби, які використовуються в зоні проведення антитерористичної операції підрозділами служби поліції особливого призначення, волонтерськими організаціями та збройними силами затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 46/3-982 від 16.05.2015 року вбачається, що ця Інструкція визначає порядок видачі та обліку спеціальних тимчасових номерних знаків зеленого кольору на транспортні засоби, які використовуються в зоні проведення антитерористичної операції підрозділами служби поліції особливого призначення, військовими добровольчих батальйонів та волонтерами на території України.

З п. 2 вищевказаної Інструкції вбачається, що вона розроблена відповідно до Закону України «Про дорожній рух», Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок, моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністри України від 07 вересня 1998 року №1388, Положення про підрозділи міліції громадської безпеки особливого призначення, затвердженого наказом МВС України від 08.05.2014 №447, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.05.2014 за 3 490/25267.

На транспортному засобі марки «Renault Trafiс» закріплена тимчасова табличка зеленого кольору КХ 00-50.

Пункт 17 даної Інструкції передбачає, що використання транспортних засобів із закріпленими спеціальними номерними знаками допускається волонтерами та збройними силами (військкомати) виключно на території України для волонтерської діяльності та ремонту техніки із зони проведення антитерористичної операції.

Пункт 13 даної Інструкції передбачає, що особи, які керують вказаними транспортними засобами, зобов`язані на вимогу працівників уповноважених підрозділів Національної поліції у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху пред`явити для перевірки виданий підрозділом СПОП дорожній лист чи лист-доручення, посвідчення водія та сприяти проведенню ними перевірки правомірності використання транспортних засобів з закріпленими спеціальними номерними знаками.

Як вбачається з довідки від 02.01.2024 № 6/109/37/01-2024, ОСОБА_1 являється волонтером батальйону патрульної служби поліції особливого призначення «Миротворець» Головного управління патрульної поліції в Київській області та транспортний засіб «Renault Trafiс», VIN НОМЕР_3 , на якому установлено спеціальний номерний знак зеленого кольору КХ 00-50 перебуває на обліку в батальйоні патрульної служби поліції особливого призначення «Миротворець» Головного управління патрульної поліції в Київській області.

Крім того, згідно наданих суду документів, позивач є волонтером Львівського відокремленого підрозділу громадської організації «Ветеранський рух «Ми українці». З відеозапису, долученого до матеріалів справи також вбачається, що позивач неодноразово наголошував працівникам поліції, що є волонтером та везе гуманітарну допомогу військовим в напрямку Дружківки з наданням підтверджуючих документів.

Крім того, згідно посвідчення № НОМЕР_4 ОСОБА_1 є волонтером БПСПОП «Миротворець».

Наведене свідчить про те, що ОСОБА_1 займається волонтерською діяльністю, а тому відповідно до вищевказаних пунктів Інструкції має право керувати даним транспортним засобом по всій території України виключно для волонтерської діяльності.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5, 6 ст. 77 КАС України - «Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Відповідачами не було надано суду жодного доказу, який підтверджував би факт того, що вищевказаний автомобіль не використовувався в цілях, які не стосуються волонтерської діяльності, хоча обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Відповідно до частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно ч. 4 ст. 159 КАС України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що відповідачами не наведено доказів, на яких ґрунтується висновок про скоєння позивачем адміністративного правопорушення, будь-які докази, які б підтвердили порушення позивачем ПДР, фото, відеофіксація зазначеного порушення відсутні, а наявні докази не підтверджують факт правопорушення, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з підстав недоведеності вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, відтак справу про адміністративне правопорушення слід закрити.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України із Департаменту патрульної поліції Національної поліції України слід стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 605,60 грн. за рахунок бюджетних асигнувань вказаного суб`єкта владних повноважень.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 19, 77, 132, 134, 139, 242-246, 250, 268, 286 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

позов задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №4401770 від 01.04.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору розмірі 605,60 грн ( шістсот п`ять гривень 60 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань, призначених для Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ().

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О. І. Баєва