Справа № 420/21467/24
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2025-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/21467/24
Головуючий в 1 інстанції: Стефанов С.О.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді Шевчук О.А.,

суддів: Бойка А.В., Федусика А.Г.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2025 року у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2024 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просив поновити строк для подання позовної заяви;

- визнати протиправними та скасувати накази командира військової частини НОМЕР_1 від 31.03.2024р., 29.02.2024р., 21.12.2023р., 30.11.2023р., 31.03.2023р., 31.10.2023р., 31.07.2023р., 30.06.2023р., 31.03.2023р., 28.02.2023р., 31.01.2023р., 31.12.2022р., 30.11.2022р., 31.07.2022р. про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення, позбавлення щомісячної премії за липень 2022 року, листопад 2022 року, грудень 2022 року, січень 2023 року, лютий 2023 року, березень 2023 року, червень 2023 року, липень 2023 року, жовтень 2023 року, листопад 2023 року, грудень 2023 року, лютий 2024 року, березень 2024 року та грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 р. №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану";

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату грошового забезпечення ОСОБА_1 за липень 2022 року, листопад 2022 року, грудень 2022 року, січень 2023 року, лютий 2023 року, березень 2023 року, червень 2023 року, липень 2023 року, жовтень 2023 року, листопад 2023 року, грудень 2023 року, лютий 2024 року, березень 2024 року у повному обсязі, у відповідності до вимог ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", розділу XVI Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 р. №260 та постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 р. № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", з урахування раніше виплаченої суми.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2025 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними та скасовано накази командира військової частини НОМЕР_1 від 31.07.2022 року № 47, від 30.11.2022 року № 77, від 31.12.2022 року № 94, від 31.01.2023 року № 13, від 28.02.2023 року № 18, від 30.06.2023 року № 56, від 31.07.2023 року № 67, від 31.10.2023 року № 82, від 30.11.2023 року № 88, від 21.12.2023 року № 96, від 29.02.2024 року № 13, від 31.03.2024 року № 27 в частині накладення на ОСОБА_1 дисциплінарних стягнень та утримання грошової премії. Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату грошового забезпечення ОСОБА_1 за липень 2022 року, листопад 2022 року, грудень 2022 року, січень 2023 року, лютий 2023 року, червень 2023 року, липень 2023 року, жовтень 2023 року, листопад 2023 року, грудень 2023 року, лютий 2024 року, березень 2024 року у повному обсязі, у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», розділу XVI Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 року № 260 та постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», з урахування раніше виплачених сум. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить апеляційну скаргу задовольнити; скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги залишити без задоволення.

Доводами апеляційної скарги зазначено, що документи, які підтверджують правопорушення, а також вину ОСОБА_1 , наявні в матеріалах справи.

Апелянт зазначає, що дії посадових осіб військової частини НОМЕР_1 були вчинені в межах компетенції та відповідно нормативно-правовим актам, які регламентують проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України. Вина ОСОБА_1 , яка полягала у систематичних порушеннях військової дисципліни, доказана наявними у матеріалах справи доказами, а тому відсутні підстави задоволення його позову.

Вказує, що у діях посадових осіб військової частини НОМЕР_1 відсутня протиправність, дії посадових осіб військової частини НОМЕР_1 виконувались в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, законами України та підзаконними нормативно-правовими актами. Виходячи з вищенаведених принципів та з огляду на положення статті 19 Конституції України, рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, за загальним правилом, не можна визнати неправомірними якщо вони ґрунтуються на законі, чинному на момент прийняття відповідного рішення таким суб`єктом.

Апелянт зазначає. що законодавством недвозначно покладений обов`язок на військове керівництво накладати дисциплінарні стягнення на підлеглих, які вчиняли дисциплінарні проступки.

17 червня 2025 року до суду через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому представник просить повернути апеляційну скаргу особі, яка її подала; залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Згідно з ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 в період з 03.03.2024 року по 14.05.2024 року. Остання займана посада ОСОБА_1 у військовій частині НОМЕР_1 - командира інженерно-саперного взводу військової частини НОМЕР_1 . Наразі позивач проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 .

Наказом від 31.07.2022 року № 47 на підставі рапорту начальника групи сил підтримки штабу військової частини НОМЕР_1 молодшого лейтенанта ОСОБА_2 за порушення військової дисципліни, а саме несвоєчасне виконання поставлених завдань та недбале ставлення до службових обов`язків офіцера групи сил підтримки штабу військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності, а саме суворої догани.

Згідно з витягом із наказу №47 командира військової частини НОМЕР_1 від 31.07.2022 року з ОСОБА_1 утримано 20% з грошової премії.

Наказом від 30.11.2022 року № 77 на підставі рапорту начальника групи сил підтримки штабу військової частини НОМЕР_1 молодшого лейтенанта ОСОБА_2 за порушення військової дисципліни, що виразилось у низькій виконавчій дисципліні, а також на підставі рапорту начальника командного пункту заступника начальника штабу з бойового управління військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_3 за порушення військової дисципліни, що виразилось у порушенні розпорядку дня командира інженерно-саперного взводу військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарного стягнення двох доган.

Згідно з витягом із наказу №77 командира військової частини НОМЕР_1 від 30.11.2022 року з ОСОБА_1 утримано 40% з грошової премії.

Наказом від 31.12.2022 року № 94 на підставі рапорту начальника командного пункту заступника начальника штабу з бойового управління військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_3 за порушення військової дисципліни, що виразилось у невиконанні функціональних обов`язків під час несення чергування помічником оперативного чергового командира інженерно-саперного взводу військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності, а саме оголошення догани.

Згідно з витягом із наказу №94 командира військової частини НОМЕР_1 від 31.12.2022 року з ОСОБА_1 утримано 40% з грошової премії.

Наказом від 31.01.2023 року № 13 - на підставі рапорту начальника групи сил підтримки штабу військової частини НОМЕР_1 молодшого лейтенанта ОСОБА_2 за порушення військової дисципліни, що виразилось у недбалому ставленні до службових обов`язків та недотримання субординації командира інженерно-саперного взводу військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності, а саме оголошення догани.

Згідно з витягом із наказу №13 командира військової частини НОМЕР_1 від 31.01.2023 року з ОСОБА_1 утримано 10% з грошової премії.

Наказом від 28.02.2023 року № 18 - на підставі рапорту тимчасово виконуючого обов`язки начальника групи сил підтримки штабу військової частини НОМЕР_1 молодшого лейтенанта ОСОБА_4 за порушення військової дисципліни, що виразилось у недбалому ставленні до службових обов`язків та недотримання субординації командира інженерно-саперного взводу військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності, а саме оголошення догани.

Згідно з витягом із наказу №18 командира військової частини НОМЕР_1 від 28.02.2023 року з ОСОБА_1 утримано 10% з грошової премії.

Наказом від 30.06.2023 року № 56 на підставі рапорту начальника групи сил підтримки штабу військової частини НОМЕР_1 лейтенанта ОСОБА_4 за порушення обліку особового складу командира інженерно-саперного взводу військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності, а саме оголошення догани.

Згідно з витягом із наказу №56 командира військової частини НОМЕР_1 від 30.06.2023 року з ОСОБА_1 утримано 90% з грошової премії.

Наказом від 31.07.2023 року № 67 на підставі рапорту начальника групи сил підтримки штабу військової частини НОМЕР_1 лейтенанта ОСОБА_4 за порушення обліку особового складу командира інженерно-саперного взводу військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності, а саме оголошення суворої догани.

Згідно з витягом із наказу №67 командира військової частини НОМЕР_1 від 31.07.2023 року з ОСОБА_1 утримано 80% з грошової премії.

Наказом від 31.10.2023 року № 82 на підставі письмових пояснень старшого лейтенанта ОСОБА_1 за низьку виконавчу дисципліну командира інженерно-саперного взводу військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності, а саме оголошення суворої догани.

Згідно з витягом із наказу №82 командира військової частини НОМЕР_1 від 31.10.2023 року з ОСОБА_1 утримано 80% з грошової премії.

Наказом від 30.11.2023 року № 88 на підставі рапорту т.в.о. начальника групи сил підтримки штабу військової частини НОМЕР_1 лейтенанта ОСОБА_5 за порушення військової дисципліни, що виразилось у невиконанні поставлених завдань, відсутності роботи з особовим складом та аналізу обстановки зони відповідальності командира інженерно-саперного взводу військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності, а саме оголошення догани.

Згідно з витягом із наказу №88 командира військової частини НОМЕР_1 від 31.11.2023 року з ОСОБА_1 утримано 50% з грошової премії.

Наказом від 21.12.2023 року № 96 на підставі рапорту начальника групи сил підтримки штабу військової частини НОМЕР_1 лейтенанта ОСОБА_4 за несвоєчасне виконання поставлених завдань та недбале ставлення до покладених на нього службових обов`язків командира інженерно-саперного взводу військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності, а саме оголошення догани.

Згідно з витягом із наказу №96 командира військової частини НОМЕР_1 від 21.12.2023 року з ОСОБА_1 утримано 90% з грошової премії.

Наказом від 29.02.2024 року № 13 на підставі рапорту начальника групи сил підтримки штабу військової частини НОМЕР_1 лейтенанта ОСОБА_4 за систематичне порушення військової дисципліни та недбале ставлення до службових обов`язків командира інженерно-саперного взводу військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності, а саме оголошення суворої догани.

Згідно з витягом із наказу №13 командира військової частини НОМЕР_1 від 29.02.2024 року з ОСОБА_1 утримано 60% з грошової премії.

Наказом від 31.03.2024 року № 27 на підставі рапорту начальника групи сил підтримки штабу військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_4 за порушення військової дисципліни. що виявилось у недбалому ставленні до виконання службових обов`язків, а саме за порушення наказу № 280 від 15.09.2022р. «Про організацію обліку особового складу в системі Міністерства оборони України» командира інженерно-саперного взводу військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності, а саме оголошення суворої догани.

Згідно з витягом із наказу №27 командира військової частини НОМЕР_1 від 31.03.2024 року з ОСОБА_1 утримано 100% з грошової премії.

Позивач не погоджується з притягненням його до дисциплінарної відповідальності згідно оскаржуваних наказів та зі зменшенням заробітної плати, оскільки вважає що не порушував військової дисципліни, виконував всі службові обов`язки, а тому це стало підставою звернення до суду з даною позовною заявою.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем не вжито всіх заходів для всебічного, повного, своєчасного і об`єктивного розслідування обставин вчиненого правопорушення, та не дотримано в повній мірі положень законодавства, що мають значення для притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, а відтак оскаржувані накази командира військової частини НОМЕР_1 від 31.07.2022 року № 47, від 30.11.2022 року № 77, від 31.12.2022 року № 94, від 31.01.2023 року № 13, від 28.02.2023 року № 18, від 30.06.2023 року № 56, від 31.07.2023 року № 67, від 31.10.2023 року № 82, від 30.11.2023 року № 88, від 21.12.2023 року № 96, від 29.02.2024 року № 13, від 31.03.2024 року № 27 в частині накладення на ОСОБА_1 дисциплінарних стягнень та утримання грошової премії є протиправними та підлягають скасуванню.

Також суд першої інстанції дійшов висновку, що наявні підстави для задоволення позовних вимог позивача в частині зобов`язання військової частини НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату грошового забезпечення ОСОБА_1 за липень 2022 року, листопад 2022 року, грудень 2022 року, січень 2023 року, лютий 2023 року, березень 202 року, червень 2023 року, липень 2023 року, жовтень 2023 року, листопад 2023 року, грудень 2023 року, лютий 2024 року, березень 2024 року у повному обсязі, у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», розділу XVI Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцем Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 р. № 260 та постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 р. 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», з урахування раніше виплачених сум.

Разом з тим, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем у позові не обґрунтовано вимоги в частині порушеного на його думку права на отримання ним додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», а також не наведено обґрунтувань та не надано доказів щодо порушення відповідачем спірними наказами права позивача на отримання вказаної додаткової грошової винагороди, а тому в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача в частині визнання протиправним та скасування наказу від 31.03.2023 року про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення, позбавлення щомісячної премії за березень 2023 року та відповідно про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату грошового забезпечення за березень 2023 року, суд вважав, що вони не підлягають задоволенню, оскільки в матеріалах справи відсутні докази порушення прав позивача у даному періоді.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З апеляційної скарги вбачається, що вона містить доводи лише в частині стосовно задоволених позовних вимог про визнання протиправними та скасування наказів, а тому з врахуванням наведеного, колегія суддів переглядає рішення суду першої інстанції в межах поданої апеляційної скарги та в цій частині погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначено Законом України від 25.03.1992 №2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон №2232-XII).

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначає Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24.03.99 р. N 548-XIV (далі - Статут).

Відповідно до ст. ст. 5, 6, 8 Загальних положень Статуту внутрішня служба це система заходів, що вживаються для організації повсякденного життя і діяльності військової частини, підрозділів та військовослужбовців згідно з цим Статутом та іншими нормативно-правовими актами.

Внутрішня служба здійснюється з метою підтримання у військовій частині порядку та військової дисципліни, належного морально-психологічного стану, які забезпечують постійну бойову готовність та якісне навчання особового складу, збереження здоров`я військовослужбовців, організоване виконання інших завдань.

Вимоги цього Статуту зобов`язаний знати й сумлінно виконувати кожен військовослужбовець.

Відповідальність за стан внутрішньої служби у військових частинах покладається на всіх прямих начальників, які повинні подавати допомогу підпорядкованим військовим частинам і підрозділам в організації та забезпеченні виконання вимог внутрішньої служби і систематично перевіряти її стан.

Згідно з ст. ст. 11, 13, 241 Статуту необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Військовослужбовець зобов`язаний додержуватися вимог безпеки, вживати заходів до запобігання захворюванню, травматизму, повсякденно підвищувати фізичну загартованість і тренованість, утримуватися від шкідливих для здоров`я звичок.

Кожний військовослужбовець повинен піклуватися про збереження свого здоров`я, не приховувати хвороб, суворо додержуватися правил особистої, громадської гігієни та утримуватися від шкідливих звичок (куріння і вживання алкоголю). Кожний командир (начальник) зобов`язаний забезпечити у підпорядкованій йому частині (підрозділі) додержання військовослужбовцями правил особистої і громадської гігієни.

Відповідно до ст.ст. 26 та 27 Статуту визначено, що військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Військовослужбовці, на яких накладається дисциплінарне стягнення за вчинене правопорушення, не звільняються від матеріальної та цивільно-правової відповідальності за ці правопорушення. За вчинення злочину військовослужбовці притягаються до кримінальної відповідальності на загальних підставах.

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, a також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначені Дисциплінарним статутом Збройних Сил України, затвердженим Законом України від 24.03.99 р. № 551-XIV (далі - Дисциплінарний статут).

Відповідно до ст. 1 Дисциплінарного статуту, військова дисципліна це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.

Як вбачається із ст. 4 Дисциплінарного статуту, військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів; бути пильним, зберігати державну таємницю; додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство, виявляти повагу до командирів І один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Згідно зі ст. 45 Дисциплінарного статуту у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності накласти дисциплінарне стягнення.

Статтею 48 Дисциплінарного статуту визначено, що на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти); г) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби); д) пониження в посаді; е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу); є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу); ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).

Відповідно до положень ст. ст. 83-86 Дисциплінарного статуту, на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). У необхідних випадках цей термін може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більш як на один місяць.

Якщо під час службового розслідування буде з`ясовано, що правопорушення військовослужбовця містить ознаки кримінального правопорушення, командир військової частини письмово повідомляє про це орган досудового розслідування.

Якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.

Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України визначається наказом Міністерства оборони України, в інших військових формуваннях, правоохоронних органах спеціального призначення наказами державних органів, які мають у своєму підпорядкуванні військові формування, утворені відповідно до законів України, правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Підстави та механізм проведення службового розслідування військовослужбовців Збройних Сил України (далі Збройні Сили), стосовно a також військовозобов`язаних та резервістів (далі військовослужбовці), які не виконали (неналежно виконали) свої службові обов`язки або вчинили правопорушення під час проходження служби (зборів), а також дії (бездіяльність) яких призвели до завдання шкоди державі визначені Порядком проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженим Наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 р. №608 (далі Порядок №608).

Згідно абз. 4 п. 2 розділу І Порядку №608 службове розслідування - комплекс заходів, які проводяться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, а також встановлення ступеня вини особи (осіб), чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення.

Згідно пункту 1 розділу II Порядку №608 службове розслідування може призначатися у разі:

- невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, перевищення своїх повноважень, що призвело до людських жертв або загрожувало життю і здоров`ю особового складу, цивільного населення чи заподіяло матеріальну або моральну шкоду;

- невиконання або неналежного виконання вимог наказів та інших керівних документів, що могло негативно вплинути чи вплинуло на стан боєздатності, бойової готовності підрозділу чи військової частини або на стан виконання покладених на Збройні Сили завдань;

- неправомірного застосування військовослужбовцем фізичного впливу, зброї, спеціальних засобів або інших засобів ураження до інших військовослужбовців чи цивільних осіб, особливо, якщо це призвело до їх поранення, травмування або смерті;

- дій військовослужбовця, які призвели до спроби самогубства іншого військовослужбовця; - втрати або викрадення зброї чи боєприпасів;

- порушення порядку та правил несення чергування (бойового чергування), вартової (вахтової) або внутрішньої служби, що могло спричинити або спричинило негативні наслідки; - недозволеного розголошення змісту або втрати службових документів; - внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєне військовослужбовцем кримінальне правопорушення;

- повідомлення військовослужбовцю про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення;

- вчинення корупційного злочину або правопорушення, пов`язаного з корупцією; - скоєння військовослужбовцем під час виконання обов`язків військової служби дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої загинули або отримали тілесні ушкодження інші особи;

- надходження повідомлення (у тому числі анонімного) щодо порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції", а наведена в ньому інформація стосується конкретної особи, містить фактичні дані, які можуть бути перевірені.

Службове розслідування може проводитися і в інших випадках з метою уточнення причин та умов, що сприяли правопорушенню, та встановлення ступеня вини посадових (службових) осіб.

Разом з тим, пунктом 2 розділу II Порядку №608 передбачено, що службове розслідування не призначається:

- у разі надходження анонімних повідомлень, заяв, скарг, за винятком випадків, визначених в абзаці тринадцятому пункту 1 цього розділу;

- якщо причини та умови, що сприяли вчиненню правопорушення, ступінь вини, розмір заподіяної матеріальної шкоди та інші обставини, які мають значення для прийняття рішення командиром (начальником) про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення, не потребують додаткового встановлення (уточнення) або їх встановлено під час проведення інспектування, інвентаризації, аудиту, за рішенням суду.

Пунктом 3 розділу II Порядку №608 передбачено, що службове розслідування проводиться для встановлення: неправомірних дій військовослужбовця, яким вчинено правопорушення; причинного зв`язку між правопорушенням, з приводу якого було призначено службове розслідування, та виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби; вини військовослужбовця; порушень нормативно-правових актів, інших актів законодавства; причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення.

Пунктом 3 розділу ІІ Порядку №608 визначено, що службове розслідування проводиться для встановлення: неправомірних дій військовослужбовця, яким вчинено правопорушення; причинного зв`язку між правопорушенням, з приводу якого було призначено службове розслідування, та виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби; вини військовослужбовця; порушень нормативно-правових актів, інших актів законодавства; причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення; у разі виявлення факту заподіяння матеріальної шкоди причин виникнення шкоди, її розміру та винних осіб.

Відповідно до пункту 1 розділу III Порядку №608 рішення про призначення службового розслідування приймається командиром (начальником), який має право видавати письмові накази та накладати на підлеглого дисциплінарне стягнення.

Згідно з пунктами 3, 4 цього ж розділу Порядку №608 службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), у якому зазначаються підстава, обґрунтування або мета призначення службового розслідування, особа, стосовно якої воно проводиться, строк проведення службового розслідування, а також визначаються посадова (службова) особа, якій доручено його проведення, або голова та члени комісії з проведення службового розслідування (далі особи, які проводять службове розслідування).

Днем початку службового розслідування вважається день видання наказу про його призначення. Днем закінчення службового розслідування вважається день надання командиру (начальнику), який призначив службове розслідування, акта службового розслідування та матеріалів на розгляд, визначений в наказі про призначення службового розслідування.

Службове розслідування у випадках, передбачених Дисциплінарним статутом Збройних Сил України, може проводитись 3 усуненням військовослужбовця, дисциплінарне правопорушення якого підлягає розслідуванню, від виконання службових обов`язків, про що видається наказ із зазначенням причин усунення.

У відповідності до пунктів 1, 2 розділу IV Порядку №608 особи, які проводять службове розслідування, зобов`язані: дотримуватися вимог законодавства України, вживати всіх передбачених законодавством заходів для всебічного, повного, своєчасного і об`єктивного розслідування обставин вчиненого правопорушення; виявляти (з`ясовувати) обставини, які підтверджують або спростовують інформацію щодо скоєння правопорушення, а також встановлювати обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність правопорушника; розглядати заяви і клопотання військовослужбовця, правопорушення якого підлягає службовому розслідуванню, що були подані під час проведення службового розслідування та стосуються його проведення. У разі відмови військовослужбовця надати письмові пояснення по суті службового розслідування особа, яка проводить службове розслідування, складає акт про відмову, який засвідчується підписами не менше двох присутніх осіб.

Особи, які проводять службове розслідування, мають право: запрошувати до місця проведення службового розслідування військовослужбовців, стосовно яких проводиться службове розслідування, інших військовослужбовців, цивільних осіб (за їх згодою), які були присутні під час вчинення правопорушення або яким відомі обставини, що стосуються правопорушення (далі учасники службового розслідування); отримувати письмові пояснення (заповнені від руки або надруковані); з дозволу командира (начальника) військовослужбовця, який скоїв правопорушення, отримувати необхідні документи, які стосуються службового розслідування; за погодженням з особами, які опитуються, фіксувати їх пояснення технічними засобами з подальшим оформленням їх у письмовому вигляді.

Військовослужбовець, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: знати підстави проведення службового розслідування; бути ознайомленим про свої права та обов`язки під час проведення службового розслідування; відмовитися давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом; давати усні та письмові пояснення, подавати документи, які стосуються службового розслідування, вимагати опитування (додаткового опитування) осіб, які були присутні під час вчинення правопорушення або яким відомі обставини, що стосуються правопорушення; порушувати клопотання про витребування та долучення нових документів, видань, інших матеріальних носіїв інформації; висловлювати письмові зауваження та пропозиції щодо проведення службового розслідування, дій або бездіяльності посадових (службових) осіб, які його проводять; ознайомлюватися з актом службового розслідування (у частині, що його стосується) після розгляду командиром (начальником); оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки та у порядку, визначені законодавством України (пункт 3 розділу IV Порядку №608).

У відповідності до розділу V Порядку № 608 за результатами службового розслідування складається акт службового розслідування, який містить вступну, описову та резолютивну частини. У вступній частині акта службового розслідування зазначаються підстави призначення та проведення службового розслідування. В описовій частині акта службового розслідування зазначаються: посада, військове звання, прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, освіта, термін військової служби та термін перебування на останній посаді військовослужбовця, стосовно якого проведено службове розслідування; неправомірні дії військовослужбовця; зв`язок правопорушення з виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби (якщо такий є); вина військовослужбовця; причинний зв`язок між неправомірними діями військовослужбовця та подією, що трапилась; вимоги нормативно-правових актів, інших актів законодавства, які було порушено; причини та умови, що сприяли правопорушенню; заперечення, заяви та клопотання особи, стосовно якої проведено службове розслідування, мотиви їх відхилення чи підстави для задоволення. У резолютивній частині акта службового розслідування зазначаються: висновки службового розслідування; пропозиції щодо притягнення винної особи (винних осіб) до відповідальності; інші заходи, спрямовані на усунення причин та умов, що призвели до правопорушення, які пропонується здійснити. Акт службового розслідування підписується особами, які його проводили. У разі виявлення суперечностей та незгоди з результатами службового розслідування кожен учасник службового розслідування має право висловити свою окрему думку, яка викладається на окремому аркуші (від руки або у друкованому вигляді) та долучається до акта службового розслідування. Після підписання акт службового розслідування подається на розгляд командиру (начальнику), який призначив розслідування. До акта службового розслідування додаються всі матеріали службового розслідування. У разі якщо службове розслідування проводилося органом Військової служби правопорядку, акт та матеріали службового розслідування передаються на розгляд відповідному командиру (начальнику) військовослужбовця, стосовно якого проводилось службове розслідування, для прийняття рішення.

У відповідності до пунктів 1 та 2 розділу VI Порядку №608 за результатами розгляду акта та матеріалів службового розслідування, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир (начальник) приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, визначає вид дисциплінарного стягнення та призначає особу, якій доручає підготувати проект відповідного наказу. Вид дисциплінарного стягнення зазначається особисто службовою особою, яка призначила службове розслідування, в аркуші резолюції або на висновку за результатами службового розслідування. Дисциплінарне стягнення накладається у строки, визначені Дисциплінарним статутом Збройних Сил України. Наказ (витяг з наказу) про притягнення до відповідальності доводиться до військовослужбовця у частині, що його стосується, під підпис із зазначенням дати доведення. У разі відмови військовослужбовця поставити свій підпис про ознайомлення з наказом (витягом з наказу) про притягнення його до відповідальності складається акт про відмову. Зміст акта про відмову засвідчується підписами не менше двох свідків цього факту. Якщо військовослужбовець вважає, що не вчинив правопорушення, він має право протягом місяця з дня накладення дисциплінарного стягнення подати скаргу старшому командиру (начальнику) або звернутися до суду у визначений законом строк.

З матеріалів справи вбачається, що уповноважені представники відповідача не проводили службове розслідування, фактично не перевіряли обставини події, не встановлювали умови її виникнення, не проводили опитування всіх учасників події, не з`ясовували, які негативні наслідки сталися внаслідок цієї події, не вживали заходів щодо з`ясування інших, передбачених законодавством, питань, тобто в матеріалах справи відсутні докази щодо зафіксованих фактів порушення військової дисципліни чи невиконання службових обов`язків позивачем.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що рапорти та пояснення командира військової частини НОМЕР_1 неможливо вважати беззаперечними доказами порушення військової дисципліни чи невиконання службових обов`язків позивачем, оскільки вони містять лише викладення власних суджень осіб, які склали рапорт/надали пояснення, про відповідну подію.

Колегія суддів зазначає, що вирішальним при накладенні дисциплінарної відповідальності за скоєний військовослужбовцем проступок є характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, ступінь вини, попередня поведінка порушника, а однією із обставин, які потрібно довести, є вина особи в невиконанні або неналежному виконанні покладених на нього обов`язків. Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини військовослужбовця, з`ясовуються відповідним командиром самостійно або під час службового розслідування, і повинні бути відображені у відповідному наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності або висновку службового розслідування.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 30 квітня 2024 року у справі № 420/17256/22.

Судами встановлено, що посадові особи відповідача, не проводили службове розслідування, не опитали позивача з приводу будь-якого факту нібито порушення військової дисципліни, на забезпечили право подати клопотання та заперечення.

Згідно оскаржуваних наказів, позивач систематично порушував дисципліну, крім того халатно відносився до ведення документації взводу; не знав бойове завдання підпорядкованого йому підрозділу; не знав стосовно діяльності особового складу, наявності та стану озброєння, боєприпасів, техніки та майна взводу, був відсутній під час проведення занять із командирами взводів.

Разом з тим, належних та допустимих доказів на підтвердження вищенаведеної інформації апелянтом не надано.

Оскаржувані накази, враховуючи обставини непроведення службового розслідування, не містить даних щодо характеру та обставин вчинення правопорушення, його наслідків, попередньої поведінки позивача, а також тривалості військової служби та рівня знань про порядок служби.

За таких обставин, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що відповідачем не вжито всіх заходів для всебічного, повного, своєчасного і об`єктивного розслідування обставин вчиненого правопорушення та не дотримано в повній мірі положень законодавства, що мають значення для притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, а відтак оскаржувані накази командира військової частини НОМЕР_1 від 31.07.2022 року № 47, від 30.11.2022 року № 77, від 31.12.2022 року № 94, від 31.01.2023 року № 13, від 28.02.2023 року № 18, від 30.06.2023 року № 56, від 31.07.2023 року № 67, від 31.10.2023 року № 82, від 30.11.2023 року № 88, від 21.12.2023 року № 96, від 29.02.2024 року № 13, від 31.03.2024 року № 27 в частині накладення на ОСОБА_1 дисциплінарних стягнень та утримання грошової премії є протиправними та підлягають скасуванню.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що накази відповідача в частині притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та утримання премії визнані судом протиправними, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач має право на отримання щомісячної премії за вказані місяці.

З огляду на вищезазначене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції і зводяться до переоцінки встановлених судом обставин справи.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що рішення Одеського окружного адміністративного суду ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуюча суддя: О.А. Шевчук

Суддя: А.В. Бойко

Суддя: А.Г. Федусик