Справа № 711/4402/25
Суддя: Булгакова Г. В.
Дата ухвалення: 2025-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/4402/25
Провадження № 2-а/711/62/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2025 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого - судді Булгакової Г.В.,

за участю секретаря судового засідання Кошубінської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в:

19.05.2025 адвокат Скіць Е.К. діючи в інтересах ОСОБА_1 , в електронній формі через електронний кабінет підсистеми «Електронний суд» звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси із адміністративним позовом, в якому просила: поновити строк на звернення до суду із позовною заявою про скасування постанови; визнати протиправною та скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_2 № 1245/М/2025 від 25.03.2025; справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП закрити; стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_2 понесені судові витрати.

В обгрунтування позовних вимог зазначила, що 25.03.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно ОСОБА_1 було винесено постанову № 1245/М/2025 по справі про

адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП та накладено штраф у сумі 20 400,00 грн. Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що підставою для притягнення до адміністративної відповідальності є відмова від отримання направлення на проходження ВЛК. Зокрема, 20.03.2025 о 18 год. 15 хв. у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 встановлено, що громадянин ОСОБА_1 відмовився від отримання направлення на проходження ВЛК, чим порушив вимоги абз. 4 ч. 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № 3543-ХІІ від 21.10.1993. Вказану постанову позивач вважає безпідставною та такою, що не відповідає обставинам справи та вимогам закону. Незаконність постанови обґрунтовано позивачем тим, що: відомості про виклик ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 - відсутні; направлення на ВЛК, видане ОСОБА_1 , не містить підпису військовозобов`язаного; належного здійснення виклику ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 не має, також відсутні будь-які відеозаписи доведення отримання повістки або відмови від направлення на проходження ВЛК; зміст протоколу про адміністративне правопорушення (який складений за відмову від отримання направлення на ВЛК та за відмову від проходження ВЛК) відрізняється від змісту оскаржуваної постанови (яка складена тільки за відмову від отримання направлення на ВЛК); оскаржувана постанова складена за відмову від отримання направлення на ВЛК в той час, коли направлення на ВЛК ОСОБА_1 отримав та копію цього направлення долучив до позову. Отже, фактична підстава для притягнення до відповідальності у постанові - не відповідає дійсності. На підставі вказаних доводів, факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та його вина не доведені.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана для розгляду судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Булгаковій Г.В.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.05.2025 ОСОБА_1 поновлено строк для звернення до суду із позовом та відкрито провадження по справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, від його представника адвоката Скіць Є.К. надійшла заява, в якій остання підтримала позовні вимоги та просила проводити розгляд справи без участі позивача та його представника.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_1 в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляд справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не подав.

Частинами 1, 3 статті 268 КАС України встановлено, що у справах, визначених статтями 273-

277, 280-283-2, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки до електронного кабінету, а за його відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку.

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Частиною 2 статті 175 КАС України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються позовні вимоги у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов до наступного висновку.

Частиною 1 статті 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Докази суду надають учасники справи. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

В той же час суд бере до уваги, що з огляду на засади презумпції невинуватості, позивач не зобов`язаний доводити свою невинуватість, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на суб`єкта владних повноважень.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 20.03.2025 офіцером мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 , молодшим лейтенантом ОСОБА_2 складено протокол № 1245/М/2025 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 .. Суть адміністративного правопорушення: 20.03.2025 о 08:15 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 встановлено, що громадянин ОСОБА_1 відмовився від отримання направлення на проходження ВЛК та від проходження ВЛК. Дане діяння є порушенням вимог абз. 4 частину 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Своєю бездіяльністю під час дії особливого періоду громадянин порушив вимоги частини 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та вчинив правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210-3 КУпАП. Громадянинові ОСОБА_1 роз`яснено зміст статті 63 Конституції України, а також права та обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП. Також повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 14 год. 10 хв. 25.03.2025 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 каб. 302

У графі «підпис особи, що притягається до адміністративної відповідальності» наявний підпис позивача.

Крім того, до позовної заяви додано копію направлення № 172 від 20.03.2025, згідно з яким ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , направляється для встановлення придатності до проходження військової служби за станом здоров`я в ДШВ (рід військ) у зв`язку із призовом на військову службу під час мобілізації, в особливий період.

Постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_4 № 1245/М/2025 від 25.03.2025 притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 400,00 грн.

Згідно з вказаною постановою, 20.03.2025 о 18:15 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 встановлено, що громадянин ОСОБА_1 відмовився від отримання направлення на проходження ВЛК. Враховуючи, що громадянин ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення під час дії особливого періоду, яке передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, враховуючи, що за п`ять днів з моменту складання протоколу так і не розпочав ВЛК та продовжує протиправну поведінку в умовах воєнного стану, накладено на громадянина ОСОБА_1 штраф у сумі 20 400,00 грн.

Оскаржувана постанова не містить підпису позивача.

Зазначена постанова є предметом розгляду цієї справи, оскільки позивач вважає її протиправною.

До позовної заяви додано електронний військово-обліковий документ ОСОБА_1 , який сформовано у застосунку «Резерв+» 14.05.2025.

Відповідач правом на подання відзиву, спростування доводів позову та обґрунтування правомірності дій суб`єкта владних повноважень - не скористався.

Таким чином, між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 3 статті 210-1 КУпАП.

Відповідно до статтей 17, 65 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як вбачається з матеріалів справи, позивача було притягнуто за правопорушення передбачені частиною 3 статті 210-1 КУпАП.

Відповідно до частини 1 статті 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію - тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з частиною 3 статті 210-1 КУпАП вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відтак, диспозиція частини 3 статті 210-1 КУпАП передбачає відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.

Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, який триває на теперішній час.

Відповідно Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022, в Україні введено воєнний стан. З цієї дати діє воєнний стан, а тому, порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію є підставою для притягнення до відповідальності, зокрема, за частиною 3 статті 210-1 КУпАП.

Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (стаття 235 КУпАП).

Відповідно до частини 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема:

- прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів;

- проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно;

- виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що організація і порядок проведення мобілізаційної підготовки та мобілізації визначаються цим Законом, актами Президента України та Кабінету Міністрів України.

Зі змісту частини 1 та 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

За приписами абзацу 4 частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Особливості проходження медичного обстеження військовозобов`язаними та резервістами під час мобілізації, на особливий період визначаються Міністерством оборони України спільно з Міністерством охорони здоров`я України.

Відповідно до пункту 3 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 року № 1153/2008, громадяни, які добровільно вступають на військову службу (далі - військова служба за контрактом) або призиваються, проходять обов`язковий медичний огляд у порядку, що затверджується Міністерством оборони України за погодженням із центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Пунктом 3.1 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402 визначено, що медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням керівників ТЦК та СП ВЛК ТЦК та СП на збірних пунктах районних (міських) ТЦК та СП або за місцем провадження медичної практики у закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності лікарями, які включаються до складу ВЛК ТЦК та СП.

Постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16.05.2024 затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період (далі - Порядок, в редакції Постанови КМУ від № 219 від 28.02.2025, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до абзацу третього пункту 69 Порядку громадяни України, які перебувають на військовому обліку та з набранням чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, прибули до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для уточнення своїх облікових даних (адреси місця проживання, номерів засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності) та інших персональних даних), можуть бути направлені на медичний огляд шляхом вручення їм повісток за наявності підстав для проходження медичного огляду відповідно до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів (зокрема у разі відсутності дійсного рішення військово-лікарської комісії про ступінь придатності військовозобов`язаного до військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та/або під час дії правового режиму воєнного стану та/або наявності інших підстав, передбачених законодавством), а також направлені на такий огляд у разі, коли такі громадяни самостійно виявили бажання пройти медичний огляд.

За приписами пункту 74 Порядку військовозобов`язаним та резервістам, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, за рішенням керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки видається направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду, сформоване за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Направлення, сформоване за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, надсилається в електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з урахуванням вимог пункту 74-3 цього Порядку.

При цьому особам віком до 45 років у направленні для проходження медичного огляду зазначається про необхідність визначення їх придатності до проходження військової служби у десантно-штурмових військах, силах спеціальних операцій, морській піхоті.

Військовозобов`язаним та резервістам, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та виявили бажання проходити військову службу під час мобілізації у вибраній ними військовій частині, командиром військової частини або начальником центру рекрутингу Збройних Cил видається направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду за формою згідно з додатком 11, яке реєструється у письмовій формі у журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію за формою згідно з додатком 12 та видається військовозобов`язаному та резервісту під особистий підпис.

Як передбачено п. 74-1 Порядку № 560 (в редакції, чинній на час виниклих правовідносин, зокрема, який доповнено пунктом 74-1 згідно з постановою КМУ № 91 від 28.01.2025) для формування направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду в електронній формі за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу накладає на таке направлення кваліфікований електронний підпис у день його формування. Направлення, сформоване за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, може бути роздруковане. У такому разі його паперова форма повинна містити придатний для зчитування QR-код з відповідною інформацією. Роздруковане направлення реєструється в журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію за формою згідно з додатком 12 та видається резервісту, військовозобов`язаному під особистий підпис. Під час вручення роздрукованого направлення військовозобов`язаним та резервістам під особистий підпис доводяться вимоги законодавства щодо відповідальності громадян за ухилення від військової служби під час мобілізації, у тому числі за ухилення від проходження медичного огляду за направленням районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, та строк завершення медичного огляду.

Відповідно до п. 74-3 Порядку (яким доповнено постанову на підставі Постанови КМУ № 91 від 28.01.2025 - станом на момент виникнення спірних правовідносин) сформоване за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів направлення надсилається до електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного та резервіста. Сформоване на запит військовозобов`язаного або резервіста направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду вважається отриманим таким військовозобов`язаним або резервістом у день надсилання цього направлення в електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста.

У сформованому направленні на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду зазначаються інформація згідно з вимогами законодавства щодо відповідальності громадян за ухилення від військової служби під час мобілізації, у тому числі за ухилення від проходження медичного огляду за направленням районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, та строк завершення медичного огляду.

У разі коли військовозобов`язаному або резервісту було надіслано або вручено повістку з метою проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби і таким військовозобов`язаним або резервістом в межах строку прибуття за такою повісткою було подано запит про формування в електронній формі направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду, вважається, що з часу отримання в електронній формі направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду військовозобов`язаний або резервіст підтверджує отримання повістки про виклик з метою проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби. У такому випадку військовозобов`язані та резервісти можуть не з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці для проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.

З наведеного вбачається, що процедурі проходження позивачем медичного огляду передує формування направлення на ВЛК в електронній формі за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, надсилання такого направлення до електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного та резервіста.

Крім того, важливим є те, що сформованому направленні на ВЛК громадяни попереджаються про відповідальність за ухилення від військової служби під час мобілізації, у т.ч. за ухилення від проходження медичного огляду за направленням та про строки завершення медогляду.

Як встановлено з матеріалів справи, відповідної процедури формування електронного направлення на ВЛК та етапності відповідачем не дотримано.

В матеріалах справи відсутня роздрукована паперова форма направлення на проходження ВЛК, яка б містила придатний для зчитування QR-код з відповідною інформацією.

Наявна у матеріалах справи копія направлення на ВЛК № 172 від 20.03.2025 видана відповідачем відповідно до додатку 11 до Порядку, тобто у редакції, яка втратила свою чинність станом на час виниклих спірних правовідносин.

Відомостей про отримання позивачем такого електронного направлення на ВЛК відсутні і позивачем не вказуються.

Крім того, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності саме за відмову в отриманні направлення на ВЛК.

Всупереч цьому, позивачем надано до позову копію самого направлення на ВЛК № 172 від 20.03.2025, видане ІНФОРМАЦІЯ_4 , що спростовують підстави формування оскаржуваної постанови.

Відповідачем до суду не надано доказів, серед іншого, про те, що позивачу було направлено повістку про виклик для проходження відповідного огляду у формі, визначеній законом саме станом на момент виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 18.07.2020 у справі №216/5226/16-а, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Відповідачем, на якого в силу частини 2 статті 77 КАС України, покладено обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, не надано суду належних та переконливих доказів, у розумінні ст. 251 КУпАП та ст. 73 КАС України, які б підтверджували наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, зокрема не доведено, що працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 була вручена ОСОБА_1 повістка для проходження медичного огляду в електронній формі та він відмовився від проходження такого огляду, а також відсутні належні та допустимі докази про те, що відповідачем була дотримана процедура щодо оформлення як електронного направлення на проходження ВЛК, так і вручення позивачу, як військовозобов`язаному, письмового направлення на проходження медичного огляду, з огляду на норми п.п. 69, 74, 74-1 Порядку №560. Також, відповідачем не доведено належними доказами, що ним були доведені до відома позивача вимоги законодавства щодо відповідальності громадян за ухилення від військової служби під час мобілізації, у тому числі за ухилення від проходження медичного огляду за направленням районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, та строк завершення медичного огляду. Сама постанова без обґрунтування її доказами не дає підстав для висновку про вчинення ним адміністративного правопорушення.

Згідно частини 1, 2 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (частина 1 статті 75 КАС України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина 1 статті 76 КАС України).

В силу вимог статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Європейський суд з прав людини, що у своєму рішенні від 10.02.1995 у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Згідно статті 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У рекомендаціях № R (91) 1 Комітету Ради Європи Державам-Членам стосовно адміністративних санкцій від 13.02.1991 рекомендовано керуватись у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення за відсутності розумних підстав для сумніву, що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Оскільки відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, всупереч вимогам ч. 2 ст. 77 КАС України, суду не виконано обов`язку щодо доведення правомірності прийнятого ним рішення та не надано суду жодних належних і допустимих, у розумінні ст. 72 КАС України доказів, які б підтверджували правомірність винесення оскаржуваної постанови про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, тому, за зазначених обставин, факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, є недоведеним, а притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може вважатися законним, внаслідок чого оскаржувана постанова від 25.03.2025р. підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України та п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із скасуванням постанови від 25.03.2025, підлягає до закриття провадження по адміністративній справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за відсутності події і складу адміністративного правопорушення в діях останнього.

Що стосується розподілу судових витрат, то суд, керуючись частиною першою статті 139 КАС України, вважає за необхідне стягнути сплачений при зверненні з позовом судовий збір в розмірі 484,48 грн з відповідача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 22 Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку», ст. ст. 1, 7, 9, 210-1, 245, 251, 280, 293 КУпАП, ст. ст. 3, 9, 14, 73, 74, 77, 90, 242-246, 286 КАС України, суд,-

у х в а л и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 № 1245/М/2025 від 25.03.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 20 400 грн. - скасувати, а провадження у справі - закрити.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ,) судовий збір у розмірі 484,48 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: Г. В. Булгакова