Справа № 947/20886/25
Суддя: Куриленко О. М.
Дата ухвалення: 2025-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-а/947/195/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2025 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Куриленко О.М.,

за участю секретаря судового засідання Довженко К.А.,

представника позивача Барвенка Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

05 червня 2025 року представник позивача звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову № 1762 від 21 травня 2025 року по справі про адміністративне правопорушення за частиною третьою статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, винесену ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , якою накладено на громадянина ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , від 22.05.1996 р., виданий Приморським РВ УМВС України в Одеській області) штраф у сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., а провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 відносно ОСОБА_1 закрити; стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , від 22.05.1996 р., виданий Приморським РВ УМВС України в Одеській області) судовий збір у розмірі 484 (чотириста вісімдесят чотири) грн. 48 коп.

Свої вимоги мотивує тим, що Постановою № 1762 по справі про адміністративне правопорушення за частиною третьою статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 21 травня 2025 року, винесеною Т.В.О. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 , накладено на громадянина ОСОБА_1 штраф у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) грн. Зазначає, що копія зазначеної постанови була вручена позивачу 30.05.2025 року, про що проставлений відповідний запис у постанові. Зазначену постанову Позивач вважає протиправною, складеною за відсутності події та складу адміністративного правопорушення, за відсутності та без надання відповідних доказів його вини, такою, що підлягає скасуванню в повному обсязі.

Ухвалою судді від 12.06.2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 16.07.2025 року до 12.30 год.

16.06.2025 року через систему «Електронний суд» від представника відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просила у задоволенні позову відмовлено.

У судове засідання, призначене на 16.07.2025 року, з`явився представник позивача ОСОБА_1 Барвенко Ярослав Віталійович, позов підтримав та просив його задовольнити.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши безпосередньо, всебічно, повно та об`єктивно досліджені у судовому засіданні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Постановою № 1762 по справі про адміністративне правопорушення за частиною третьою статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 21 травня 2025 року, винесеною т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 , накладено на громадянина ОСОБА_1 штраф у розмірі 17000 грн.

Згідно постанови установлено, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 порушив вимоги абзацу сьомого частини першої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», частини першої-другої статті 17 Закону України «Про оборону України», пункт 58 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року №560, підпункт 8 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які є Додатком 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року №1487. Встановлено порушення норм законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізації в частині не повідомлення в семиденний строк ІНФОРМАЦІЯ_3 , в якому громадянин ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку, про наявність права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених пунктом 9 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а саме: не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, зайняті постійним доглядом за своїм батьком.

Пункт 58 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року №560 передбачає алгоритм та процедуру подання особами, які мають право на відстрочку відповідної заяви з додатками для реалізації такого права та оформлення такої відстрочки.

Підпункт 8 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачає, що Призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні у випадку зміни персональних даних, зазначених у пунктах 7 та 7-1 частини першої статті 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», повідомляти про такі зміни в семиденний строк через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста або особисто шляхом прибуття до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки чи його відділу (для військовозобов`язаних та резервістів СБУ чи розвідувальних органів - до відповідного органу СБУ чи розвідувального органу України). Такі персональні дані можуть повідомлятися не частіше ніж один раз на сім днів через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста.

Виходячи з положень пунктів 7 та 7-1 частини першої статті 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» до персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать: місце проживання та місце перебування; номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Жоден з цих пунктів, на які посилається ІНФОРМАЦІЯ_4 в обґрунтування порушення, вчиненого ОСОБА_1 не містить вимогу щодо повідомлення у разі зміни відомостей про наявність права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

Відносно ОСОБА_1 було складено протокол №1762 про адміністративне правопорушення від 12.05.2025 року, відповідальним виконавцем адміністративного відділення ІНФОРМАЦІЯ_3 молодшим сержантом ОСОБА_4 , зі змісту якого вбачається, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 порушив вимоги мобілізаційного законодавства та не прибув 08.12.2025 року за викликом для уточнення військово-облікових даних до ІНФОРМАЦІЯ_5 №019 від 16.11.2025 року, про причини своєї неявки протягом визначеного пунктом 24 Порядку №560 терміну не повідомив, а також порушив вимоги законодавства, шляхом не повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_3 про наявність права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених пунктом 9 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а саме: не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, зайняті постійним доглядом за своїм батьком.

Як вбачається з матеріалів справи, протокол та оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення не містять зазначення дати вчинення правопорушення у виді неповідомлення про наявність права на відстрочку. Тобто не можливо встановити з якого дня, ІНФОРМАЦІЯ_4 вважає, що ОСОБА_1 мав право на відстрочку або в нього воно з`явилося та він мав протягом 7 денного строку про це повідомити. Крім того, ОСОБА_1 права на відстрочку з підстав, визначених пунктом 9 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а саме: не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, зайняті постійним доглядом за своїм батьком не має.

02.06.2025 року ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 було подано заяву з додатками про надання відстрочки за пунктом 13 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а саме, у зв`язку із наявністю одного із своїх батьків з інвалідністю I чи II групи або одного з батьків дружини (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані їх утримувати (крім випадків, якщо такі особи самі є особами з інвалідністю, потребують постійного догляду, перебувають під арештом (крім домашнього арешту), відбувають покарання у вигляді обмеження чи позбавлення волі). У разі відсутності невійськовозобов`язаних осіб здійснювати догляд за особою з інвалідністю I чи II групи може лише одна особа з числа військовозобов`язаних за вибором такої особи з інвалідністю.

Ця заява була прийнята та зареєстрована уповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_3 02.06.2025 року.

Згідно із ч.1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Водночас, стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

На обов`язок доведення саме відповідачем як суб`єктом владних повноважень правомірності винесення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, правомірності та законності прийнятої постанови вказує Верховний Суд у Постановах від 24.04.2019 (справа №537/4012/16-а), від 08.11.2018 (справа № 201/12431/16-а), від 23 жовтня 2018 року (справа № 743/1128/17), від 15.11.2018 (справа № 524/7184/16-а).

У рішенні по справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що п.2 статті 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Отже, на підставі відповідної практики ЄСПЛ можливо зробити однозначний висновок, що суд не має права перебирати на себе функцію обвинувачення у справах про адміністративні правопорушення, які в розумінні Конвенції прирівнюються до кримінального провадження, оскільки в такому випадку суд перестає бути незалежним та неупередженим органом з розгляду спорів, що є безумовним порушенням зазначеним у ст.6 Конвенції в частині права кожного на справедливий суд. В цьому суд позбавлений можливості самостійно здійснювати збір додаткових доказів, що підтверджували б або спростовували б вину правопорушника, а отже судовий розгляд здійснюється на підставі наданих суду матеріалів.

З огляду на наявність обставин у справі, розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП фактично відбувся без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з порушенням прав, визначених ст. 268 КУпАП. Доказів своєчасного повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, до суду не надано.

Окрім того суд звертає увагу на те, що Верховний Суд у постановах від 31.03.2021 у справі № 676/752/17, від 21.03.2019 у справі № 489/1004/17, від 30.01.2020 у справах № 308/12552/16-а та № 482/9/17, від 06.02.2020 у справі № 205/7145/16-а зробив такі висновки: «Закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема, передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.

Обов`язок повідомити особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа.

Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення».

Вирішуючи питання наслідків розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яку належним чином не повідомили про дату, Верховний Суд у постановах від 06.03.2018 у справі № 522/20755/16-а, від 30.09.2019 у справі № 591/2794/17, від 06.02.2020 № 05/7145/16-а та від 21.05.2020 у справі № 286/4145/15-а дійшов такого висновку: «факт несвоєчасного повідомлення або неповідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною як такої, що винесена з порушенням установленої процедури. Як наслідок, позивача позбавлено прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати професійну правову допомогу».

Процедурні порушення, зокрема, такі як розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка не повідомлялася про розгляд справи, є безумовною підставою для скасування постанови про притягнення такої особи до відповідальності. Як наслідок, позивача позбавлено прав, передбачених Конституцією України та ст. 268 КУпАП, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, скористатися професійною правничою допомогою.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з пунктом 3 частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи встановлені вище обставини справи, суд вважає, що оскаржувана постанова, складена відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення прийнята не у способи, що передбачені Конституцією та законами України, тому є протиправною і підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю.

Щодо вимог позивача в частині визнання постанови протиправною, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у частині задоволення вказаної позовної вимоги.

Так, ч.3 ст. 286 КАС України містить вичерпний перелік дій суду за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності зокрема суд має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

В матеріалах справи міститься квитанція №8008-7743-6635-9016 від 05.06.2025 року на суму 484,48 гривень.

Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача 484,48 гривень за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 210-1, 247, 251, 293 КУпАП, ст. ст. 71, 72, 77, 139, 241-243, 245, 246, 250, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративну позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, - задовольнити.

Скасувати постанову № 1762 від 21 травня 2025 року по справі про адміністративне правопорушення за частиною третьою статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, винесену т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , якою накладено на громадянина Капришанського ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , від 22.05.1996 р., виданий Приморським РВ УМВС України в Одеській області, штраф у сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП в зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , від 22.05.1996 р., виданий Приморським РВ УМВС України в Одеській області) судовий збір у розмірі 484,48 грн.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. М. Куриленко