Справа № 520/18319/25
Суддя: Супрун Ю.О.
Дата ухвалення: 2025-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

з питання забезпечення позову

15 липня 2025 року Справа № 520/18319/25

Харківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Супрун Ю.О., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду заяву представника - Товариства з обмеженою відповідальністю ".ТОРАЛ." (61001, Харківська область, м. Харків, пр. Героїв Харкова, 54-а, ) - ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ :

Товариство з обмеженою відповідальністю ".ТОРАЛ." звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати прийняте ГУ ДПС у Харківській області Рішення про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду діяльності №238 від 01.05.2025, яким було припинено дію ліцензії на право оптової торгівлі алкогольними напоями, крім сидру та перрі (без додання спирту) №00107, терміном дії з 20.11.2024;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Харківській області видалити з Єдиного реєстру ліцензіатів з виробництва та обігу спирту, спиртових дистилятів, алкоголю, тютюну, рідин для е-сигарет та пального відомості про припинення дії ліцензії № 00107 на право оптової торгівлі алкогольними напоями, крім сидру та перрі (без додання спирту) та поновити інформацію (внести відомості) в Єдиному реєстрі ліцензіатів з виробництва та обігу спирту, спиртових дистилятів, алкоголю, тютюну, рідин для е-сигарет та пального про ліцензію на право оптової торгівлі алкогольними напоями, крім сидру та перрі (без додання спирту) №00107, яка видана Товариству з обмеженою відповідальністю «.ТОРАЛ.» ().

До Харківського окружного адміністративного суду 10.07.2025 від Товариства з обмеженою відповідальністю ".ТОРАЛ." надійшла позовна заява.

Від представника Товариства з обмеженою відповідальністю ".ТОРАЛ." 11.07.2025 о 16 год. 20 хв. надійшла заява про забезпечення позову, в якій зазначено:

"Зупинити дію Рішення ГУ ДПС у Харківській області про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду діяльності №238 від 01.05.2025, яким було припинено дію ліцензії на право оптової торгівлі алкогольними напоями, крім сидру та перрі (без додання спирту) №00107, терміном дії з 20.11.2024, виданої Товариству з обмеженою відповідальністю «.ТОРАЛ.» (), до завершення розгляду цієї справи судом та набранням рішенням суду законної сили.".

В обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначено, що дія ліцензії припиняється в день набрання чинності рішенням про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності, відповідно до ч. 9 ст. 46 Закону України №3817-ІХ, і припинення дії ліцензії на право оптової торгівлі алкогольними напоями, крім сидру та перрі (без додання спирту), істотно ускладнить ефективний захист та поновлення прав та інтересів ТОВ ".ТОРАЛ.", основним видом діяльності якого є оптова торгівля напоями (код КВЕД 46.34).

Невжиття заходів забезпечення позову призведе до повного припинення провадження основного виду господарської діяльності позивача та неможливість реєстрації акцизних накладних в якості вхідного акцизного податку на акцизний склад та в якості вихідного акцизного податку з акцизного складу призведе до порушення суб`єктами господарювання, як постачальниками ТОВ ".ТОРАЛ.", так і безпосередньо самим ТОВ ".ТОРАЛ." вимог податкового законодавства, якими регулюються питання контролю сплати акцизного податку.

Оскільки фактично можливість здійснення заявником господарської діяльності напряму залежить від наявності та чинності відповідної ліцензії, припинення дії якої призведе до припинення господарської діяльності, що матиме невідворотні наслідки, в зв`язку з чим заявник вважає, що невжиття заходів забезпечення адміністративного позову може мати наслідком заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, правам та інтересам третіх осіб, а також ускладнить їх відновлення або взагалі унеможливить.

Тобто на даний час існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, у зв`язку з чим для відновлення прав та інтересів позивача необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Окремо зазначено, що ТОВ ".ТОРАЛ." є сумлінним платником податків та належним чином виконує вимоги щодо провадження господарської діяльності, зокрема, в частині виконання умов ліцензії на право оптової торгівлі алкогольними напоями, крім сидру та перрі (без додання спирту).

ТОВ ".ТОРАЛ." здійснюючи свою діяльність здійснило бюджетні платежі, зокрема, в сумі 435000,00 грн. передоплати за митне оформлення, 47082,00 грн. оплати за виготовлення акцизних марок та 535800,00 грн. акцизного податку з ввезення на митну територію України підакцизних товарів (інформація про що наявна у податкового органу), що також свідчить про реальну діяльність з оптової торгівлі алкогольними напоями.

Оскаржуваним Рішенням податковий орган фактично блокує (зупиняє) господарську діяльність ТОВ ".ТОРАЛ." та фактично наносить збитки державному бюджету у вигляді ненадходження до бюджету відповідних платежів через неможливість здійснення ТОВ ".ТОРАЛ." своєї господарської діяльності на підставі відповідної ліцензії.

Відповідно до частин 1 статті 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Суд констатує, що заява про забезпечення позову надійшла до Харківського окружного адміністративного суду 11.07.2025 о 16 год. 20 хв..

Крім того суд зазначає, що 12.07.2025 та 13.07.2025 є вихідними днями, тому розгляд заяви відбувся 14.07.2025.

Приписами пунктів 2, 3 статті 154 КАС України визначено, що суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін у встановлений судом строк.

Суд не вбачає необхідності для повідомлення учасників справи, та для виклику особи, яка подала заяву про забезпечення позову, також немає необхідності для призначення її розгляду у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін. Відтак, розгляд поданої заяви проводиться у порядку письмового провадження без повідомлення сторін.

Дослідивши матеріали справи, виходячи з меж заявленої заяви, системного аналізу положень чинного законодавства України і матеріалів справи, суд приходить наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно з пп. 1, 2 ч. 2 ст. 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 КАС України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; (пункт 3 частини першої статті 151 виключено на підставі Закону № 460-IX від 15.01.2020); 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 154 КАС України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Аналіз вказаних норм дозволяє зробити висновок, що заходи забезпечення позову повинні бути нерозривно пов`язані з предметом позову і правами, про судовий захист яких іде мова, та заява, подана в порядку вказаних статей КАС України, повинна містити відповідні належні обґрунтування необхідності застосування таких процесуальних повноважень з поданням на їх підтвердження належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів.

Заходи забезпечення позову застосовуються задля гарантування реального виконання в майбутньому судового рішення у випадку його ухвалення на користь позивача. Водночас, для виконання таких заходів потрібно додержуватися щонайменше однієї з умов, визначених у частині другій статті 150 КАС України.

В постанові від 07.04.2020 у справі №826/13413/18 Верховний Суд зазначив, що вищезазначені підстави забезпечення позову є оціночними, а тому містять небезпеку застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до негативних правових наслідків для позивача та/чи відповідача, а також інших осіб, що не є сторонами провадження. Заходи забезпечення позову є втручанням суду у спірні правовідносини до вирішення спору по суті, тому вони повинні застосовуватися судом з підстав та в порядку, прямо передбаченому законом. Підстави для забезпечення позову повинні бути доведені відповідними доказами.

Заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами, а також застосовані у дозволений законодавством спосіб.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу, дотримання дозволеного законодавством способу забезпечення позову.

Забезпечення позову - сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог. Заходи забезпечення позову вживаються судом з метою захисту прав та інтересів позивача на час розгляду справи та не можуть вирішувати спірні правовідносини по суті.

Підстави для вжиття заходів забезпечення позову є оціночними, зважуються обставини, що містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті з огляду на формальність дотримання вимог. Суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, наявних в справі встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів позивача у адміністративному процесі, механізмом, що покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого у адміністративній справі.

Суд зазначає, що ТОВ ".ТОРАЛ." є юридичною особою, зареєстрованою в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та взятий на податковий облік.

Основним видом діяльності ТОВ ".ТОРАЛ." основним видом діяльності є оптова торгівля напоями (код КВЕД 46.34).

Для здійснення господарської діяльності ТОВ ".ТОРАЛ." отримано Ліцензію на право оптової торгівлі алкогольними напоями, крім сидру та перрі (без додання спирту) №00107, терміном дії з 20.11.2024.

Як встановлено з матеріалів справи, 01.05.2025 Головним управління ДПС у Харківській області видано рішення про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду діяльності № 238.

Згідно з додатком до цього розпорядження підставою для анулювання ліцензії вказано: "факт відсутності ліцензіата за місцезнаходження та/або за місцем провадження діяльності, що зазначені в Єдиному реєстрі ліцензіатів з виробництва та обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини та рідин, що використовуються в електронних сигаретах (Єдиний державний реєстр суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через своє зареєстровані постійні представництва), які отримали ліцензію на оптової торгівлі алкогольними напоями, крім сидри та перрі (без додання спирту), що зафіксовано актом Головного управління ДПС у Харківській області від 25.04.2025 (дата реєстрації 28.04.2025 № 4001/20-40-09-01-03/45588241).".

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, ввезення на митну територію України, вивезення за межі митної території України, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, спиртовими дистилятами, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, тютюновою сировиною, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, а також посилення боротьби з їх незаконним виробництвом та обігом на території України, визначено Законом України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального".

Відповідно до п. 40 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" зазначено, що для цілей цього Закону наведені нижче терміни вживаються в такому значенні: ліцензія - право суб`єкта господарювання на провадження відповідного виду (кількох видів) господарської діяльності.

Згідно з ч. 6 ст. 41 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" зазначено, що ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пальним надаються та їхня дія припиняється органами ліцензування - територіальними органами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.

Положеннями ст. 73 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" передбачена відповідальність за порушення цього Закону.

Так згідно з п. 13 ч. 2 ст. 73 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" зазначено, що оптова або роздрібна торгівля алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без наявності відповідної ліцензії (крім випадків, передбачених цим Законом) - 200 відсотків вартості реалізованих товарів (продукції), але не менше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року.

Суд встановив, що в матеріалах позовної заяви наявні Витяги з Єдиного державного реєстру місць зберігання та докази сплати оренди складу, що свідчить про ведення діяльності.

Таким чином, оскаржуваним рішенням про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду діяльності №238 від 01.05.2025, яким було припинено дію ліцензії на право оптової торгівлі алкогольними напоями, крім сидру та перрі (без додання спирту) №00107, терміном дії з 20.11.2024, фактично зупинено господарську діяльність позивача.

Водночас, правомірність рішення ГУ ДПС у Харківській області про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду діяльності №238 від 01.05.2025, яким було припинено дію ліцензії на право оптової торгівлі алкогольними напоями, крім сидру та перрі (без додання спирту) №00107, терміном дії з 20.11.2024, досліджується судом в межах справи №520/18319/25 (в даному судовому провадженні).

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що дія оскаржуваного рішення ГУ ДПС у Харківській області про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду діяльності №238 від 01.05.2025 може істотно ускладнити поновлення порушених прав позивача у разі задоволення адміністративного позову. Водночас у випадку безпідставності позовних вимог вжиття заходів забезпечення позову не перешкоджатиме анулюванню ліцензії.

При цьому, суд наголошує, що вжиття заходів забезпечення позову в даному випадку не вирішує питання про правомірність оскарженого розпорядження, а лише тимчасово зупиняє настання негативних наслідків для позивача до перевірки їх правомірності до набрання законної сили судовим рішенням у справі.

Конституційний Суд України у п. 9 мотивувальної частини рішення від 30.01.2003 № 3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

На це вказується, зокрема, і у пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 № 15-рп/2004 у справі № 1-33/2004, де зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.

Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють згідно ч. 4 ст. 150 КАС України дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Відтак метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Таким чином, суд враховуючи співмірність вимог заяви про забезпечення позову із позовним вимогами та обставинам справи, дійшов висновку, що невжиття заходів забезпечення позову в запропонований спосіб може мати наслідком заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника та третіх осіб, трудового колективу товариства, що відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

Тому, суд погоджується з доводами заявника, що невжиття вказаних ним заходів у вигляді зупинення дії рішення ГУ ДПС у Харківській області про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду діяльності №238 від 01.05.2025 до набрання рішенням суду законної сили може істотно ускладнити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних його прав або інтересів.

Крім того, згідно з Рекомендацією №R(89)8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятою Комітетом Ради Європи 13 вересня 1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.

Судом враховано висновки Великої Палати Верховного Суду висловлені у рішенні від 28.03.2018р. у справі № 800/521/17 (ЄДРСР 73082059), постанові Верховного Суду від 30.03.2021р. справа №420/4037/20 відповідно до яких, позов не може бути забезпечено таким способом, що фактично підмінює собою судове рішення у справі та вирішує позовні вимоги до розгляду справи по суті.

З урахуванням наведених обставин суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, шляхом зупинення дії Рішення ГУ ДПС у Харківській області про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду діяльності №238 від 01.05.2025, яким було припинено дію ліцензії на право оптової торгівлі алкогольними напоями, крім сидру та перрі (без додання спирту) №00107, терміном дії з 20.11.2024, виданої Товариству з обмеженою відповідальністю «.ТОРАЛ.» (), до набрання рішенням суду законної сили.

В частині формулювання "до завершення розгляду цієї справи судом та набранням рішенням суду законної сили" суд зазначає, що воно є тавтологічним подвоєнням кінцевого проміжку часу, що не впливає на дію ухвали про забезпечення позову у перспективі, та не потребує висновку суду.

Принагідно суд зазначає, що ним враховано висновки Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду по справі № 380/8301/22.

Крім того суд зазначає, що згідно з ч. 5 ст. 242 КАС України зазначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд враховуючи наведену правову позицію Верховного Суду та беручи до уваги зміст ч. 5 ст. 242 КАС України, зазначає, що окреслена правова позиція підлягає застосуванню в рамках розгляду даної справи, суд не вбачає правових підстав відступити від окресленої правової позиції Верховного Суду.

Оскільки наявні підстави для вжиття заходів забезпечення позову суду доведені, заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 5 ст. 154 КАС України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено (ч. 8 ст. 154 КАС України).

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 2, 150-154, 241-243, 248, 256, 293, 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю ".ТОРАЛ." (61001, Харківська область, м. Харків, пр. Героїв Харкова, 54-а, ) - ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Зупинити дію Рішення ГУ ДПС у Харківській області (61057, Харківська область, м. Харків, вул. Григорія Сковороди, 46, ) про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду діяльності №238 від 01.05.2025, яким було припинено дію ліцензії на право оптової торгівлі алкогольними напоями, крім сидру та перрі (без додання спирту) №00107, терміном дії з 20.11.2024, виданої Товариству з обмеженою відповідальністю «.ТОРАЛ.» (61001, Харківська область, м. Харків, пр. Героїв Харкова, 54-а, ), до набранням рішенням суду законної сили.

Копію ухвали надіслати (видати) особам, які беруть участь у справі.

Ухвала може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Текст ухвали виготовлено та підписано 15.07.2025.

Суддя Ю.О. Супрун