Справа № 540/7297/21
Суддя: Свида Л.І.
Дата ухвалення: 2025-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 540/7297/21
15 липня 2025 року м. Одеса
У залі судових засідань № 11
Одеський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Свиди Л.І.
при секретарі судового засідання - Товтин В.Р.
позивача - не з`явився
представника відповідача - Мойсеєнка В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Херсонської обласної державної (військової) адміністрації про відстрочення виконання рішення суду у справі №540/7297/21,-
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 17.01.2022 року у справі №540/7297/21 позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано п. 2 наказу Херсонської обласної державної адміністрації від 18.10.2021 року №275-Ос, поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника юридичного управління апарату Херсонської обласної державної адміністрації з 19.10.2021 року та стягнуто з Херсонської обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 19.10.2021 року по 17.01.2022 року включно в сумі 70802,14 грн. з відрахуванням податків та зборів. Допущено до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді з 19.10.2021 року та в частині стягнення з Херсонської обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах стягнення за один місяць у розмірі 18271,52 грн. з відрахуванням податків та зборів.

До суду надійшла заява, яку підтримав в судовому засіданні, представник Херсонської обласної державної (військової) адміністрації про відстрочення виконання рішення суду по справі №540/7297/21.

В обґрунтування заяви відповідач зазначає про те, що на примусове виконання рішення від 17.10.2022 року у справі №540/7297/21 Херсонським окружним адміністративним судом 27.10.2022 року виданий виконавчий лист №490 в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та виконавчий лист №492 в частині стягнення з Херсонської обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу. При цьому, на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 17.01.2022 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24.01.2024 року у справі №540/7297/21 Херсонською обласною державною адміністрацією подано касаційну скаргу, по якій провадження відкрито 07.08.2024 року. Сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць у розмірі 18271,52 грн. стягнута 23.02.2022 року з Херсонської обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 за виконавчим листом №492. Таким чином, залишок суми за рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 17.01.2022 року становить 52530,62 грн. З метою виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 17.01.2022 року у справі №540/7297/21 Херсонська обласна державна (військова) адміністрація 08.05.2025 року звернулася до Міністерства фінансів України з листом про збільшення асигнування за КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» на 100,0 тис. грн. для забезпечення оплати судових витрат та виконання судових рішень, зокрема у справі №540/7297/21, однак Міністерства фінансів України повідомлено, що пропозиції Херсонської обласної державної (військової) адміністрації в цій частині не враховані. Листом від 26.05.2025 року Херсонська обласна державна (військова) адміністрація повторно звернулась до Міністерства фінансів України з питання перерозподілу бюджетних призначень на утримання органів виконавчої влади в області в сумі 70,8 тис. грн.. з метою виконання рішення суду у справі №540/7297/21. Таким чином, Херсонська обласна державна (військова) адміністрація фактично позбавлена можливості виконати рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 17.01.2022 року у зв`язку з відсутністю відповідних бюджетних призначень та дією обставин військового стану. Зазначене є підставою для відстрочення виконання судового рішення до закінчення перегляду Верховним Судом рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 17.01.2022 року та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24.01.2024 року у справі №540/7297/21, але не більше одного року з дня постановлення відповідної ухвали.

Від ОСОБА_1 до суду надійшли заперечення на заяву відповідача про відстрочення виконання рішення суду у справі №540/7297/21, оскільки Верховним Судом ухвалою від 08.07.2025 року відмовлено у задоволені клопотанні відповідача про зупинення виконавчого провадження. Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом; право на судовий захист є гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист. Однак, з 24.01.2024 року (з моменту набрання рішенням законної сили) відповідач не здійснив жодних дій для його виконання не дивлячись на прохання позивача добровільно виконати рішення суду. 06.03.2024 року позивач направив на адресу відповідача лист з пропозицією добровільно виконати рішення суду. У відповіді від 25.03.2024 року відповідач фактично відмовився від добровільного виконання рішення суду. Позивач також зазначив, що Херсонська обласна держава адміністрація активно вживає дії щодо відстрочення строку поновлення позивача на роботі та виплати середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу. Крім того, позивач вважає, що звернення відповідача до Мінфіну з проханням збільшити асигнування та відповідь Мінфіну не є належними доказами відсутності коштів на виконання рішення суду в сумі що лишилась не виконаною.

Суд вважає заяву про відстрочення виконання рішення суду у справі №540/7297/21 необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 3, 4, 5 ст. 378 Кодексу адміністративного судочинства України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи тяжке захворювання самої особи або членів її сім`ї, її матеріальне становище; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення рішення, ухвали, постанови.

У постанові від 06.12.2019 року у справі №2а/0570/6531/2011 Верховний Суд дійшов висновку, що відстрочення в розумінні зазначеної норми закону є відкладенням чи перенесенням дати виконання рішення на новий строк, який визначається адміністративним судом, та допускається у виняткових випадках, залежно від обставин справи. Підставою для відстрочення можуть бути конкретні існуючі, об`єктивні, виключні обставини, що ускладнюють виконання судового рішення у встановлений строк або фактично унеможливлюють таке.

Суд зазначає, що наведені відповідачем підстави для відстрочення виконання судового рішення, зокрема, відсутність відповідних бюджетних призначень не є тією виключною обставиною, в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, які б давали підстави для відстрочення виконання судового рішення.

При цьому, при вирішенні питання щодо доцільності надання відстрочення виконання судового рішення судом враховуються матеріальні інтереси обох сторін.

Відповідно до ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Законом України «Про судоустрій і статус суддів» також передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Суд зазначає, що надання відстрочення виконання рішення суду у цій справі може призвести до порушення майнових інтересів позивача.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого п. 1 ст. 6 Конвенції.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II).

Виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати (рішення від 19.03.1997 у справі «Горнсбі проти Греції», Reports 1997-II, п. 40; рішення у справі «Бурдов проти Росії», заява № 59498/00, п. 34, ECHR 2002-III, та рішення від 06.03.2003 у справі «Ясюнієне проти Литви», заява № 41510/98, п. 27).

Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці (рішення від 7 червня 2005 року у справі «Фуклев проти України», заява №71186/01, п. 84).

Саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції.

Між тим, невиконання відповідачем рішення суду не є підставою для відстрочення його виконання.

Суд не приймає до уваги доводи представника відповідача про неможливість виконання рішення суду у зв`язку із дією на території України воєнного стану, оскільки сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для відстрочення виконання рішення суду.

Крім того, обставини оскарження до Верховного Суду рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 17.01.2022 року та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24.01.2024 року у справі №540/7297/21 не є тою обставиною, яка істотно ускладнює виконання рішення або робить його неможливим. Тим більше Верховним Судом виконання рішення суду не зупинено за заявою Херсонської обласної державної адміністрації.

Враховуючи зазначені обставини заява Херсонської обласної державної (військової) адміністрації про відстрочення виконання рішення суду по справі №540/7297/21 є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 248, 256, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Херсонської обласної державної (військової) адміністрації про відстрочення виконання рішення суду у справі №540/7297/21- відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала суду може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали складено та підписано 16.07.2025 року.

Суддя Леонід СВИДА