Справа № 280/11547/24
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2025-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 липня 2025 року м. Дніпросправа № 280/11547/24

Головуючий суддя І інстанції Семененко М.О.

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Іванова С.М. (доповідач),

суддів: Чередниченка В.Є., Шальєвої В.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14.02.2025 року в адміністративній справі №280/11547/24 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 (номер невідомий) від 05 грудня 2024 року, в частині призову та направлення для проходження військової служби під час мобілізації, в особливий період резервістів і військовозобов`язаних, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відповідно до поіменного списку (номер не відомий) у складі команди (номер не відомий);

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 (номер невідомий) від 05 грудня 2024 року, в частині призову та направлення для проходження військової служби під час мобілізації, в особливий період резервістів і військовозобов`язаних, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відповідно до поіменного списку (номер не відомий) у складі команди (номер не відомий);

- визнати протиправним та скасувати наказ командира ВЧ НОМЕР_1 НГУ (по стройовій частині) № 340 від 05 грудня 2024 року в частині зарахування до списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на посаду стрільця - санітара 1 го відділення 2 го стрілецького взводу 4 ої стрілецької роти (з охорони та оборони важливого державного об`єкту № 99) 3 го стрілецького батальйону (з охорони та оборони важливих державних об`єктів) військової частини НОМЕР_1 (ВОС 100915П658).

- зобов`язати командира ВЧ НОМЕР_1 НГУ виключити солдата ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 14.02.2025 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 було відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким адміністративний позов задовольнити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що мобілізація позивача є протиправною, оскільки останній вчасно оновив свої військово-облікові данні, а на момент незаконної мобілізації - 05.12.2024 року в розшуку, в тому числі і адміністративному, не перебував. Представники ІНФОРМАЦІЯ_2 фактично «викрали» ОСОБА_1 та оформили незаконну мобілізацію за годину замість того, щоб виписати повістку до ІНФОРМАЦІЯ_5 , де ОСОБА_1 перебував на обліку.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі ст. 311 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як було встановлено судом першої інстанції, 21.02.2013 ОСОБА_1 взято на військовий облік військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_6 , де йому оформлено та видано 21.02.2013 посвідчення про приписку до призовної дільниці № 308/240 к 32/96.

05.12.2024 ОСОБА_1 прибув до міста Чернівці, де був зупинений та доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

05.12.2024 солдату запасу ОСОБА_1 було проведено медичний огляд військово-лікарською комісією (далі також ВЛК) при ІНФОРМАЦІЯ_7 , де було встановлено, що позивач придатний до військової служби, що підтверджується довідкою №221/4609 від 05.12.2024.

Відповідно до витягу з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 НГУ (по стройовій частині) від 05.12.2024 №340 солдата ОСОБА_2 , який прибув із ІНФОРМАЦІЯ_8 , зараховано до списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення військовослужбовця, який призваний на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, призначено на посаду стрільця-санітара 1-го відділення 2-го стрілецького взводу 4-ої стрілецької роти (з охорони та оборони важливого державного об`єкта №99) НОМЕР_3 стрілецького батальйону (з охорони та оборони важливих державних об`єктів) Військової частини НОМЕР_1 (ВОС-100915П658). Підстава: поіменний список ІНФОРМАЦІЯ_3 від 05.12.2024 №4605 (а.с.192).

За змістом поіменного списку військовозобов`язаних, які призвані ІНФОРМАЦІЯ_3 і відправлені в складі команди « НОМЕР_1 », від 05.12.2024 №4605, копія якого долучена до матеріалів справи, ОСОБА_1 рекомендується до проходження військової служби.

Позивач, не погодившись з правомірністю його призову на військову службу, звернувся з даним позовом до суду.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач є військовозобов`язаним, який визнаний придатним до військової служби. Належними та допустимими доказами не підтверджено, що на момент вчинення відповідачами дій та прийняття рішень щодо призову позивача на військову службу під час мобілізації на особливий період, позивач не підлягав призову на військову службу під час мобілізації згідно законодавчо встановлених підстав. Вказано, що відповідачами правомірно здійснено призов позивача на військову службу під час мобілізації на особливий період, оскільки це є конституційним обов`язком позивача.

Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому продовжено відповідними Указами Президента України та який триває і на сьогодні.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України від 25 березня 1992 року №2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон №2232-ХІІ).

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.1 Закону №2232-ХІІ, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону №2232-XII, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначає Закон України від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (далі - ЗУ № 3543-XII).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу.

Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Відповідно до частин 3, 5 статті 22 Закону №3543-ХІІ, під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів Служби зовнішньої розвідки України - відповідний підрозділ Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язаних Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», взяттю на військовий облік військовозобов`язаних у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідних підрозділах розвідувальних органів України підлягають громадяни України підлягають, крім іншого, військовозобов`язані, які прибули з інших місцевостей (адміністративно-територіальних одиниць) України або з-за кордону на нове місце проживання.

Відповідно до ч.1 ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

На військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації, незалежно від місця їх перебування на військовому обліку.

Частина 5 ст. 22 Закону № 3543-XII передбачає, що призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, забезпечують місцеві органи виконавчої влади та здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів розвідувальних органів України - відповідний підрозділ розвідувальних органів України, осіб, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Відповідно до пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154 (далі Положення №154, тут і в подальшому в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

За змістом положень пункту 9 Положення №154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, зокрема:

ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також облік громадян України, які уклали контракт добровольця територіальної оборони, ветеранів війни та військової служби, та інших осіб, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»;

оформлюють та видають військово-облікові документи призовникам, військовозобов`язаним та резервістам;

розглядають звернення військовослужбовців, працівників та членів їх сімей, а також громадян з питань, що належать до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а також ведуть прийом громадян, які звертаються із зазначених питань, видають необхідні довідки та інші документи.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року №560 затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, який серед іншого визначає процедуру надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення (Порядок №560).

Пунктом 3 Порядку №560 (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, на особливий період проводиться незалежно від місця їх перебування на військовому обліку.

Відповідно до п.25 Порядку №560 громадяни чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ (військово-обліковий документ в електронній формі) та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Держприкордонслужби у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України.

Відповідно до п. 81 Порядку №560 призов громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період оформляється наказом керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, командира військової частини, керівника розвідувального органу або визначеного ним керівника відповідного підрозділу, Голови СБУ, його заступників чи керівника підрозділу, органу, закладу, установи СБУ.

У разі призову військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації, на особливий період не за місцем їх перебування на військовому обліку (крім тих осіб, що добровільно виявили бажання проходити військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період) такі особи перед призовом на військову службу беруться на військовий облік у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, який здійснює їх призов. Відомості про взяття таких осіб на військовий облік вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів перед їх направленням на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду.

Отже, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що сама по собі подія призову на військову службу під час мобілізації в особливий період позивача в місті Чернівці, який перебував на загальному обліку військовозобов`язаних в ІНФОРМАЦІЯ_9 , не може бути підставою для визнання наказу в частині призову та направлення позивача для проходження військової служби протиправним, оскільки вищенаведені положення чинного законодавства прямо передбачають можливість призову військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації, на особливий період не за місцем їх перебування на військовому обліку із постановленням на військовий облік у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, який здійснює їх призов, перед призовом на військову службу беруться, а тому здійснення призову позивача на військову службу під час мобілізації, на особливий період ІНФОРМАЦІЯ_10 не за місцем перебування на військовому обліку, та постановлення на військовий облік в ІНФОРМАЦІЯ_10 узгоджується з вимогами чинного законодавства, а відповідні посилання у позовній заяві є помилковими.

Інструкцією з організації обліку особового складу Національної гвардії України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30.01.2017 № 73 (далі Інструкція №73, зі змінами), визначено організацію і порядок обліку в мирний час та в особливий період осіб офіцерського, рядового, сержантського і старшинського складу, курсантів та працівників Національної гвардії України (далі - НГУ); завдання і види обліку, призначення облікових документів, порядок їх складання, ведення, зберігання та розсилки; обов`язки посадових осіб, відповідальних за організацію і ведення обліку особового складу; порядок персонального обліку незворотніх втрат особового складу в особливий період; порядок видання, обліку, зберігання, реєстрації і розсилки наказів по особовому складу.

Відповідно до п.3 розділу ІІІ Інструкції №73 особовий склад, який прибув по мобілізації, зараховується в день прибуття до списків особового складу військової частини в порядку, установленому пунктами 7, 8 глави 2 розділу ІІ цієї Інструкції. Призначення (переміщення) офіцерів, осіб рядового, сержантського і старшинського складу проводиться наказом по стройовій частині після закінчення відмобілізування командирами цих частин відповідно до мобілізаційного призначення за мобілізаційним планом незалежно від номенклатури посад для призначення на мирний час. Ці накази є підставою для визначення посадового становища офіцерів, осіб рядового, сержантського і старшинського складу, запису відомостей про них до облікових документів, виписки та видачі їм документів, що посвідчують особу. Зазначені накази не дублюються наказами по особовому складу.

Відповідно до п.8 підрозділу 2 розділу ІІ Інструкції №73 зарахування до списків військової частини прибулих військовослужбовців проводиться наказом по стройовій частині в день прибуття особового складу до військової частини.

Підставою для видання наказу про зарахування особового складу до списків військової частини (про прийом на роботу працівника) є: для військовослужбовців - іменні списки команд, накази по особовому складу, приписи і документи, що посвідчують особу військовослужбовця.

Як свідчать встановлені обставини справи, під час зарахування позивача до списків військової частини були надані наступні документи: військовий квиток серії НОМЕР_4 ; обліково-послужна картка на сержантів і солдатів до військового квитка серія НОМЕР_4 ; копія довідки ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_7 від 05.12.2024 №221/4609; поіменний список військовозобов`язаних, які призвані 6 відділом ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 ) і відправлені у складі команди « НОМЕР_1 » від 05.12.2024 №4605, копії яких надано відповідачем 3 до матеріалів справи на виконання вимог ухвали суду про витребування доказів.

Також, 05.12.2024 позивач визнаний придатним до військової служби та зарахований до списків особового складу ВЧ НОМЕР_1 НГУ відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 НГУ (по стройовій частині) №340 від 05.12.2024.

Відтак, позивач є військовозобов`язаним, який визнаний придатним до військової служби.

При цьому, належними та допустимими доказами, в розумінні ст. ст. 73, 74 КАС України, не підтверджено, що на момент вчинення відповідачами дій та прийняття рішень щодо призову позивача на військову службу під час мобілізації на особливий період, позивач не підлягав призову на військову службу під час мобілізації згідно законодавчо встановлених підстав.

При цьому, як на час винесення оскаржуваного наказу, так і під час розгляду зазначеної справи, позивач не надав доказів того, що мав підстави для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період та/або є військовозобов`язаним, який заброньований на період мобілізації та на воєнний час.

Таким чином, з огляду на вказані обставини справи, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідачами правомірно здійснено призов позивача на військову службу під час мобілізації на особливий період, оскільки це є конституційним обов`язком останнього.

Що стосується посилань позивача на фальсифікацію Військовою частиною НОМЕР_1 наказу від 05.12.2024 року № 340, на підтвердження чого останнім була надана фотокопія документу «Витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 НГУ (по стройовій частині) №340 від 05.12.2024», то колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції щодо неможливості врахування останньої в якості належного та допустимого доказу, оскільки такий документ являє собою фотокопію друкованого тексту, та не містить таких обов`язкових реквізитів витягу з наказу НГУ як підпис уповноваженої особи, яка його засвідчила, та відбиток печатки, що суперечить п.93 Інструкції з документування управлінської інформації та організації роботи з документами в Національній гвардії України в паперовій формі, затвердженої наказом командувача Національної гвардії України 30.11.2020 №511.

Відносно посилань позивача на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30.01.2025 року (справа № 280/11490/24), як підтвердження, в тому числі факту незаконності його мобілізації, то колегія суддів зазначає, що в силу ч. 4 ст. 78 КАС України останнє не має приюдиційного характеру при вирішенні даної справи. Крім того, особа, яка була мобілізована при розгляді зазначеної справи, на період мобілізації, мала законодавчі підстави на відстрочку, як працівник структурного підрозділу Міністерства оборони України.

Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14.02.2025 року в адміністративній справі №280/11547/24 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя С.М. Іванов

суддя В.Є. Чередниченко

суддя В.А. Шальєва