Справа № 295/3250/25
Суддя: Пилипюк Л. М.
Дата ухвалення: 2025-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 295/3250/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2025 рокум.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючої судді Пилипюк Лілії Миколаївни, розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

07 березня 2025 року до Богунського районного суду міста Житомира звернувся ОСОБА_1 із позовом до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення. Позовна заява підписана та подана до суду представником позивача адвокатом Горловим Є. С.

Позов обґрунтовано тим, що постановою інспектора УПП в Житомирській області серії ЕНА № 3839472 від 11 січня 2025 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу. Відповідно до змісту вищевказаної постанови 11 січня 2025 року водій ОСОБА_1 під час перестроювання не ввімкнув покажчик повороту відповідного напрямку, не пред`явив поліс обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.п. 2.1 та п. 9.2 б) Правил дорожнього руху порушення попереджувальних сигналів перед перестроюванням, поворотом, розворотом.

Позивач вважає оскаржувану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, яка не передбачає відповідальності за порушення п. 2.1 Правил дорожнього руху. Зазначення в тексті оскаржуваної постанови посилання на п. 2.1. Правил дорожнього руху, який передбачає, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі чинний страховий поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, не може вказувати на склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. Обов`язку водія пред`явити поліс закон не містить. Позивач не вчиняв дорожньо-транспортної пригоди, а тому вимога поліцейського про пред`явлення полісу страхування була безпідставною. Крім того, представник позивача заперечує порушення ОСОБА_1 п. 9.2 б) Правил дорожнього руху. Зміст оскаржуваної постанови свідчить, що ОСОБА_1 нібито не ввімкнув світловий покажчик повороту відповідного напрямку під час перестроювання. Однак, дорога по вул. Короленка в м. Житомирі має по одній смузі руху в кожному напрямку. З урахуванням дорожньої обстановки та того факту, що дорога має одну смугу руху в кожному напрямку, у ОСОБА_1 була відсутня необхідність та навіть можливість здійснення перестроювання, адже такий маневр спричинив би виїзд на зустрічну смугу руху, що виключає кваліфікацію такого маневру як перестроювання. На місці зупинки автомобіля позивача поліцейський вказував причину зупинки це деформацію правої бокової сторони транспортного засобу. Інша причина (не ввімкнення світлового покажчику повороту) є надуманою та з`явилась лише згодом з метою притягнення ОСОБА_1 до відповідальності. На думку представника позивача, фактичні обставини справи свідчать про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

На підставі наведеного позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3839472 від 11 січня 2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності. Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності позивач просить закрити за відсутністю події та складу правопорушення.

Ухвалою судді Богунського районного суду міста Житомира від 11 березня 2025 року справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення передано за підсудністю до Корольовського районного суду міста Житомира.

Ухвалою судді Корольовського районного суду міста Житомира від 05 травня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення залишено без руху.

Ухвалою судді Корольовського районного суду міста Житомира від 15 травня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у цій справі та призначено судове засідання у відповідності до вимог ч. 1 ст. 286 КАС України. У вказаній ухвалі суддя дійшла висновку про вирішення клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду з цим позовом після відкриття провадження у справі з урахуванням позиції відповідача.

22 травня 2025 року до Корольовського районного суду м. Житомира від представника ГУНП в Житомирській області надійшов відзив на адміністративний позов.

Ухвалою суду від 26 травня 2025 року задоволено клопотання позивача та замінено первісного відповідача Головне управління Національної поліції в Житомирській області на належного відповідача Департамент патрульної поліції.

13 червня 2025 року до суду від представника відповідача Департаменту патрульної поліції надійшов відзив на позовну заяву. Заперечуючи вимоги позову, представник відповідача зазначає, що доказами вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, є оскаржувана постанова та відеозапис події, що зафіксована на портативні відеореєстратори. Після зупинки транспортного засобу позивачу поліцейський повідомив причину зупинки та попросив надати документи. Однак, ОСОБА_1 не надав документи та вимагав повідомити причину його зупинки. Поліцейський повторно роз`яснив, що його було зупинено на підставі ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію». В подальшому позивач показав посвідчення водія, однак не надав можливості з ним ознайомитися. Вимогу пред`явити поліс обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів водій не виконав, оскільки вважав, що такий поліс він зобов`язаний надати лише в разі вчинення дорожньо-транспортної пригоди. В ході спілкування у водія було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння та йому було запропоновано пройти відповідний огляд. На неодноразові пропозиції поліцейського пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння водій відповіді не надав. Позивачу було роз`яснено, що відносно нього буде складено постанову за вчинене адміністративне правопорушення. Старший лейтенант поліції ОСОБА_2 повідомив позивача про його відсторонення від подальшого руху, однак позивач самовільно поїхав з місця події. Відеозаписом з автомобільного відеореєстратора підтверджено, що ОСОБА_1 під час перестроювання не увімкнув відповідний покажчик повороту. На підставі наведеного представник відповідача просить в задоволенні позову відмовити.

20 червня 2025 року від представника відповідача до суду надійшла заява про залишення позовної заяви без розгляду. У вказаній заяві представник відповідача зазначає, що позивач звернувся до суду з порушенням встановленого процесуальним законом строку, адже позовна заява подана ним до суду 06 березня 2025 року, тобто майже через два місяці з дати оскаржуваної постанови. У позовній заяві ОСОБА_1 вказує, що йому оскаржувана постанова не була оголошена поліцейським, однак відеозаписом з місця події підтверджується, що позивач всупереч попередження про його відсторонення від подальшого керування транспортним засобом самовільно поїхав з місця події, не дочекавшись ознайомлення зі змістом постанови. Жодних активних дій з метою отримання копії оскаржуваної постанови позивач не вчиняв. Позивач не довів наявності будь-яких обставин, які створили йому суттєві перешкоди в реалізації права на звернення до адміністративного суду упродовж встановленого 10-денного строку. Представник відповідача вважає, що ОСОБА_1 з 11 січня 2025 року було достовірно відомо про те, що за результатами проведеного розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно нього буде складено постанову. Оскільки оскаржувана постанова не була вручена позивачу на місці зупинки транспортного засобу, то копія такої постанови була направлена йому засобами поштового зв`язку.

Суд, вирішуючи питання поважності причин пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду, враховує таке.

Звертаючись до суду з цим позовом, представник позивача адвокат Горлов Є. С. заявив клопотання про поновлення строку звернення до суду, в якому зазначає, що оскаржувана постанова не містить відомостей про вручення її копії ОСОБА_1 . Позивачу стало відомо про наявність оскаржуваної постанови лише після ознайомлення адвокатом з матеріалами іншої судової справи. Фактично копію оскаржуваної постанови отримав представник позивача адвокат Горлов Є. С. 26 лютого 2025 року. Таким чином, представник позивача вважає, що строк на звернення до суду ним пропущено з поважних причин.

Частиною 1 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини другої статті 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Частиною першою статті 121 КАС встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Датою ухвалення оскаржуваної постанови є 11 січня 2025 року, дата звернення ОСОБА_1 до суду з цим позовом - 07 березня 2025 року. Установлено, що оскаржувана постанова позивачу суб`єктом владних повноважень на місці зупинки транспортного засобу вручена не була. Обставини спілкування поліцейського з ОСОБА_1 на місці події та складення відносно позивача протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП не звільнять суб`єкта владних повноважень від обов`язку надіслати копію оскаржуваної постанови засобами поштового зв`язку з метою забезпечення права особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, бути обізнаною зі змістом оскаржуваної постанови. Суд ураховує, що належних та достовірних доказів про отримання позивачем вказаної постанови засобами поштового зв`язку суб`єкт владних повноважень не надав. На спростування доводів представника відповідача, суд зазначає, що закон не зобов`язує особу вчиняти будь-які активні дії з метою отримання інформації про результати розгляду суб`єктом владних повноважень справи про притягнення до адміністративної відповідальності. Щодо покликання представника відповідача на відеозаписи з місця події, то суд надасть оцінку таким доказам у цьому рішенні, однак наразі слід зазначити, що зміст таких доказів не дає суду підстав для висновку про обізнаність позивача щодо змісту оскаржуваної постанови.

Разом з тим, представник позивача адвокат Горлов Є. С. надав докази про те, що він 26 лютого 2025 року ознайомився у Богунському районному суді міста Житомира з матеріалами справи № 295/953/25 та отримав копію оскаржуваної постанови.

Наведене дає підстави для висновку, що причини пропуску строку звернення ОСОБА_1 з цим позовом до суду є поважними, а тому заява позивача про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду підлягає до задоволення.

Заявою від 04 червня 2025 року представник позивача адвокат Горлов Є. С. просить розгляд справи здійснювати без участі позивача та його представника.

Представник відповідача у призначене судове засідання не з`явився, у відзиві на позовну заяву просив розгляд справи здійснювати без участі представника відповідача.

За наявності згоди учасників процесу суд постановляє ухвалу про подальший розгляд справи в письмовому провадженні.

Дослідивши наявні в справі докази, враховуючи доводи та аргументи сторін, суд установив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Суд установив, що постановою серії ЕНА № 3839472 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху , зафіксоване не в автоматичному режимі від 11 січня 2025 року, яка складена інспектором Управління патрульної поліції в Житомирській області старшим лейтенантом поліції Ніцевичем Ю. В., водія транспортного засобу Hyundai Accent, номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень.

Відповідно до змісту вищевказаної постанови 11 січня 2025 року о 22 год. 56 хв. у місті Житомирі, по вулиці Короленка, 69, водій транспортного засобу під час перестроювання не ввімкнув покажчик повороту відповідного напрямку, не пред`явив поліс обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.п. 2.1 ґ) та п. 9.2 б) Правил дорожнього руху порушення попереджувальних сигналів перед перестроюванням, поворотом, розворотом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 № 1306 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з ч. 1 ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, серед іншого, справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. ст. 122, 126 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 9.2 б) Правил дорожнього руху водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з частиною 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд установив, що в оскаржуваній постанові зазначено, що до неї додається «Моторола 475692, 475677».

З метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, наказом №1395 від 07.11.2015 року МВС України затверджено відповідну Інструкцію (далі - Інструкція).

Пунктом 2 розділу ІІІ наведеної Інструкції передбачено, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ч.2 ст.122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Пунктом 9, 10 розділу ІІІ Інструкції передбачено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка. Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п.5 розділу IV Інструкції постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту10 розділу ХІV цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції. За наявності технічної можливості після винесення постанови в електронній формі у вигляді стрічки на мобільному логістичному пристрої відображається двовимірний штрих-код (QR-код), що містить інформацію з реквізитами для сплати штрафу.

Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 283 КУпАП постановапо справі про адміністративне правопорушення, серед іншого, повинна містити зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.

Постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено (ч. 1 ст. 285 КУпАП).

Дослідивши наявний у справі відеозапис, суд установив, що після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 поліцейський повідомив причину його зупинки пошкодження лакофарбового покриття бокової сторони транспортного засобу, що, на думку поліцейського, може свідчити про участь цього транспортного засобу у дорожньо-транспортній пригоді. В подальшому поліцейський просить водія надати документи, передбачені п. 2.1 Правил дорожнього руху. Водій продовжує з`ясовувати причину своєї зупинки, оскільки вважає, що він не порушував Правил дорожнього руху. Інспектор патрульної поліції вказує на ст. 35 Закону України «Про національну поліцію». Під час тривалого спілкування з водієм поліцейський жодного разу не вказує на порушення водієм п. 9.2 б) Правил дорожнього руху, відповідно до якого водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом. В подальшому інспектор поліції висловив думку про те, у водія наявні ознаки наркотичного сп`яніння та йому було запропоновано пройти відповідний огляд. Також у ході тривалого спілкування між водієм та поліцейським, останній повідомив ОСОБА_1 , що відносно нього буде складена постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, оскільки водій на вимогу поліцейського не пред`явив відповідних документів.

Представлені суду відеозаписи не містять відомостей про розгляд справи щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та оголошення суб`єктом владних повноважень оскаржуваної постанови.

У відзиві на позовну заяву сторона відповідача зазначає, що доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, є оскаржувана постанова, а також відеозаписи з місця події. При цьому представник відповідача покликається на відеозапис з автомобільного відеореєстратора, на якому зафіксовано, що ОСОБА_1 під час перестроювання не увімкнув відповідний покажчик повороту.

Суд зазначає, що не може бути доказом вчинення адміністративного правопорушення оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, оскільки така постанова за своєю природою є результатом розгляду справи про адміністративне правопорушення після збору та дослідження доказів вчинення такого правопорушення.

Щодо відеозапису з автомобільного відеореєстратора, то з нього не виявляється можливим встановити обставини, які підлягають доказуванню в цій справі.

Також суд ураховує, що в п. 7 оскаржуваної постанови «До постанови додаються» не відображено відомостей про такий доказ у справі про притягнення до адміністративної відповідальності як відеозапис з автомобільного відеореєстратора, тобто не зазначено технічний засіб, яким здійснено такий відеозапис.

Відповідно до вимог ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Приписами ч. 3 статті 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис, у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. У разі відсутності в постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис або фото, такий відеозапис/фотознімки не можуть вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідні висновки висловлені в постанові Верховного Суду від 30.04.2020 у справі №524/1113/17, а також в постанові Верховного Суду від 13.02.2020 у справі №524/9716/16-а.

Всупереч встановленому КАС України обов`язку доказування, відповідач не надав суду жодних доказів на підтвердження правомірності дій представника поліції при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Щодо непред`явлення ОСОБА_1 на вимогу поліцейського полісу обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів, суд ураховує, що оскаржуваною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності лише за ч. 2 ст. 122 КУпАП, яка не передбачає відповідальності за порушення п. 2.1 Правил дорожнього руху. Оскаржувана постанова не містить вказівки на порушення позивачем будь-якої іншої норми КУпАП, а також не містить відомостей про застосування суб`єктом владних повноважень ст. 36 КУпАП.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція.

Суд наполягає на обов`язковій реалізації принципу невідворотності юридичної відповідальності, разом з тим правоохоронні органи повинні діяти виключно в межах повноважень та у спосіб, встановлені законом, дотримуючись процедури притягнення винних осіб до відповідальності. Вимоги, які пред`являються до суб`єктів владних повноважень при здійсненні владних управлінських функцій спрямовані державою, перш-за все, на запобігання свавілля та неухильного дотримання прав фізичних і юридичних осіб.

З врахуванням викладеного, суд приходить до переконання, що стороною відповідача не доведено належними та допустимими доказами наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.122 КУпАП, а також вини ОСОБА_3 у його вчиненні. Постанова про накладення адміністративного стягнення не підтверджена належними доказами вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, а тому суд відповідно до вимог п.3 ст.293 КУпАП, п.3 ч.3 ст.286 КАС скасовує вказану постанову і закриває справу про адміністративне правопорушення.

Згідно ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що за результатом розгляду справ суд дійшов висновку про задоволення позову, тому за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати на сплату судового збору в розмірі 605,60 гривень.

Керуючись ст. 2, 5-10,20,44,47,48,241,243-246, 268, 271, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з цим позовом.

Позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕНА № 3839472 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху , зафіксоване не в автоматичному режимі від 11 січня 2025 року, яка складена інспектором Управління патрульної поліції в Житомирській області старшим лейтенантом поліції Ніцевичем Юрієм Володимировичем, та якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ; паспорт серії НОМЕР_2 ;

Відповідач: Депатрамет патрульної поліції, адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, .

Суддя Корольовського районного суду

міста Житомира Лілія ПИЛИПЮК