Справа № 127/19155/25
Суддя: Гриневич В. С.
Дата ухвалення: 2025-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/153/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

09 липня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді: Гриневича В.С.,

секретар судового засідання: Гевко В.І.

за участю

позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: Ковальчука Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження адміністративну справу №127/19155/25 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом, який мотивовано тим, що інспектор 2 взводу 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області старший лейтенант поліції Сірко Назарій Петрович прийняв постанову серії ЕНА №4949977 від 11.06.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП і наклав стягнення у виді штрафу в розмірі 1 190 гривень.

Зі змісту постанови слідує, що 11.06.2025 о 22:50 год. в м. Вінниця по вул. Левка Лук`яненка (Ватутіна), 19, водій керував ТЗ з неосвітленим заднім номерним знаком у темну пору доби, чим порушив п. 2.9 ПДР України, за що відповідальність передбачена за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Із вищевказаною постановою позивач не погоджується, вважає її протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

В позовній заяві позивач зазначив, що ввечері 11 червня 2025 року перед виїздом, він особисто переконався у справності всіх зовнішніх світлових приладів транспортного засобу, зокрема підсвітки заднього номерного знаку (коли закривав багажник автомобіля задній номерний знак в його т/з освітлювався). Освітлення автомобіля працювало у штатному режимі, жодних ознак несправності виявлено не було. Отже, на момент виїзду технічний стан транспортного засобу відповідав вимогам Правил дорожнього руху України. Під час руху на панелі приборів автомобіля не було жодних вказівок щодо несправності підсвітки номерного знака. Лише після зупинки працівниками поліції позивача було проінформовано про несправність підсвітки номерного знаку, після чого без належного з`ясування обставин на місці події було винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності.

До винесення постанови йому не надано можливості було надати пояснення. Справу про адміністративне правопорушення було фактично розглянуто у службовому автомобілі працівників поліції без його участі, що є прямим порушенням його процесуальних прав, гарантованих ст. 268 КУпАП. До моменту розгляду справи по суті та винесення оскаржуваної постанови, йому не було надано можливості висловити свою позицію чи подати будь-які письмові пояснення.

На думку позивача, він необгрунтовано позбавлений можливості скористатись правовою допомогою під час розгляду справи про адміністративне правопорушення. Не зважаючи на його заяву про бажання скористатись правовою допомогою, постанову було винесено у службовому автомобілі у його відсутність, без реалізації його права на захист.

Разом з тим, при розгляді справи та у винесеній оскаржуваній постанові не встановлено його будь-якого умислу на вчинення дій, передбачених диспозицію ч. 1 ст. 121-3 КУпА. Докази чого також відсутні.

На підставі вищевикладеного позивач просив позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 23.06.2025 відкрито провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ЕНА №4949977 від 11.06.2025 про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1190,00 грн. за адміністративне правопорушення. Розгляд справи провести в порядку спрощеного позовного провадження, з урахуванням положень ст. 286 КАС України. Також відповідачу було запропоновано протягом трьох днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази.

На виконання вимог ухвали суду про відкриття провадження у справі, представником відповідача було надіслано суду відзив. Зі змісту даного відзиву вбачається, що, на думку представника відповідача, вимоги позивача є безпідставними та такими що не підлягають задоволенню. Так, під час патрулювання 11.06.2025 в м. Вінниці по вул. Левка Лук`яненка, 19, поліцейським роти №4 батальйону УПП у Вінницькій області ДПП Сірком Назарієм Петровичем було зупинено автомобіль Honda Pilot днз НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , який керував даним автомобілем, у якого в темну пору доби не працювала підсвітка номерного знаку, чим порушено п. 2.9 в) ПДР України.

Встановивши всі обставини правопорушення, поліцейським було прийнято рішення притягнути водія до адміністративної відповідальності та в подальшому винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕНА №4949977 за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Враховуючи викладені обставини, дану постанову представник відповідача вважає законною та вважає що підстави для задоволення позову відсутні.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві та просив їх задовольнити. Додатково позивач пояснив, що перед рухом під час закриття багажного відділення він переконався, що задній номерний знак освітлюється, про факт неосвітленого заднього номерного знаку йому стало відомо лише після зупинки працівниками поліції.

Представник відповідача Ковальчук Д.О. в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на законність та обґрунтованість винесеної постанови.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 11.06.2025 інспектором 2 взводу 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області лейтенантом поліції Сірком Назарієм Петровичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичного режимі серії ЕНА №4949977, якою визнано винним ОСОБА_1 в тому, що він 11.06.2025 о 22:50 год. в м. Вінниця, по вул. Левка Лук`яненка (Ватутіна), 19, керував транспортним засобом «HONDA PILOT», д.н.з. НОМЕР_1 , з неосвітленим заднім номерним знаком у темну пору доби, чим порушив п. 2.9 в) ПДР України Керування водієм ТЗ з номерним знаком, перевернутим чи неосвітленим.

Вказаною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1190 грн.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та правомірності рішення суб`єкта владних повноважень про притягнення позивача до адміністративної відповідальності суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 14 Закону України "Про дорожній рух" учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.

До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин. Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 затверджено Правила дорожнього руху (далі - ПДР України).

Відповідно до п. 1.1 ПДР України останні відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до пункту 2.9 в) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Відповідно до частини першої статті 121-3 КУпАП керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, за диспозицією частини першої статті 121-3 КУпАП відповідальність наступає за керування або експлуатацію транспортного засобу з неосвітленим номерним знаком.

Зі змісту оскаржуваної постанови слідує, що ОСОБА_1 11.06.2025 о 22:50 год. в м. Вінниця, по вул. Левка Лук`яненка (Ватутіна), 19, керував транспортним засобом «HONDA PILOT», д.н.з. НОМЕР_1 , з неосвітленим заднім номерним знаком у темну пору доби, чим порушив п. 2.9 в) ПДР України.

В свою чергу позивач заперечує такі обставини, зазначаючи що факт того, що номерний знак не освітлений йому стало після зупинки автомобіля працівниками поліції, умислу на керування без освітленого номерного знаку у нього не було, та він був позбавлений можливості усунути недоліки на місці.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази судом встановлено, що будь-яких доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, матеріали справи не містять.

Так, суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи не прямого умислу та настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала умисел на керування транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком.

Як вбачається із відеозапису з боді камер поліцейських, ОСОБА_1 на місці після його зупинки пояснив, що перед його виїздом перевіряв технічний стан транспортного засобу, задній номерний знак був освітлений. Технічну несправність виявив вже після його зупинки поліцейськими, умислу на використання транспортного засобу із номерним знаком який неосвітлений не мав. Стверджував, що усуне вказану несправність.

Отже, у справі відсутні докази, що ОСОБА_2 розпочав рух, достовірно знаючи про технічну несправність.

Доводи ОСОБА_1 , що він перед виїздом переконався у справності задніх габаритних ліхтарів, не спростовані наявними у справі доказами.

Окрім того, відповідно до п. 31.5 ПДР у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил.

Натомість, як слідує із відеозапису з боді камер поліцейських, про несправність позивачу стало відомо після зупинки працівниками поліції його транспортного засобу, останній зазначив, що усуне несправність, на що поліцейським повідомив, що постанова уже винесена.

У контексті спірних правовідносин, суд зазначає, що відповідачем не надано жодного доказу, який би свідчив про наявність умислу позивача на вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Таким чином, будь яких доказів на підтвердження обставин, які слугували підставою для винесення поліцейським постанови про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1190 грн., матеріали справи не містять.

Єдиним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, є сама оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення. Однак, зазначена постанова є предметом спору між сторонами та не може розглядатися, як доказ, за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Разом з тим, відповідно до статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Зазначене право на правову допомогу гарантується статтею 59 Конституції України, якою закріплено: «Кожен має право на правову допомогу… Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав». Дане право є непорушним та не може бути обмежене в жодному випадку згідно зі статтею 64 Конституції України: «Конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.»

Відповідно до частини першої статті 271 КУпАП у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Ці особи мають право знайомитися з матеріалами справи; заявляти клопотання; за дорученням особи, яка його запросила, від її імені подавати скарги на рішення органу (посадової особи), який розглядає справу, а також мають інші права, передбачені законами України.

Отже, законодавством визначено права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, зокрема, право на юридичну допомогу при розгляді справи.

Вказане право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, кореспондується з обов`язком посадової особи, яка розглядає справу, забезпечити реалізацію такого права.

Такий обов`язк посадової особи, зокрема, передбачено Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України №1395 від 07.11.2015р.

Так, відповідно до п. 4 Розділу ІІІ Інструкції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, користується правами, визначеними у статті 268 КУпАП.

Пунктом 5 Розділу ІІІ Інструкції передбачено, що поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема, таке питання: чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Позивач, у спірному випадку, стверджує, що відповідачем не було надано можливості особі, що притягується до відповідальності реалізувати свої права, в тому числі право на юридичну допомогу.

Отже, положеннями КУпАП України, що стосуються розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачено спеціальну, спрощену процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності - винесення постанови на місці вчинення правопорушення.

Разом з цим, статтею 268 КУпАП встановлено вичерпний перелік прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема, заявляти клопотання та при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

За правилами статті 278 КпАП України орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

У наведених вище положеннях норм процесуального права визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Так, 18 лютого 2020 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в рамках справи № 524/9827/16-а, досліджував правомірність постанови поліцейського складеної на місті зупинки ТЗ без надання права водію скористатися правовою допомогою адвоката.

Верховний Суд проаналізувавши положення статей 280, 268, ст.271 КУпАП зазначив, що у наведених положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Так, з відеозапису наявного в матеріалах справи, вбачається, що поліцейський представився і назвав причину зупинки. Позивач вказав про бажання скористатися правовою допомогою.

В подальшому відеозаписом підтверджено, що інспектор патрульної поліції повідомив позивачу про його право скористатись правовою допомогою, та вказав, що в позивача є час 10 хвилин, з відеозапису вбачається, що позивач намагається зв`язатись з адвокатом, наголошував, що час 10 хвилин є недостатнім, просив відкласти розгляд справи, на що йому було відмовлено, після чого, позивач зазначив, що його адвокату потрібен час 40 хвилин, щоб прибути на місце зупинки, натомість працівниками поліції було повідомлено, що останні не будуть чекати та винесли постанову.

Вказаними діями інспектор патрульної поліції порушив права особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, а тому і порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Отже, в рамках вказаної справи було встановлено, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення водій виявив бажання скористатись правовою допомогою, про що надав інспектору усне клопотання. Інспектор патрульної поліції повідомив позивачу про його можливість скористатись правовою допомогою, та те, що у нього є час 10 хвилин, після чого позивач зазначив, що адвокату потрібен час 40 хвилин, на що працівниками поліції відмовлено та винесено постанову.

Отже, справу було розглянуто, а клопотання позивача з приводу адвоката залишено без задоволення.

Суд погоджується з доводами позивача про порушення його права на адвоката (надання правової допомоги).

Так, у постанові від 17 липня 2019 року у справі № 655/470/16-а Верховний Суд підкреслив, що стаття 278 КУпАП України вказує на те, що працівник патрульної поліції зобов`язаний дотримуватись вимог статті 283 КУпАП України, яка зазначає, що постанова виноситься тільки за результатами розгляду справи.

Таким чином, положення КУпАП України закріплюють процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на отримання юридичної допомоги адвоката або іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги.

Суд констатує, що недотримання інспектором поліції у процесі винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, визначеної КУпАП України процедури, зокрема щодо не вжиття дій щодо надання реальної можливості позивачу реалізувати право на отримання правової допомоги, здійснення розгляду справи не дочекавшись представника позивача, то таке призводить до порушення права особи приймати участь у розгляді справи про адміністративне правопорушення та інших прав, визначених статтею 268 КпАП України та є достатньою і самостійною підставою для скасування прийнятої за результатами її проведення постанови, що унеможливлює перехід до суті покладених в її основу адміністративних правопорушень.

При цьому, суд звертає увагу, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для позивача, що знаходиться в нерівному положенні по відношенню до суб`єкта владних повноважень.

Порушення норм процесуального права, недотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання адміністративної відповідальності особи, яка вчинила правопорушення.

За таких обставин, з урахуванням встановленого факту порушення процедури прийняття спірної постанови, суд приходить до висновку, що постанова серії ЕНА № 4949977 від 11.06.2025 є протиправною та підлягає скасуванню.

При цьому, інспектор не був позбавлений можливості відкласти розгляд справи на іншу дату та надати можливість позивачу скористатися правовою допомогою, про неодноразово просив позивач.

Разом з тим, та обставина що позивач є сам адвокатом, не не позбавляє його права також користуватись правовою допомогою, оскільки позивач повідомляв працівникам поліції про те, що останній не спеціалізується на розгляді справ про адміністративні правопорушення.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 7 КУпАП закріплено, що ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Положеннями статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Однак, відповідачем не доведено належними та допустимими доказами правомірності прийнятого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Поряд з цим, положеннями частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на вищевикладене винесена відносно ОСОБА_1 постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 1190 грн. за частиною першою статті 121-3 КУпАП, підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином на користь позивача підлягають стягненню, за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, витрати пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 7, 121-3, 245, 247, 268, 271, 278, 293 КУпАП, ст.ст. 72, 77, 118-119, 122, 143, 242-244, 246, 262, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Постанову серії ЕНА №4949977 від 11 червня 2025 року, винесену інспектором Управління патрульної поліції у Вінницькій області лейтенантом поліції Сірком Назарієм Петровичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1190,00 грн. скасувати та закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 605,60 грн. (шістсот п`ять грн. шістдесят коп.).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 246 КАС України:

Позивач: ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Департамент патрульної поліції Національної поліції України, адреса: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3.

Суддя: