Справа № 320/18340/25
Суддя: Парненко В.С.
Дата ухвалення: 2025-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2025 року справа №320/18340/25

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Парненко В.С., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Аерок» до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні Відповідача: Головне управління ДПС у Київській області про визнання протиправним та скасування подткового повідомлення-рішення, податкової вимоги,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Аерок» (далі - позивач) звернулося до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі - відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення (форма С) від 27.04.2023 року №797/ж10/31-00-07-02-01, зокрема в частині застосування суми штрафних(фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені, у тому числі за порушення строку розрахунку сфері зовнішньоекономічної діяльності в розмірі 18 407 556,64 грн.;

- визнати протиправною та скасувати податкову вимогу від 25 травня 2023 року №01-3100 у повному обсязі.

Позовні вимоги мотивовані тим, що неможливість дотримання граничних строків розрахунків за зовнішньоекономічним контрактом обумовлено сукупністю обставин та доказів, а саме: введенням в Україні воєнного стану, який відповідно до листа ТПП України з 24 лютого 2022 року є надзвичайним, невідворотним та об`єктивною обставиною для суб`єктів господарської діяльності України, ухвалами судів, які унеможливили здійснення розрахунків, умовами контрактів, державним регулювання обігу валюти. Саме сукупність обставин стала об`єктивною підставою для неможливості дотримання граничних строків розрахунків за зовнішньоекономічним контрактом.

За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями Київського окружного адміністративного суду справа №320/18340/25 передана до розгляду судді Парненко В.С.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 16.04.2025 позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення недоліків позову протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали суду шляхом надання до суду: документу (оригіналу або який прирівнюється до оригіналу), що підтверджує сплату судового збору за позов майнового характеру у розмірі 30280,00 грн.

На виконання вимог ухвали від 16.04.2025 представником позивача подано до суду заяву про усунення недоліків з доданими до неї доказами сплати судового збору.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 21.04.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Справу ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження суддею Парненко В.С. одноособово. Розгляд клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду з позовною заявою вирішено провести в підготовчому засіданні.

Відповідно до частини 7 статті 18 КАС України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Суд вважає відповідача належним чином повідомленим про можливість подання відзиву у зазначені строки та належним чином повідомленим про судовий розгляд справи.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому не визнає позовні вимоги та просить суд відмовити у їх задоволенні, оскільки Позивачем порушено граничні строки розрахунків у сфері зовнішньо-економічної діяльності.

В матеріалах справи наявна відповідь на відзив, згідно якої позивач не погоджується з доводами відповідача та підтримує свої позовні вимоги у повному обсязі.

Позивачем також долучено копію сертифікату №3200-25-0707 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) виданого Київською обласною (регіональною) торгово-промисловою палатою (№ 211/03.23 від 30.04.2025).

Відповідачем подано додаткові пояснення де зазначено, що сертифікат ТПП № 3200-25-0707 виданий Київською обласною торгово-промисловою палатою України згідно з наказом від 30.04.2025 № 211/03.23, він не міг бути опрацьований в момент проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «АЕРОК» з питань дотримання вимог валютного законодавства при здійснені зовнішньоекономічних операцій по Договору від 20.07.2021 № 202123.

Ухвалою від 28.05.2025 поновлено позивачу строк звернення до адміністративного суду з позовною заявою до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення, податкової вимоги.

Відповідачем подано додаткові пояснення, де зазначено, що сертифікат торгово-промислової палати, який підтверджує наявність форс-мажорних обставин, не може вважатися беззаперечним доказом неможливості виконання зобов`язання, а повинен критично оцінюватися судом з урахуванням встановлених обставин справи.

Ухвалою від 18.06.2025 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління ДПС у Київській області (03151, м. Київ, вул. Святослава Хороброго, 5а, ).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління ДПС у Київській області подано пояснення, де зазначено, що Київським окружним адміністративним судом 21.04.2025 відкрито провадження в адміністративній справі № 320/18340/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АЕРОК» до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 27.04.2023 №797/Ж10/31-00-07-02-01 та про скасування податкової вимоги від 25.05.2023 №0-3100. У зв`язку з судовим оскарженням грошові зобов`язання згідно податкового повідомлення-рішення від 27.04.2023 № 797/Ж10/31-00-07-02-01 виведені з ІКП платника 24.04.2025 та обліковуються як неузгоджені до вирішення питання по суті. Згідно з даними ІКС «Податковий блок», 23.06.2025, у ТОВ «АЕРОК» () податковий борг не обліковується. Враховуючи викладене вище, Головне управління ДПС у Київській області повідомило, що податкова вимога від 25.05.2023 №0-3100 відкликана у відповідності до приписів ст. 60 Податкового кодексу.

Ухвалою від 02.07.2025 закрито підготовче провадження у справі №320/18340/25 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Аерок» до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Головне управління ДПС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення, податкової вимоги та продовжено розгляд справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ЦМУ ДПС по роботі з ВПП відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78, пункту 82.2 статті 82 та підпунктом 69.351 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 №2755-VI (із змінами) та на підставі наказу Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «АЕРОК» () від 02.02.2023 № 34/Ж1 проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ТОВ «АЕРОК» з питань дотримання вимог валютного законодавства при здійсненні зовнішньоекономічних операцій по Договору від 20.07.2021 No202123 згідно листа ДПС України від 05.09.2022 №10109/7/99-00-07-05-02-07, щодо інформації, наданої НБУ уповноваженими банками, за результатами якої складено акт перевірки від 27.03.2023 №550/Ж5/31-00-07-03-02-15/34840150 (далі - акт перевірки).

В Акті перевірки встановлено порушення вимог п. 3 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 №2473-VIII (далі - Закон № 2473) в частині ненадходження товару від нерезидента на суму 1 092 325,00 ЄВРО відповідно до Договору від 20.07.2021 №202123, укладеного ТОВ «АЕРОК» з нерезидентом «AIRCRETE EUROPE» (Нідерланди).

На підставі висновку акту перевірки, контролюючим органом було прийнято податкове повідомлення-рішення від 27.04.2023 № 797/Ж10/31-00-07-02-01 про застосування пені в розмірі 18 407 556,64 грн за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Крім того, 25 травня 2023 року Центральне МУ ДПС по роботі з ВПП направило ТОВ «АЕРОК» податкову вимогу №0-3100 про наявність податкового боргу в розмірі 18 407 556,64 грн.

Вважаючи протиправними податкове повідомлення-рішення ЦМУ ДПС по роботі з ВПП від 27.04.2023 № 797/Ж10/31-00-07-02-01 та податкову вимогу від 25 травня 2023 №0-3100, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до підпункту 19-1.1.4 пункту 19-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України (далі - ПК України) контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, здійснюють контроль за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті.

Закон України «Про валюту та валютні операції» від 21 червня 2018 року № 2473-VIII (далі - Закон № 2473-VIII) визначає правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ та встановлює відповідальність за порушення ними валютного законодавства.

Частиною першою статті 3 Закону № 2473-VIII встановлено, що відносини, що виникають у сфері здійснення валютних операцій, валютного регулювання і валютного нагляду, регулюються Конституцією України, цим Законом, іншими законами України, а також нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону.

Відповідно до частини четвертої статті 11 Закону № 2473-VIII органами валютного нагляду відповідно до цього Закону є Національний банк України та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику. Органи валютного нагляду в межах своєї компетенції здійснюють нагляд за дотриманням резидентами та нерезидентами валютного законодавства.

Частинами п`ятою, шостою цієї статті Закону передбачено, що Національний банк України у визначеному ним порядку здійснює валютний нагляд за уповноваженими установами.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, здійснює валютний нагляд за дотриманням резидентами (крім уповноважених установ) та нерезидентами вимог валютного законодавства.

Згідно з частиною дев`ятою статті 11 Закону № 2473-VIII органи валютного нагляду мають право проводити перевірки з питань дотримання вимог валютного законодавства визначеними частинами п`ятою і шостою цієї статті суб`єктами здійснення таких операцій.

Під час проведення перевірок з питань дотримання вимог валютного законодавства органи валютного нагляду мають право вимагати від агентів валютного нагляду та інших осіб, які є об`єктом таких перевірок, надання доступу до систем автоматизації валютних операцій, підтвердних документів та іншої інформації про валютні операції, а також пояснень щодо проведених валютних операцій, а агенти валютного нагляду та інші особи, які є об`єктом таких перевірок, зобов`язані безоплатно надавати відповідний доступ, пояснення, документи та іншу інформацію.

За змістом частини десятої статті 11 Закону № 2473-VIII у разі виявлення порушень валютного законодавства органи валютного нагляду мають право вимагати від агентів валютного нагляду та інших осіб, які є об`єктом таких перевірок і допустили такі порушення, дотримання вимог валютного законодавства та застосовувати заходи впливу, передбачені законом.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 12 Закону № 2473-VIII Національний банк України за наявності ознак нестійкого фінансового стану банківської системи, погіршення стану платіжного балансу України, виникнення обставин, що загрожують стабільності банківської та (або) фінансової системи держави, має право запровадити встановлення граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

Відповідно до частин першої, другої, третьої, п`ятої, восьмої статті 13 Закону № 2473-VIII Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

У разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з експорту товарів грошові кошти підлягають зарахуванню на рахунки резидентів у банках України у строки, зазначені в договорах, але не пізніше строку та в обсязі, встановлених Національним банком України. Строк виплати заборгованості обчислюється з дня митного оформлення продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, послуг, прав інтелектуальної власності та (або) інших немайнових прав - з дня оформлення у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді) акта, рахунка (інвойсу) або іншого документа, що засвідчує їх надання.

У разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з імпорту товарів їх поставка має здійснюватися у строки, зазначені в договорах, але не пізніше встановленого Національним банком України граничного строку розрахунків з дня здійснення авансового платежу (попередньої оплати).

Порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, за результатами перевірки стягує у встановленому законом порядку з резидентів пеню, передбачену частиною п`ятою цієї статті.

Правління Національного банку України постановою № 5 від 02 січня 2019 року затвердило Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті (далі - Положення № 5).

Це Положення, відповідно до пункту 1 розділу І, визначає заходи захисту, запроваджені Національним банком України, порядок їх застосування (порядок здійснення валютних операцій в умовах запроваджених цим Положенням заходів захисту), а також порядок здійснення окремих операцій в іноземній валюті.

Згідно з пунктом 21 розділу ІІ Положення № 5 граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів.

Відповідно до пункту 14 прим 2 постанови НБУ від 24.02.2022 № 18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану», з наступними змінами, - граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 180 календарних днів та застосовуються до операцій, здійснених з 05.04.2022.

Згідно з пунктом 7 розділу Інструкції про порядок валютного нагляду банків за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, затвердженої постановою Правління НБУ від 02.01.2019 № 7, банк розпочинає відлік установлених Національним банком граничних строків розрахунків з дати оформлення митної декларації на продукцію, що експортується, або підписання акта або іншого документа, що засвідчує поставку нерезиденту товару відповідно до умов експортного договору, за операціями з експорту товарів.

Відповідно до частини 5 статті 13 Закону України № 2473-VIII порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0.3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).

Отже, за порушення граничних строків розрахунків, що встановлюються Національним банком України встановлено відповідальність у вигляді пені.

Між ТОВ «АЕРОК» та AIRCRETE SYSTEMS B.V. був укладений Договір від №202123 від 20.07.2021 року, містить наступні умови:

« 8.1. Відповідно до положень та умов, викладених у цьому документі, ТОВ «АЕРОК» сплачує AIRCRETE без будь-яких утримань або відрахувань, якщо інше явно не передбачене у цьому Договорі, суму євро 1 680 500 (один мільйон шістсот вісімдесят тисяч євро), яка є загальною ціною Договору, як описано в Додатку 1.

9.1. Авансовий платіж.

ТОВ «АЕРОК» вносить авансовий платіж у розмірі 35% від ціни Договору, що дорівнює 588 175 євро (п`ятсот вісімдесят вісім тисяч сто сімдесят п`ять євро), який має внесений якомога швидше, але не пізніше 30 (тридцять) днів після дати підписання, на підставі такого документа: рахунок AIRCRETE, що покриває зазначені 35%.

9.2. Проміжний платіж.

ТОВ «АЕРОК» вносить проміжний платіж у розмірі 30% від ціни Договору, що дорівнює 504 150 євро (п`ятсот чотири тисячі сто п`ятдесят євро), який має бути внесений протягом 150 днів після дати початку…

9.3. Оплата за фактом відвантаження.

За фактом відвантаження Систем ТОВ «АЕРОК» сплачує суму, що дорівнює 588 175 євро (п`ятсот вісімдесят вісім тисяч сто сімдесят п`ять євро). Ця сума розраховується і сплачується ТОВ «АЕРОК» на пропорційній основі, відповідно до відсоткової вартості поставлених Систем. Будь-які платежі по факту відвантаження вносяться на основі наступних документів: а) Рахунок AIRCRETE, що перевищує зазначені 35%; b) Документ про готовність до відвантаження AIRCRETE.

10.2. Системи доставляються частинами в контейнерах на умовах постачання FCA протягом 11 місяців з дати початку (дата доставки Систем).

10.5. Дата доставки Систем, зазначена в п. 10.2., може бути змінена у таких випадках: а) внесення змін та/або доповнення; b) будь-яка затримка з вини ТОВ «АЕРОК»; c) форс-мажор відповідно до Пункту 17.

17.1. Якщо якась Сторона не може виконати зобов`язання до Договору через форс-мажор - стихійні лиха (включно із землетрусом, штормом, ураганом або іншим стихійним лихом), негативні рекомендації щодо країни знаходження робочого майданчика, надані урядом Нідерландів, війна, вторгнення, акт іноземних ворогів, воєнні дії (незалежна від того чи оголошено війну), громадянська війна, повстання, революція, військова або узурпована власність або конфіскація, терористична діяльність, націоналізація, санкції уряду, блокування, ембарго чи перебої в постачанні електроенергії або палива та інші причини незалежні від Сторін, час виконання цього Договору повинен бути подовжений на період, що є еквівалентним до наслідків подій, які спричинили форс-мажор.»

ТОВ «АЕРОК» на виконання умов Договору здійснило на користь нерезидента AIRCRETE SYSTEMS B.V. наступні платежі

- 28.07.2021, сума в євро 588 175,00, Граничний термін поставки товару 27.06.2022;

- 02.09.2021 сума в євро 100 830,00, Граничний термін поставки товару 02.08.2022;

- 07.09.2021 сума в євро 100 830,00, Граничний термін поставки товару 07.08.2022;

- 11.10.2021 сума в євро 100 830,00, Граничний термін поставки товару 11.09.2022;

- 02.11.2021 сума в євро 100 830,00, Граничний термін поставки товару 02.10.2022;

- 02.12.2021 сума в євро 100 830,00, Граничний термін поставки товару 02.11.2022.

Суд звертає увагу на те, що підстави позову стосуються правозастосування норм законодавства, що передбачають підстави для звільнення від відповідальності за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності, у зв`язку з виникнення форс-мажорних обставин.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами (частина 2 статті 14-1 Закону України «Про Торгово-промислові палати в Україні»).

У постанові від 25.01.2022 року по справі № 904/3886/21 Верховний Суд щодо застосування статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» зазначив, що: ознаками форс-мажорних обставин є наступні елементи: вони не залежать від волі учасників цивільних (господарських) відносин; мають надзвичайний характер; є невідворотними; унеможливлюють виконання зобов`язань за даних умов здійснення господарської діяльності; форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер. При їх виникненні сторона, яка посилається на дію форс-мажорних обставин, повинна це довести. Сторона яка посилається на конкретні обставини повинна довести те, що вони є форс-мажорними, в тому числі, саме для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність. Те, що форс-мажорні обставини необхідно довести, не виключає того, що наявність форс-мажорних обставин може бути засвідчено відповідним компетентним органом; наявність форс-мажорних обставин засвідчується Торгово-промисловою палатою України та уповноваженими нею регіональними торгово-промисловими палатами відповідно до статей 14, 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати України» шляхом видачі сертифіката.

Відповідно до частини 6 статті 13 Закону України «Про валюту та валютні операції» визначено, що у разі якщо виконання договору, передбаченого частинами другою або третьою цієї статті, зупиняється у зв`язку з виникненням форс-мажорних обставин, перебіг строку розрахунків, установленого згідно з частиною першою цієї статті, та нарахування пені відповідно до частини п`ятої цієї статті зупиняється на весь період дії форс-мажорних обставин та поновлюється з дня, наступного за днем закінчення дії таких обставин.

Підтвердженням виникнення та закінчення дії форс-мажорних обставин є відповідна довідка уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов цього договору (контракту).

Абзацом 3 частини третьої статті 14 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» від 02.12.1997 № 671/97-ВР (далі - Закон №671/97-ВР) визначено, що Торгово-промислова палата України засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а також торговельні та портові звичаї, прийняті в Україні, за зверненнями суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб.

Порядок засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) встановлено Регламентом засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженим рішенням Президії Торгово-промислової палати України від 18.12.2014 № 44(5).

У матеріалах справи наявний сертифікат №3200-25-0707 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) виданий Київською обласною (регіональною) торгово-промисловою палатою (№ 211/03.23 від 30.04.2025) (далі - Сертифікат).

Вищевказаним Сертифікатом відповідно до ст.ст. 14, 14№ Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого рішенням Президії ТПП України від 18.12.2014 р. №44(5), із змінами та доповненнями, засвідчено форсмажорні обставини (обставини непереборної сили): військова агресія Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану, як наслідок дії органів державної влади, зокрема - застосування обмежувальних заходів (санкцій) до кінцевого бенефіціарного (резидента російської федерації) власника Товариства з обмеженою відповідальністю «АЕРОК», а саме: накладення арештів на все майно Товариства, Рішенням РНБО «Про застосування і внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» від 19.10.2022 року уведеним в дію Указом Президента України від 19.10.2022 року №726/2022, що спричинило розірвання Договору в односторонньому порядку, Aircrete Systems B.V. (Aircrete Europe), Нідерланди на підставі пункту 17.4 Договору, у зв`язку з форс-мажорними обставинами та унеможливило виконання зобов`язань за зовнішноьекономічним договором №202123 від 20.07.2021 р. укладеним між ТОВ «АЕРОК» та Aircrete Systems B.V. (Aircrete Europe), Нідерланди (далі - Договір) щодо обов`язку (зобов`язання), а саме: забезпечення поставки товару у строки, зазначені в договорах, але не пізніше встановленого Національним банком України граничного строку розрахунків з дня здійснення авансового платежу (попередньої оплати), виконання яких становить 365 календарних днів за договором №202123 від 20.07.2021 р. укладеному з Aircrete Systems B.V. (Aircrete Europe), Нідерланди, у термін: 27.06.2022 р., 02.08.2022 р., 07.08.2022 р., 11.09.2022 р., 02.10.2022 р., 02.11.2022 р., за ст. 13 Закону «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018р. №2473-VIII (зі змінами), розділом II Положення, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 24.02.2022 р. №18, розділом I Інструкції про порядок валютного нагляду банків за дотриманням резидентом граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, затвердженої Постановою Правління Національного Банку України від 02.01.2019р. №7 (із змінами), перед Національним банком України, Центральним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків (), а з 01.01.2024 - Головним управлінням ДПС у Київській області (), які унеможливили виконання Договору в зазначений термін, та період дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) - дата настання (24 лютого 2022 року), а дата закінчення (тривають на 30 квітня 2025 року).

Отже, позивач на підтвердження дії форс-мажорних обставин щодо можливості дотримання граничних строків розрахунків за зовнішньоекономічним контрактом, надав сертифікати ТПП, а також підтвердження їх впливу на права та обов`язки сторін, які передбачені договором, що є підставою для подовження законодавчо встановлених термінів (строків) розрахунків на період дії форс-мажорних обставин та підставою для не нарахування пені на період дії форс-мажорних обставин.

Судом установлено, що дія форс-мажорних обставин охоплює увесь період нарахування податковим органом пені за порушення граничних строків за операціями з імпорту товару.

Судом також враховується, що відповідно до з 24 лютого 2022 року по всій територій України був оголошений воєнний стан згідно Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні».

Введення воєнного стану в Україні має результатом введення з 24.02.2022 року обмежень щодо заборони здійснювати транскордонний переказ валютних цінностей з України/переказ коштів на кореспондентські рахунки банків-нерезидентів у гривнях/іноземній валюті, відкриті в банках-резидентах, включаючи перекази, що здійснюються за дорученням клієнтів (згідно п. 14 Постанови НБУ №18 від 24.02.2022 року «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану». Таким чином, Товариство не мало змоги здійснювати оплати за кордон, зокрема для обслуговування Договору в частині приймання та зберігання товару його подальшого транспортування, а також залишок суми по Договору у розмірі 588 175 євро, адже згідно умов Договору лише після повної оплати вартості обладнання по Договору AIRCRETE SYSTEMS B.V. повинно було здійснити поставку вказаного обладнання.

Судом також враховується, що 20.05.2022 року згідно ухвал Личаківського районного суду м. Львова на усе рухоме та нерухоме майно, банківські рахунки ТОВ «АЕРОК» було накладено арешт. Відповідно до ухвали Личаківського районного суду м. Львова від 25.05.2022 року усі активи ТОВ «АЕРОК» було передано в управління Національному Агентству з розшуку та менеджменту активів (АРМА), що унеможливлювало розпорядження активами підприємства і виконання будь-яких зобов`язань за всіма договорами укладеними ТОВ «АЕРОК»,.

У зв`язку з накладенням арешту на майно, відбулася передача Активів Позивача в управління Національному Агентству з розшуку та менеджменту активів (АРМА).

Судом береться до уваги, що Національне Агентство з розшуку та менеджменту активів (АРМА) згідно ст.ст. 20,21 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» передбачено, що управління грошовими коштами у готівковій та безготівковій формах у будь-якій валюті здійснюється Національним агентством шляхом їх розміщення на депозитних рахунках Національного агентства у відповідній валюті або банківському металі, відкритих у державних банках, а управління іншими активами, здійснюється на умовах ефективності, а також збереження (за можливості - збільшення) їх економічної вартості.

Тобто, сукупність вищенаведених обставин стали підставою, які об`єктивно унеможливили виконання Позивачем зобов`язань.

Щодо твердження Відповідача, що «ТОВ «АЕРОК» під час проведення документальної перевірки та на дату подання Заперечення на акт перевірки не надано індивідуального сертифікату ТПП, а наданий сертифікат ТПП не є належним доказом, який підтверджує настання форс-мажорних обставин суд зазначає наступне.

Як передбачає пункт 44.6 статті 44 ПК України/, у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в пункті 86.7 статті 86 цього Кодексу платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

У постанові від 04 липня 2024 року у справі № 380/8597/23 Верховний Суд указав, що у зазначених положеннях закону мова йде саме про документи, які підтверджують показники податкової звітності, а не всі документи.

Отже, позиція відповідача у цьому випадку є помилковою, оскільки сертифікати торгово-промислової палати не належать до первинних документів, які підтверджують показники податкової звітності, та безпосередньо не пов`язані із визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, а тому положення пункту 44.6 статті 44 ПК України у спірних правовідносинах не застосовуються.

Ураховуючи наявний висновок Верховного Суду, висловлений у зазначеній постанові щодо ключового питання у цій справі, суд дійов висновку, що у розглядуваному випадку та обставина, що сертифікати про форс-мажорні обставини не були надані до перевірки, не змінюють того факту, що порушення граничних строків розрахунків за операціями відбулося внаслідок настання обставин непереборної сили, які об`єктивно існували та які, в подальшому, були підтверджені зазначеними сертифікатами.

Суд також відхиляє посилання Відповідача на висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 23.02.2022 № 922/2897/21, від 04.06.2022 № 922/2394/21, від 19.08.2022 у справі № 908/2287/17, від 23.08.2023 у справі № 910/6234/22, від 05.12.2023 у справі № 917/1593/22, від 18.01.2024 у справі №914/2994/22, від 19.08.2022 у справі №908/2287/17, від 16.07.2019 року у справі №917/1053/18, від 25.01.2022 року у справі №904/3886/21, від 18.01.2024 року у справі № 914/2994/22, оскільки у зазначених справах, дійсно, судом встановлювалася наявність чи відсутність факту форс-мажору лише на підставі всієї доказової бази, детально аналізуючи кожну ситуацію окремо та поведінку сторін, а сертифікат Торгово-промислової палати не має наперед встановленої сили, а може лише виступати одним з доказів в суді. Проте ці висновки не є релевантними у спірних правовідносинах, оскільки положення Закону № 2473-VIIІ не визначають жодним чином повноважень контролюючого органу на власний розсуд надавати оцінку висновку торгово-промислової палати щодо наявності форс-мажорних обставин, як і не покладає на суб`єкта господарювання обов`язок довести контролюючому органу наявність форс-мажорних обставин, а навпаки - вказується лише про необхідність надати довідку (сертифікат) про існування форс-мажорних обставин у конкретно визначеній господарській операції.

Суд також зазначає, що частиною шостою статті 13 Закону № 2473-VIIІ визначено, у разі якщо виконання договору, передбаченого частинами другою або третьою цієї статті, зупиняється у зв`язку з виникненням форс-мажорних обставин, перебіг строку розрахунків, установленого згідно з частиною першою цієї статті, та нарахування пені відповідно до частини п`ятої цієї статті зупиняється на весь період дії форс-мажорних обставин та поновлюється з дня, наступного за днем закінчення дії таких обставин.

Підтвердженням виникнення та закінчення дії форс-мажорних обставин є відповідна довідка уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов цього договору (контракту).

Таким чином, положення Закону № 2473-VIII не визначають жодним чином повноважень контролюючого органу на власний розсуд надавати оцінку висновку торгово-промислової палати щодо наявності форс-мажорних обставин, як і не покладає на суб`єкта господарювання обов`язок довести контролюючому органу наявність форс-мажорних обставин, а навпаки - вказується лише про необхідність надати довідку (сертифікат) про існування форс-мажорних обставин у конкретно визначеній господарській операції.

Тобто, частина шоста статті 13 Закону № 2473-VIIІ надає у спірних правовідносинах довідці (сертифікату) торгово-промислової палати ознаки преюдиційного характеру, оскільки визначає цей документ як достатній доказ існування форс-мажорних обставин у конкретному випадку, що не вимагає надання додаткових доказів та документів під час проведення перевірки або під час оскарження в судовому порядку її наслідків.

Це кореспондується з критеріями допустимості доказів, що визначені для адміністративного судочинства статтею 74 Кодексу адміністративного судочинства України. Так, частиною другою цієї статті визначено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Тому, якщо Закон № 2473-VIIІ передбачає, що на підтвердження існування форс-мажорних обставин необхідно надавати відповідну довідку уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов цього договору (контракту), то контролюючий орган не має права вимагати від суб`єкта господарювання інші докази на підтвердження факту існування обставин непереборної сили.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22 травня 2024 року у справі № 620/14203/23.

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд також звертає увагу, що встановлення неможливості дотримання граничних строків розрахунків за зовнішньоекономічним контрактом обумовлено сукупністю обставин та доказів, а саме: сертифікатом ТПП; ухвалами судів, які унеможливили здійснення розрахунків; умовами контрактів; державним регулювання обігу валюти. Саме сукупність обставин стала об`єктивною підставою для неможливості дотримання граничних строків розрахунків за зовнішньоекономічним контрактом, а не лише сертифікатом ТПП.

Щодо вимоги позивача про визнання протиправною та скасування податкової вимоги від 25 травня 2023 року №01-3100, суд зазначає наступне.

25 травня 2023 року Центральне МУ ДПС по роботі з ВПП направило ТОВ «АЕРОК» податкову вимогу №0-3100 про наявність податкового боргу в розмірі 18 407 556,64 грн. Сума податкового боргу, визначена у податковій вимозі вимогу №0-3100 відповідає сумі пені визначеної податковим повідомленням-рішенням від 27.04.2023 № 797/Ж10/31-00-07-02-01.

В силу приписів п. 4 розділу IV Порядку обліку в контролюючих органах податкових повідомлень-рішень, отриманих платниками податків, затвердженого наказом Мінфіну від 28.12.2015 №1204, інформація про складене податкове повідомлення-рішення, про його надсилання (вручення) платнику податків, а також про отримання скарги або заяви у разі його адміністративного або судового оскарження та прийняті рішення за результатами таких оскаржень вноситься структурним підрозділом, до функцій якого належить вчинення відповідних дій, до відповідної інформаційної системи контролюючого органу з можливістю формування надалі відповідних переліків податкових повідомлень-рішень або внесення інформації до відповідних реєстрів.

В свою чергу, п. 4 розділу V Порядку ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Мінфіну від 12.01.2021 №5, передбачено, що працівники підрозділів адміністративного/судового оскарження податкового органу, до компетенції яких належать розгляд скарг під час проведення процедури адміністративного оскарження або супроводження справ у судах, під час проведення процедури судового оскарження прийнятих податкових повідомлень- рішень / рішень / вимог та/або рішень щодо єдиного внеску, в установленому порядку відповідно до вимог регламентів використання відповідних інформаційних систем вносять дані до інформаційних систем, які забезпечують відображення результатів адміністративного та/або судового оскарження, у день отримання чи складання відповідних документів або отримання інформації з подальшим збереженням даних та встановленням зв`язків записів зазначених інформаційних систем із записами підсистеми, що відображає результати контрольно-перевірочної роботи. Відображенню в інформаційній системі підлягають матеріали, які зареєстровані в інформаційних системах, що забезпечують відображення результатів адміністративного та/або судового оскарження, та мають безпосередній зв`язок з матеріалами, внесеними до підсистеми, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи в ході виконання її функцій.

Такими матеріалами є: скарга (заява) платника податків; рішення про результати розгляду скарги (заяви); ухвала суду про відкриття провадження; рішення суду, прийняте по суті.

Таким чином, ухвала суду про відкриття провадження про оскарження податкового-повідомлення-рішення у судовому порядку є підставою для виведення нарахувань із інтегрованої картки платника та відкликання податкової вимоги.

Київським окружним адміністративним судом 21.04.2025 відкрито провадження в адміністративній справі №320/18340/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АЕРОК» до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 27.04.2023 №797/Ж10/31-00-07-02-01 та про скасування податкової вимоги від 25.05.2023 No0-3100.

В зв`язку з судовим оскарженням грошові зобов`язання згідно податкового повідомлення-рішення від 27.04.2023 №797/Ж10/31-00-07-02-01 виведені з ІКП платника 24.04.2025 та обліковуються як неузгоджені до вирішення питання по суті.

Згідно з даними ІКС «Податковий блок», 23.06.2025, у ТОВ «АЕРОК» () податковий борг не обліковується, що підтверджується доказами наявними у матеріалах справи.

Відповідно до п. 1 ст. 60 Податкового кодексу України, Податкове повідомлення- рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо: сума податкового боргу самостійно погашається платником податків або органом стягнення; контролюючий орган скасовує раніше прийняте податкове повідомлення-рішення про нарахування суми грошового зобов`язання або податкову вимогу; контролюючий орган зменшує нараховану суму грошового зобов`язання раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення або суму податкового боргу, визначену в податковій вимозі; рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі; рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума грошового зобов`язання, визначена у податковому повідомленні-рішенні контролюючого органу, або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

З матеріалів справи вбачається, що податкова вимога від 25.05.2023 №0-3100 відкликана у відповідності до приписів ст. 60 Податкового кодексу.

Пунктом 8 частини першої статті 238 КАС України передбачено, що суд закриває провадження у справі щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

Із наведеної правової норми слідує, що для закриття провадження у справі з наведеної підстави необхідна сукупність таких фактів: самостійне виправлення суб`єктом владних повноважень оскаржуваних порушень; відсутність підстав вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання таких рішень, дій чи бездіяльності протиправними.

Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що податковий орган самостійно після відкриття провадження у справі відкликав податкову вимогу від 25.05.2023 №0-3100.

Оскільки, оскаржувана вимога є відкликаною податковим органом самостійно, відсутня необхідність визнання такого рішення відповідача протиправними.

Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що провадження у частині визнання протиправним та скасування податкової вимоги від 25.05.2023 №0-3100 слід закрити.

У пункті 70 рішення від 20 жовтня 2011 року «Рисовський проти України» Європейський суд з прав людини (далі також - ЄСПЛ) підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Крім того, ЄСПЛ звертає увагу на те, що на державні органи покладено обов?язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси.

Суд зазначає, що відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За приписами статті 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із положеннями статті 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому, в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з статтею 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За наведених обставин у сукупності, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Решта доводів учасників справи висновків суду по суті справи не змінюють.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст.139 КАС України.

Позивачем під час розгляду справи було сплачено судовий збір на суму 30 280,00 грн. (платіжна інструкція №354 від 17.04.2025).

Враховуючи наведене, судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 30 280 грн. підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень відповідача.

Керуючись статтями 2-10, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 238, 241-246, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Аерок» до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Головне управління ДПС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення, податкової вимоги - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення (форма «С») від 27.04.2023 року №797/ж10/31-00-07-02-01 в частині застосування суми штрафних(фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені, у тому числі за порушення строку розрахунку сфері зовнішньоекономічної діяльності в розмірі 18 407 556,64 грн.

Закрити адміністративне провадження за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аерок» до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Головне управління ДПС у Київській області в частині визнання протиправною та скасування податкої вимоги від 25 травня 2023 року №01-3100.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (, 02068, м. Київ, вул. Кошиця, 3) судовий збір у розмірі 30280 гривень 00 коп. на користь (, 03151, Київська область, м. Обухів, вул. Промислова, 6).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Парненко В.С.