Справа № 320/211/22
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у першій інстанції: Секірська А.Г. Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2025 року Справа № 320/211/22

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Мєзєнцева Є.І., Файдюка В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 27 березня 2025 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві,

Головного управління Пенсійного фонду України у Луганській області

про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи

1. ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - Відповідач-1) та Головного управління Пенсійного фонду України у Луганській області (далі - Відповідач-2), в якому просив:

- визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в M. Києві протиправною через грубе порушення статей 3, 8, 17, 19, 21, 22, 58 та 64 Конституції України, які є нормами прямої дії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, призначити ОСОБА_1 дострокову пенсію за віком відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», 3 категорії, з дня подання відповідної заяви;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві № 2600-0208-8/195783 від 08.12.2021 про відмову ОСОБА_1 у призначені пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи».

В обґрунтування своїх вимог Позивач зазначав, що початкова величина зниження пенсійного віку поширюється лише на тих громадян, які постійно проживали або працювали чи навчались в зазначених зонах, тобто з 26.04.1986 по 31.07.1986, незалежно від тривалості роботи чи проживання в цей період, які мають статус потерпілої особи. Наявні в матеріалах справи документи підтверджують, що Позивач з 25.04.1986 по 03.02.2000 працював та проживав зоні посиленого радіологічного контролю.

Також Позивач стверджував, що Єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими Законом № 796, зокрема, призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» або «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи».

ОСОБА_1 також зазначав, що посилання Відповідача, що по записам у трудовій книжці неможливо визначити, що підприємства знаходились в зоні гарантованого добровільного відселення у спірний період є безпідставними, оскільки трудова книжка не належить до документів, які підтверджують період проживання потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи в зоні посиленого радіологічного контролю.

При цьому Позивач покликався на правові висновки Верховного Суду, викладені зокрема у постановах від 11.09.2019 у справі № 205/8713/16-а, від 25.11.2019 у справі № 464/4150/17, від 09.01.2020 у справі № 363/3976/16-а, від 26.03.2020 у справі 652/610/16-а, від 18.06.2020 у справі № 751/2738/17.

2. Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 27 березня 2025 року адміністративний позов задоволено частково, а саме:

- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Луганській області від 29.11.2021 № 2 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 ;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Луганській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 25.11.2021, зареєстровану за № 13518, про призначення пенсії, з урахуванням висновків, наведених у судовому рішенні.

У задоволенні позовних вимог в іншій частині - відмовлено.

Ухвалюючи зазначене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що наявність посвідчення постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи не є безумовною і єдиною підставою для призначення пенсії на підставі положень абзацу п`ятого пункту 2 частини першої статті 55 Закону №796-XII. Вагомим у цьому випадку є встановлений факт фізичного перебування особи на території радіоактивного забруднення у зв`язку з постійним проживанням або роботою на цій території.

При цьому, суд прийняв до уваги довідки виконавчого комітету Білокоровицької сільської ради Коростенського району Житомирської області від 21.12.2021 № 4139, 21.12.2021 № 4140 згідно з якими Позивач дійсно працював на підприємствах, які розташовані на території Новобілокоровицької селищної ради.

Разом з тим суд зазначив, що такі довідки Відповідачу-2 не надавалися, а Відповідач -2 в свою чергу не дотримався норми пунктів 1.8, 4.2 Порядку № 22-1, що призвело до прийняття передчасного рішення про відмову у призначенні пенсії зі зменшенням пенсійного віку, та що свідчить про протиправність такого рішення у зв`язку з його невідповідністю критеріям, визначеним пунктами 1, 3, 5, 6, 8 частини другою статті 2 КАС України.

Враховуючи вищезазначене, суд першої інстанції прийшов до висновку, що належним та ефективним способом захисту прав та законних інтересів Позивача є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Луганській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 25.11.2021, зареєстровану за № 13518, про призначення пенсії, з урахуванням висновків, наведених у судовому рішенні, оскільки довідки від 21.12.2021 №№ 4139, 4140, які мають значення для правильного вирішення питання щодо права Позивача на призначення пенсії за статтею 55 Закону № 796, не досліджувалися Відповідачем-2.

3. Не погоджуючись з таким судовим рішенням, ГУ ПФУ в Луганській області подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позовної заяви в повному обсязі наполягаючи на тому, що Позивачу правомірно відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки за матеріалами електронної пенсійної справи ОСОБА_1 неможливо визначити період роботи та проживання в зоні гарантованого добровільного відселення.

При цьому Апелянт зазначає, що Позивач не надавав довідку від 11.10.2021 № 71481680, а довідка від 08.11.2021 № 1382 підтверджує факт реєстрації, а не постійного проживання або роботи у забрудненій місцевості.

Разом з тим, ГУ ПФУ в Луганській області стверджує, що довідки від 21.12.2021 № 4139 та № 4140 не можуть бути прийняті до уваги під час повторного розгляду заяви Позивача від 25.11.2021, оскільки саме ГУ ПФУ в м. Києві мало б виконати вимоги пункту 4.2 Порядку № 22-1 щодо повідомлення особи про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії.

З цих та інших підстав Апелянт вважає, що оскаржуване ним рішення суду прийнято за неповно встановлених обставин, з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.

4. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.04.2025 та від 19.05.2025 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.

5. У строк, встановлений судом, відзив на апеляційну скаргу не надходив.

6. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.

7. Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , має статус громадянина, який потерпів від Чорнобильської катастрофи (категорія 3), що підтверджується відомостями з паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , картки фізичної особи - платника податків; посвідчення громадянина, який потерпілий від Чорнобильської катастрофи (категорія 3) серії НОМЕР_3 від 09.09.1993, довідки про реєстрацію місця проживання особи.

ОСОБА_1 вперше 17.10.2021 через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України подав заяву про призначення пенсії за віком. Функціоналом веб-порталу електронних послуг Пенсійного фонду України не передбачено формування такого документу, як розписка-повідомлення до заяви про призначення/перерахунок пенсії. За таких обставин розписка-повідомлення до заяви про призначення/перерахунок пенсії від 17.10.2021 не формувалась.

Заява від 17.10.2021 розглядалась за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області. За заявою від 17.10.2021 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області прийнято рішення від 22.10.2021 № 32 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ у зв`язку з відсутністю необхідної довідки про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, що передбачено Порядком № 22-1 (копія рішення додається).

Вдруге 25.11.2021 ОСОБА_1 звернувся до відділу обслуговування громадян № 5 (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про призначення пенсії за віком (копія заяви та розписки-повідомлення додаються). Заяву від 25.11.2025 зареєстровано у формі № 10 25.11.2021 за № 13518. Заява позивача від 25.11.2021, згідно вимогам пункту 4.2 розділу ІV Порядку № 22-1, була передана за принципом екстериторіального призначення Головному управлінню Пенсійного фонду України в Луганській області.

Для призначення пенсії до заяви від 24.11.2021 ОСОБА_1 , окрім інших документів, надав: - посвідчення громадянина, який потерпів від Чорнобильської катастрофи (категорія 3) серії НОМЕР_3 від 09.09.1993; - довідку від 08.11.2021 № 1382, видану виконкомом Білокоровицької сільської ради Коростенського (Олевського) району Житомирської області про те, що він дійсно був зареєстрований та проживав за адресою: з 26.04.1986 по 03.01.1991 - АДРЕСА_2 ; з 04.01.1991 по 03.02.2000 - АДРЕСА_3 ; - трудову книжку серії НОМЕР_4 від 07.08.1984.

За записами трудової книжки ОСОБА_1 працював: - з 27.07.1984 по 01.07.1986 у Будівельно - монтажному управлінні № 39 Будівельно - монтажного тресту № 3 комбінату «Київпромбуд»; - з 15.07.1988 по 13.07.1992 в Олевському РТА Коростенського заводу «Битрадіотехніка».

Згідно диплому серії НОМЕР_5 від 05.07.1988 ОСОБА_1 навчався в СПТУ № 15 м. Біла Церква. Відповідно до Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи від 23.07.1991 № 106 м. Біла Церква не належить до зони гарантованого добровільного відселення.

Додаткових документів про постійне проживання на територіях зон безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення заявником не надано.

За наданими документами страховий стаж ОСОБА_1 станом на 25.11.2021 склав 23 роки 08 місяці 29 днів (стаж враховано по 30.09.2021).

За заявою від 25.11.2021 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області прийнято рішення від 29.11.2021 № 32 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ

Рішенням ГУПФУ в Луганській області від 29.11.2021 № 32 відмовлено ОСОБА_1 у призначенні дострокової пенсії за віком, обґрунтоване таким.

«Нормами статті 5 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» зниження пенсійного віку особам, які постійно проживали або постійно проживають чи працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 01 січня 1993 року проживали або відпрацювали в цій зоні не меншу 3 років становить 3 роки та додатково рік за 2 роки проживання, роботи, але не більше 6 років.

Початкова величина зниження пенсійного віку поширюється лише на тих громадян, які постійно проживали або працювали чи навчались в зазначених зонах з моменту аварії, тобто з 26.04.1986 по 31.07.1986, незалежно від тривалості роботи, чи проживання в цей період, які мають статус потерпілої особи.

З посиланням на норми абзацу першого частини першої статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», статей 24 та 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ № 637 від 12.08.1993; Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Міністерством праці України, Міністерством юстиції України та Міністерством соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58, Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління ПФУ від 25.11.2005 №22-1, у рішенні зазначено, що згідно наданих документів та даних, що містяться в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування страховий стаж ОСОБА_1 складає 23 роки 02 місяці 29 днів.

До загального страхового стажу зараховано всі періоди роботи.

За наданими документами для призначення пенсії неможливо визначити період проживання в зоні гарантованого добровільного відселення, оскільки згідно з довідкою про місце реєстрації від 08.11.2021 № 1382, яка видана виконкомом Білокоровицької сільської ради Коростенського (Олевського) району Житомирської області, ОСОБА_1 проживав з 26.04.1986 по 03.02.2000 в смт. Нові Білокоровичі Коростенського (Олевського) району Житомирської області, а за записами у трудовій книжці від 07.08.1984 заповнення НОМЕР_6 неможливо визначити, що підприємства знаходяться в зоні гарантованого добровільного відселення (з 27.07.1984 по 01.07.1986 - будівельно - монтажне управління № 39 будівельно - монтажного тресту № 3 комбінату «Київпромстрой» та з 15.07.1988 по 13.07.1992 - «Коростенський завод «Битрадіотехніка» Олевського РТА.

Вирішено відмовити ОСОБА_1 в призначенні пенсії згідно статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Листом від 08.12.2021 № 2600-0208-8/195783 ГУПФУ в м. Києві повідомило ОСОБА_1 про відмову в призначенні пенсії за статтею 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

8. Позивач, вважаючи протиправним рішення Відповідача, а своє право на належне пенсійне забезпечення - порушеним, звернувся до суду з цим позовом.

9. Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законами України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV), «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII), «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» 28 лютого 1991 року № 796-XII (далі - Закон № 796-XII), «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV (далі - Закон № 1105-XIV).

Відповідно до статті 15 Закону України «Про пенсійне забезпечення» умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» або надається їм право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

Статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що право на пенсію за віком мають: чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

На підставі частини третьої статті 65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Статтею 9 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, в тому числі є: учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків (пункт 1); потерпілі від Чорнобильської катастрофи-громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно з частиною першою статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу: потерпілим від Чорнобильської катастрофи - особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років - 3 роки * та додатково 1 рік за 2 роки проживання, роботи, але не більше 6 років.

Призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і цього Закону.

Згідно із статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 28 років з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року.

Згідно з частиною третьою статті 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» підставою для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях.

Висновки суду апеляційної інстанції.

10. Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років мають право на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку 3 роки та додатково 1 рік за 2 роки проживання, роботи, але не більше 6 років.

Правовою підставою для призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку є одночасна сукупність наступних умов: 1) набуття особою в установленому законом порядку статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи, який, зокрема, станом на 1 січня 1993 р. прожив в зоні гарантованого добровільного відселення не менше трьох років; 2) наявність у такої особи страхового стажу у встановленому розмірі; 3) досягнення особою відповідного віку.

11. При цьому законодавством передбачено альтернативний перелік документів, якими має бути підтверджено відповідність особи вказаним умовам, серед яких, зокрема посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи.

12. Перевіряючи рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що Позивач є особою, потерпілою від Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_3 .

13. Крім того, у матеріалах судової справи наявна довідка від 08.11.2021 № 1382, видана виконкомом Білокоровицької сільської ради Коростенського (Олевського) району Житомирської області, згідно з якою ОСОБА_1 дійсно був зареєстрований та проживав за адресою АДРЕСА_2 з 26.04.1986 року по 03.01.1991 року та з 04.01.1991 року по 03.02.2000 року за адресою АДРЕСА_3 .

14. Згідно з постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 23 липня 1991 р. № 106 «Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" та "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи" смт. смт. Нові Білокоровичі Коростенського (Олевського) району Житомирської області віднесені до зони гарантованого добровільного відселення.

15. Водночас, як правильно зазначив суд першої інстанції, у період 01.09.1986 по 05.07.1988 згідно із дипломом 403115 Позивач навчався у СПТУ № 15, м. Біла Церква, що спростовує відомості, зазначені у довідці від 08.11.2021 № 1382 про постійне проживання у смт. Нові Білокоровичі Коростенського району Житомирської області зокрема у період з 26.04.1986 по 05.07.1988.

16. Разом з тим, Позивачем надано суду довідку виконавчого комітету Білокоровицької сільської ради Коростенського району Житомирської області від 21.12.2021 № 4139, згідно із якою він, дійсно працював з 15.07.1988 по 13.07.1992 на посаді радіомеханіка по ремонту радіо-телевізійної апаратури в телеательє, яке було розташоване на території Новобілокоровицької селищної ради та довідку від 21.12.2021 № 4140 виконавчого комітету Білокоровицької сільської ради Коростенського району Житомирської області, згідно із якою дійсно Олевське РТА Коростенського заводу «Битрадіотехніка» орендувало приміщення під телеательє з 1988 по 1993 рік у Будинку управління № 1 Новобілокоровицької КЕЧ району.

17. Вказані вище докази у своїй сукупності підтверджують факт проживання Позивача у зоні гарантованого добровільного відселення не менше 3 років станом на на 1 січня 1993 року.

18. Водночас, як правильно встановив суд першої інстанції та наполягає Апелянт, довідки від 21.12.2021 № 4139, № 4140 разом із заявою про призначення пенсії ОСОБА_1 не надавалися, а відтак Відповідачем - 2 під час прийняття спірного рішення не досліджувалися. А відтак, оскільки ГУ ПФУ в Луганській області не була надана оцінка зазначеним обставинам, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що належним способом захисту прав Позивача у цій справі є зобов`язання Відповідача 2 повторно розглянути заяву Позивача з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

19. При цьому, апеляційний суд не приймає до уваги посилання Відповідача - 2 про те, що саме Відповідач - 1 повинен був повідомити Позивачу про необхідність надання додаткових документів, як на обставину, що спростовує висновки суду першої інстанції про передчасність прийняття Відповідачем-2 спірного рішення з огляду на неповноту встановлених обставин, оскільки недотримання Відповідачем-1 вимог п. 4.2 Порядку №22-1 не може бути підставою для позбавлення особи права на призначення пенсії.

20. Аналізуючи всі доводи учасників справи, судова колегія враховує висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

21. Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши всі доводи апеляційної скарги, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності достатніх та необхідних правових підстав для задоволення позову в цій справі у відповідній частині позовних вимог та у визначений судом спосіб.

22. Отже, судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

23. Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

24. Таким чином, апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області підлягає залишенню без задоволення, а рішення Луганського окружного адміністративного суду від 27 березня 2025 року - без змін.

25. Розподіл судових витрат.

Судом апеляційної інстанції не здійснено зміни або скасування рішення суду, а тому, відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області залишити без задоволення, а рішення Луганського окружного адміністративного суду від 27 березня 2025 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 14 липня 2025 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: Є.І. Мєзєнцев

В.В. Файдюк