Справа № 480/1031/25
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2025-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2025 р.Справа № 480/1031/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Русанової В.Б.,

Суддів: Калиновського В.А. , Бегунца А.О. ,

за участю секретаря судового засідання Колесник О.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 07.05.2025, головуючий суддя І інстанції: С.М. Глазько, м. Суми, повний текст складено 07.05.25 року по справі № 480/1031/25

за позовом Головного управління ДПС у Сумській області

до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2

про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Сумській області (далі по тексту - ГУ ДПС у Сумській області, заявник) звернулося до суду з заявою до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (далі по тексту - ФОП ОСОБА_2 ) про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків.

В обґрунтування поданої заяви зазначив, що ГУ ДПС у Сумській області прийнято наказ "Про проведення документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_2 " від 23.01.2025.

На підставі вказаного наказу та відповідно до направлень посадові особи контролюючого органу 06.02.2025 о 11 год.30 хв. прибули для проведення планової виїзної перевірки, однак відповідач відмовився від допуску до проведення документальної перевірки.

У зв`язку з відмовою ФОП ОСОБА_2 від допуску до проведення перевірки, ГУ ДПС у Сумській області 06.02.2025 о 16.30 год. прийнято рішення від 06.02.2025 №152/18-28-24-04-07 про застосування адміністративного арешту майна платника податків - ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

З метою підтвердження обґрунтованості вказаного арешту позивач звернувся до суду.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 07.05.2025 року заяву Головного управління ДПС у Сумській області задоволено частково.

Підтверджено обґрунтованість умовного адміністративного арешту майна платника податків ФОП ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , згідно з рішенням ГУ ДПС у Сумській області від 06.02.2025 №152/18-28-24-04-07, окрім застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків ФОП ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , що перебуває (розміщене, зберігається) за адресою: АДРЕСА_1 .

У іншій частині заяви відмовлено.

ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 ), як особа яка не брала участі в справі та, яка вважає порушеними свої права спірним рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати вказане рішення і ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні заяви ГУ ДПС у Сумській області про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що є власником майна, щодо якого рішенням податкового органу накладено умовний адміністративний арешт, який в подальшому підтверджено судом, проте ці обставини не були враховані судом першої інстанції.

Отже, фактично судом першої інстанції вирішено питання про його, як власника майна, права, свободи, інтереси та порушено його право вільного володіння, користування та розпорядження його приватною власністю.

В обґрунтування своїх вимог посилається на правові позиції Верховного Суду.

Вважає, що висновок суду першої інстанції про задоволення заяви ГУ ДПС у Сумській області, в частині вимог про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту не відповідає правильному застосуванню норм п.94.10, пп.94.19.1 п.94.19 ст.94 Податкового кодексу України (далі по тексту - ПК України).

Учасники справи про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч.4 ст.229, ч.1 ст.308 КАС України справа розглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, апеляційну скаргу, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено апеляційним судом, що ФОП ОСОБА_2 , зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадський формувань - 14.05.2010.

Наказом ГУ ДПС у Сумській області «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_2 » від 23.01.2025 №156-кп, визначено, провести перевірку з 06 лютого 2025 року тривалістю 10 робочих днів, за період діяльності з 01.01.2018 по 31.12.2023 з метою дотримання податкового, валютного та іншого законодавства та за період з 01.01.2011 по 31.12.2023 правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

На виконання п.77.4 ст.77 ПК України, ГУ ДПС у Сумській області 24.01.2025 надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення ОСОБА_2 копії наказу про проведення документальної планової перевірки від 23.01.2025 №156-кп та письмове повідомлення від 23.01.2025 №10/18-28-24-04, із зазначенням дати початку проведення такої перевірки (отримано - 28.01.2025).

На підставі вказаного наказу та відповідно до направлень від 23.01.2025 № 296/18-28-24-04 та від 04.02.2025 №428/18-28-24-04, посадові особи ГУ ДПС у Сумській області 06.02.2025 о 11 год.30 хв. прибули для проведення планової виїзної перевірки за місцезнаходженням (податковою адресою) ФОП ОСОБА_2 .

Проте, ФОП ОСОБА_2 06.02.2025 відмовився від допуску до проведення документальної перевірки, у зв`язку з «несвоєчасним повідомленням про початок перевірки», про що надав письмові пояснення від 06.02.2025.

У зв`язку з не допуском до перевірки посадових осіб ГУ ДПС у Сумській області, 06.02.2025 о 11 год.30 хв., останнім складено акт про відмову від допуску до проведення документальної планової виїзної перевірки фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 №153/18-28-24-04-07/.

ФОП ОСОБА_2 відмовився від підписання та отримання зазначеного акту про відмову від допуску до проведення документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_2 № 153/18-28-24-04-07/, у зв`язку з чим, посадовими особами ГУ ДПС у Сумській області складено акт про відмову від підписання та отримання акту про відмову в допуску до проведення/відмову від проведення документальної планової виїзної перевірки від 06.02.2025 №154/18-28-24-04-07/ НОМЕР_1 .

У зв`язку з відмовою ФОП ОСОБА_2 від допуску до проведення перевірки, ГУ ДПС у Сумській області 06.02.2025 о 16.30 год. прийнято рішення від 06.02.2025 №152/18-28-24-04-07 про застосування адміністративного арешту майна платника податків - ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , що перебуває (розміщене, зберігається) за адресами: 1) АДРЕСА_2 ) земельна ділянка кадастровий №:04:002:0147, площа (га): 4.2546, 3) земельна ділянка кадастровий №:04:002:0199, площа (га): 4.2237, 4) земельна ділянка кадастровий №:04:002:0138, площа (га): 4.2552, 5) земельна ділянка кадастровий №:04:003:0475, площа (га): 4.2579, 6) земельна ділянка кадастровий № :04:002:0233, площа (га): 4.2804, 7) земельна ділянка кадастровий № :04:003:0226, площа (га): 4.2514, 8) земельна ділянка кадастровий №:04:002:0088, площа (га): 4.2688, 9) земельна ділянка кадастровий № :04:001:0042, площа (га): 4.2105, 10) земельна ділянка кадастровий №:04:002:0031, площа (га): 4.2506, 11) земельна ділянка кадастровий №:04:002:0084, площа (га): 4.2647, 12) земельна ділянка кадастровий №:04:002:0094, площа (га): 4.2691, 13) земельна ділянка кадастровий №:04:002:0104, площа (га): 4.2692, 14) земельна ділянка кадастровий №:04:002:0027, площа (га): 4.2505, 15) земельна ділянка кадастровий №:04:003:0205, площа (га): 4.2557, 16) земельна ділянка кадастровий №:04:001:0041, площа (га): 4.2106, 17) земельна ділянка кадастровий №:04:002:0006, площа (га): 4.328, 18) земельна ділянка кадастровий №:04:002:0213, площа (га): 4.2216, 19) земельна ділянка кадастровий №:04:002:0096, площа (га): 4.1711, 20) земельна ділянка кадастровий №:04:003:0187, площа (га): 4.2557, 21) земельна ділянка кадастровий №:04:002:0033, площа (га): 4.2505, 22) земельна ділянка кадастровий №:01:022:0040, площа (га): 1.21, 23) земельна ділянка кадастровий №:01:022:0039, площа (га): 0.25, 24) земельна ділянка кадастровий №:04:002:0049, площа (га): 4.2505, 25) земельна ділянка кадастровий №:04:001:0039, площа (га): 4.2104, 26) земельна ділянка кадастровий №:04:002:0101, площа (га): 4.2688, 27) земельна ділянка кадастровий №:04:002:0066, площа (га): 4.2489, 28) земельна ділянка кадастровий №:04:002:0043, площа (га): 4.2242, 29) земельна ділянка кадастровий №:04:002:0047, площа (га): 4.2505, 30) земельна ділянка кадастровий №:04:002:0095, площа (га): 4.2413, 31) земельна ділянка кадастровий №:04:002:0102, площа (га): 4.2688, 32) земельна ділянка кадастровий №:04:002:0024, площа (га): 4.2505, 33) земельна ділянка кадастровий №:04:001:0043, площа (га): 4.2099, 34) земельна ділянка кадастровий №:04:003:0315, площа (га): 2.0, 35) земельна ділянка кадастровий №:04:002:0062, площа (га): 4.2422, 36) земельна ділянка кадастровий №:04:002:0080, площа (га): 4.2497, 37) земельна ділянка кадастровий №:04:001:0003, площа (га): 4.3639, 38) земельна ділянка кадастровий №:04:002:0188, площа (га): 4.2225, 39) земельна ділянка кадастровий №:04:002:0064, площа (га): 4.2485, 40) земельна ділянка кадастровий №:04:001:0035, площа (га): 4.2082, 41) земельна ділянка кадастровий №:04:001:0018, площа (га): 4.3638, 42) АДРЕСА_3 .

Зазначене рішення направлено платнику податків.

З метою підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків - ФОП ОСОБА_2 , ГУ ДПС у Сумській області звернулося з відповідною заявою до суду.

Задовольняючи частково заяву, суд першої інстанції виходив з наявності правових підстав для підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна ФОП ОСОБА_2 , згідно з рішенням Головного управління ДПС в Сумській області від 06.02.2025 №152/18-28-24-04-07, окрім застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків ФОП ОСОБА_2 , що перебуває (розміщене, зберігається) за адресою: АДРЕСА_1 .

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Тобто, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Основним законодавчим актом, який регулює правовідносини, що склалися у справі, є ПК України.

Згідно з п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов`язаний, зокрема, не перешкоджати законній діяльності посадової особи контролюючого органу під час виконання нею службових обов`язків та виконувати законні вимоги такої посадової особи (п.п.16.1.9); допускати посадових осіб контролюючого органу під час проведення ними перевірок до обстеження приміщень, територій (крім житла громадян), що використовуються для одержання доходів чи пов`язані з утриманням об`єктів оподаткування, а також для проведення перевірок з питань обчислення і сплати податків та зборів у випадках, встановлених цим Кодексом (п.п.16.1.13).

Відповідно до п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи, визначені пп.41.1.1 п. 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право:

- проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення (п.п.20.1.4);

- доступу під час проведення перевірок до територій, приміщень (крім житла громадян) та іншого майна, що використовуються для провадження господарської діяльності та/або є об`єктами оподаткування, або використовуються для отримання доходів (прибутку), або пов`язані з іншими об`єктами оподаткування та/або можуть бути джерелом погашення податкового боргу (п.п.20.1.13).

Згідно з п.75.1 ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Приписами п.77.4 ст.77 ПК України передбачено, що про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому (його представнику) не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки надіслано (вручено) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

Пунктом 42.2 ст.42 ПК України передбачено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

За змістом абзацу другого пункту 42.5 статті 42 ПК України у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Аналіз наведеного вище вказує на те, що документ (в даному випадку наказ про проведення перевірки) вважається належним чином врученим, у випадку якщо він надісланий у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки.

Однак, колегія суддів зазначає, що норма 77.4 статті 77 ПК України не містить застереження щодо ознайомлення платника із вказаними документами саме за 10 днів до початку проведення перевірки за умови надсилання платнику податків копії наказу та письмового повідомлення рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Такий висновок сформульовано в постановах Верховного Суду від 24.01.2019 у справі №818/433/14, від 29.10.2018 у справі №819/1013/16, від 26.11.2018 у справі №817/697/17, від 16.04.2019 у справі № 804/6279/16, від 20.03.2020 у справі №804/1318/18, від 10.02.2022 у справі №420/6441/19.

Тобто, наказ про проведення перевірки має бути надісланим у відповідному порядку встановленому законодавством не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки, а не отриманим не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки платником податків.

Судом встановлено, що наказ ГУ ДПС у Сумській області «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_2 » виданий від 23.01.2025 №156-кп (а.с.9), початок перевірки ним визначено 06.02.2025 тривалістю 10 робочих днів.

На виконання приписів п.77.4 ст.77 ПК України, наказ про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки 24.01.2025 направлено ГУ ДПС у Сумській області поштою рекомендованим листом з повідомленням про вручення 776) та, відповідно до повідомлення про вручення, отримано відповідачем 28.01.2025 (а.с.10).

Отже, в даному випадку наказ про проведення перевірки, направлення та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення перевірки надіслано раніше ніж за 10 днів до дня проведення перевірки відповідача.

Наведене вище також узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 25.02.2025 у справі №620/7235/24.

У зв`язку з відмовою ФОП ОСОБА_2 від допуску до проведення перевірки, ГУ ДПС у Сумській області 06.02.2025 о 16.30 год. прийнято рішення від 06.02.2025 №152/18-28-24-04-07 про застосування адміністративного арешту майна платника податків - ОСОБА_2 (а.с.19-20).

Зі змісту вказаного рішення встановлено, що останнє прийнято на підставі пп.94.2.3 п.94.2 статті 94 ПК України (платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу).

Пунктом 94.1 статті 94 ПК України визначено, що адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.

У відповідності до п.94.5. ст.94 ПК України, арешт майна може бути повним або умовним.

Повним арештом майна визнається заборона платнику податків на реалізацію прав розпорядження або користування його майном. У цьому випадку ризик, пов`язаний із втратою функціональних чи споживчих якостей такого майна, покладається на орган, який прийняв рішення про таку заборону.

Умовним арештом майна визнається обмеження платника податків щодо реалізації прав власності на таке майно, який полягає в обов`язковому попередньому отриманні дозволу керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу на здійснення платником податків будь-якої операції з таким майном. Зазначений дозвіл може бути виданий керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу, якщо за висновком податкового керуючого здійснення платником податків окремої операції не призведе до збільшення його податкового боргу або до зменшення ймовірності його погашення.

Згідно з пп.94.2.3 п.94.2 статті 94 ПК України арешт майна може бути застосовано, якщо з`ясовується, зокрема, така обставина: платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Відповідно до п.94.6 ст.94 ПК України керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків.

Приписами п.2 ч.1 ст.283 КАС України, провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів при здійсненні ними визначених законом повноважень здійснюється на підставі заяви таких органів щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

З метою підтвердження обґрунтованості вищевказаного арешту ГУ ДПС у Сумській області звернулося до суду з відповідною заявою.

Враховуючи відсутність законних підстав для відмови у допуску працівників Головного управління ДПС в Сумській області для проведення документальної планової перевірки відповідача, колегія суддів приходить до висновку щодо обґрунтованості та правильності висновків, викладених в оскаржуваному рішенні суду першої інстанції про часткове задоволення заяви Головного управління ДПС у Сумській області до ФОП ОСОБА_2 про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна та підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків ФОП ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , згідно з рішенням ГУ ДПС у Сумській області від 06.02.2025 №152/18-28-24-04-07.

Доводи апеляційної скарги щодо не врахування судом першої інстанції, що на день ухвалення судового рішення апелянт є власником спірних ділянок, а не відповідач, і фактично судом вирішено питання про його, як власника майна, права, свободи, інтереси та порушено його право вільного володіння, користування та розпорядження його приватною власністю, колегія суддів вважає необґрунтованими, з огляду на наступне.

Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції вирішуючи заяву надав оцінку рішенню податкового органу від 06.02.2025 та правомірності і обґрунтованості його прийняття, тобто обставинам, які склалися саме станом саме на 06.02.2025, коли власником майна згідно матеріалів справи (відповідних відомостей з Державного реєстру речових прав) був відповідач, а не скаржник.

Подальша зміна власника майна, зокрема під час судового розгляду, може бути підставою для звернення останнього, у встановленому законом порядку, про виключення майна із акту опису та не свідчить про неправомірність рішення податкового органу, в даному випадку від 06.02.2025.

Також, колегія суддів враховує, що 23.06.2025 рішенням ГУ ДПС у Сумській області скасовано рішення керівника ГУ ДПС у Сумській області від 06.02.2025 №152/18-28-24-04-07 про умовний адміністративний арешт майна платників податків ФОП ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 (т.2, а.с.42).

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що у разі коли минуло 96 годин з моменту застосування адміністративного арешту, він припиняється в силу закону безвідносно до причин, з яких рішення суду про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту не було прийнято, проте судом першої інстанції не вірно застосовані пункту 94.10, підпункту 94.19.1 пункту 94.19 статті 94 ПК України, колегія суддів зазначає наступне.

Так, як вже зазначалося вище, нормою ст.283 КАС України врегульовуються особливості провадження у справах за зверненням податкових та митних органів, зокрема, щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

Згідно ч.7 ст.283 КАС України у разі постановлення судом ухвали про відкриття провадження у справі суд приймає рішення по суті заявлених вимог не пізніше 96 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення заявника до суду.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 05.05.2025 року прийнято справу до провадження та відкрито провадження в адміністративній справі №480/1031/25 за заявою ГУ ДПС у Сумській області до ФОП ОСОБА_2 про визнання обґрунтованим застосування адміністративного арешту майна платника податків. Розгляд справи за заявою вирішено проводити за правилами ст.283 КАС України.

Оскаржуване рішення Сумського окружного адміністративного суду, яким вирішено заяву ГУ ДПС у Сумській області про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна, винесено 07.05.2025 року.

Відтак, з урахуванням наведеного вище, слід дійти висновку, що судом першої інстанції дотримано приписи ч.7 ст.283 КАС України та прийнято рішення по суті заявлених вимог протягом 96 годин з моменту відкриття провадження у справі, а тому наведені доводи скарги є необґрунтованими та підлягають відхиленню.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права, є такими, що не знайшли свого обґрунтованого підтвердження у ході апеляційного перегляду даної справи.

Щодо заяви позивача про закриття провадження колегія суддів зазначає наступне.

Приписами ч.1 ст.238 КАС України передбачено, що суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Надаючи правову оцінку доводам заявника щодо необхідності закриття провадження у даній справі згідно п.1 ч.1 ст.238 КАС України, мотивуючи їх тим, що оскарження рішення суду першої інстанції не є належним та ефективним способом захисту права платника податків, враховуючи скасування позивачем рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків - ОСОБА_2 , колегія суддів зазначає, що такі доводи є необґрунтованими.

Під час апеляційного перегляду суд апеляційної інстанції надає правову оцінку спірним правовідносинам.

На час прийняття судом першої інстанції судового рішення, рішення податкового органу від 06.02.2025 є чинним, і його подальше скасування позивачем на стадії апеляційного перегляду даної справи не свідчить про наявність підстав для закриття провадження у справі на підставі вказаної норми КАС України.

З огляду на приписи ч.5 ст.242 КАС України врахуванню у даній справі підлягають висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, на які посилається суд апеляційної інстанції вище та які є релевантними до спірних відносин у даній справі.

Частиною 2 статті 6 КАС України та статтею 17 Закону України Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

У контексті оцінки доводів апеляційної скарги колегія суддів звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, колегія суддів вважає, що ключові аргументи апеляційної скарги отримали достатню оцінку.

Згідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч.1 ст.315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Таким чином, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийнятим на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. ст. 283, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 07.05.2025 по справі №480/1031/25 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя В.Б. Русанова
Судді В.А. Калиновський А.О. Бегунц