Справа № 554/3303/25
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2025-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2025 р.Справа № 554/3303/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Русанової В.Б.,

Суддів: Бегунца А.О. , Калиновського В.А. ,

за участю секретаря судового засідання Колесник О.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області на рішення Шевченківського районного суду міста Полтави від 07.04.2025, (головуючий суддя І інстанції: Савченко Л.І.), по справі №554/3303/25

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач) звернулася з позовом, в яком просила:

- скасувати постанову №008 від 28.02.2025 про накладення штрафу, винесену в.о.начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області Климась І.І., про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.165-2 КУпАП.

Рішенням Шевченківського (Октябрського) районного суду міста Полтави від 07.04.2025 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Скасовано постанову №008 від 28.02.2025 про накладення штрафу, винесену в.о.начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області Климась І.І., про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.165-2 КУпАП.

Закрито провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 165-2 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області на користь ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 484 грн.48 коп.

Головне управління Держпродспоживслужби в Полтавській області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

В обґрунтування вимог скарги висловлює незгоду із висновками суду першої інстанції.

Зазначає, що справу розглянуто з порушенням строків встановлених положеннями ст.286 КАС України, судом стягнуто судовий збір на користь ПОКВПТГ Полтаватеплоенерго, яке не є стороною у справі, оскільки позивачем є ОСОБА_1 , відповідно, і стягнення судового збору має відбуватись на користь позивача.

Посилається на правові позиції Європейського суду з прав людини, викладені в його рішеннях, в певних справах.

Висловлює незгоду із доводами позивача щодо відсутності наказів про призначення відповідальної особи за формування, встановлення та застосування тарифів, відсутність посадової інструкції, згідно якої відповідальність за формування, встановлення та застосування тарифів покладено на конкретну посадову особу.

Зазначає, що ОСОБА_1 є належним суб`єктом відповідальності в спірному правопорушення, оскільки згідно довіреності від 10.02.2025 №29-14/55 має право на представлення інтересів підприємства під час проведення позапланових заходів відповідачем (та вчинення дій згідно виявлених порушень, у тому числі прийняття на себе зобов`язання, як уповноваженої особи, нести відповідальність, усувати порушення) .

Фактично виявлені порушення під час позапланової перевірки є предметом відповідальності або директора, або його уповноваженої особи, а саме позивача.

Вважає, що оспорювана постанова винесена з дотриманням норм чинного законодавства, у межах та у передбачений спосіб.

Крім того, висловлює незгоду із висновками суду першої інстанції щодо відсутності складу порушення з огляду на недоведення відповідачем об`єктивної сторони правопорушення ч.2 ст.165-2 КУпАП.

Позивач скористалася правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, в якому посилався на те, що доводи скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а останнім правильно встановлені усі обставини справи ухвалено рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідач також надав до суду апеляційної інстанції додаткові пояснення у справі, в яких додатково підтвердив свою позицію, викладену у скарзі, надавши розгорнуті пояснення, просячи задовольнити вимоги останньої у повному обсязі.

Учасники справи про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч.4 ст.229, ч.1 ст.308 КАС України справа розглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів надійшло звернення громадянина ОСОБА_2 від 31.12.2024 ЗВГ-845/24 щодо неправомірного застосування двоставкового тарифу по послузі з постачання теплової енергії.

Листом від 30.01.2025 №15.2.2-3/2263 Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів надала погодження на проведення Головним управлінням Держпродспоживслужбою у Полтавській області позапланового заходу державного нагляду (контролю) - перевірки ПОКВПТГ Полтаватеплоенерго з питань дотримання вимог щодо формування, встановлення та застосування тарифів на послуги з постачання теплової енергії на підставі звернення ОСОБА_2 (а.с.101).

Головним управлінням Держпродспоживслужбою у Полтавській області на підставі наказу від 31.01.2025 року №154-ОД на проведення позапланової перевірки ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" (а.с.102), проведено перевірку дотримання субєктом господарювання вимог законодавства у сфері формування, встановлення та застосування державних регульованих цін, за результатами якої складено акт №008 від 14.02.2025.

На підставі зазначених у акті перевірки порушень, матеріалів перевірки, відповідачем складено протокол за ч.2 ст.165-2 КУпАП від 17.02.2025 №008 щодо порушення законодавства про ціни і ціноутворення стосовно ОСОБА_1 , начальника юридичної служби ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго", яка діє за довіреністю від 10.02.2025 № 29-14/55, в особі в.о. генерального директора Мізіка О.В., який діє на підставі статуту.

Згідно вказаного протоколу, відповідно до рахунку на оплату послуги з централізованого опалення за квітень 2021 року, за адресою: АДРЕСА_1 , наданого ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" в ході перевірки, встановлено, що на кінець опалювального періоду 2020/2021 застосовувася тариф в розмірі 1596,93 грн. за Гкал, з ПДВ встановлений постановою НКРЕКІ від 10.12.2018 року №1769. Відповідно до рахунків на оплату послуги з постачання теплової енергії починаючи з грудня 2021, наданих ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" в ході перевірки, встановлено що в грудні 2021 підприємство підвищило тарифи і почало застосовувати двоставкові тарифи встановлені постановою НКРЕКП від 30.11.2020 року №2269 в розмірі умовно-постійна частина двоставкового тарифа на послугу з постачання теплової енергії 79472,03 грн. за Гкал/год з ПДВ та умовно-змінна частина двоставкового тарифу на послугу з постачання теплової енергії в розмірі 1332,52 грн/Гкал (з ПДВ), замість тарифу в розмірі 1596,93 грн. за Гкал, який застосовувався на кінець опалювального періоду 2020/2021. Вказані дії, як на думку відповідача, є порушенням вимог рішення Полтавської обласної ради від 21.10.2021 №286.

28.02.2025 постановою Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області №008 начальника юридичного відділу ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" - Сотник І.Л. притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.165-2 КУпАП України у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн.

Зі змісту цієї постанови встановлено, що відповідно до рахунку на оплату послуги з централізованого опалення за квітень 2021 року, за адресою: м. Полтава, вул. Гожулівська, буд.20, кв.68, наданого ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» в ході перевірки, встановлено, що на кінець опалювального періоду 2020/2021 застосовувався тариф в розмірі 1596,93 грн. за Гкал, з ПДВ встановлений постановою НКРЕКІ від 10.12.2018 року №1769. Відповідно до рахунків на оплату послуги з постачання теплової енергії починаючи з грудня 2021, наданих ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» в ході перевірки, встановлено що в грудні 2021 підприємство підвищило тарифи і почало застосовувати двоставкові тарифи встановлені постановою НКРЕКП від 30.11.2020 року №2269 в розмірі умовно-постійна частина двоставкового тарифа на послугу з постачання теплової енергії 79472,03 грн. за Гкал/год з ПДВ та умовно-змінна частина двоставкового тарифу на послугу з постачання теплової енергії в розмірі 1332,52 грн/Гкал (з ПДВ), замість тарифу в розмірі 1596,93 грн. за Гкал, який застосовувався на кінець опалювального періоду 2020/2021. Вказані дії, як на думку відповідача, є порушенням вимог рішення Полтавської обласної ради від 21.10.2021 №286.

Позивач, не погодившись з вищевказаною постановою відповідача, вважаючи, що наявні правові підстави для її скасування, звернувся до суду з позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з недоведеності відповідачем складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.165-2 КУпАП, а тому скасував оспорювану постанову та провадження по адміністративній справі закрив. Окрім того, судом стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 484 грн.48 коп.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно зі ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Так, порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюються Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі по тексту - КУпАП).

Частинами 1, 2 ст.7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Приписами ст.251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Колегія суддів зазначає, що склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення і є підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності.

До структури складу адміністративного правопорушення відносяться: об`єкт; об`єктивна сторона; суб`єкт; та суб`єктивна сторона.

Колегія суддів зазначає, що притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена відповідно до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також установлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Достатньою та необхідною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях чи бездіяльності відповідного складу правопорушення, що повинно підтверджуватися належними і допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП та ст.ст.73, 74 КАС України.

Так, правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 5 квітня 2007 року №877-V (далі по тексту - Закону №877-V).

У ст.1 Закону №877-V міститься поняття заходів державного нагляду (контролю) - планових та позапланових заходів, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Приписами ст.16 Закону "Про ціни і ціноутворення" (далі по тексту - Закон №5007-VI) визначено, що органами державного контролю (нагляду) та спостереження у сфері ціноутворення (далі - уповноважені органи) є: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з контролю за цінами; інші органи, визначені законом.

Так, нормою ст.165-2 КУпАП унормовано адміністративну відповідальність за порушення порядку формування та застосування цін і тарифів.

Частиною першої ст.165-2 КУпАП передбачено, що порушення порядку формування, встановлення та застосування цін і тарифів, а також знижок, націнок, доплат до них - тягне за собою накладення штрафу на громадян у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - у розмірі ста п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною другою ст.165-2 КУпАП передбачено, що ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з правопорушень, зазначених в частині першій цієї статті, - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян у розмірі ста п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Колегія суддів зазначає, що об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері встановлення і застосування цін і тарифів.

Вказана норма КУпАП є бланкетною та передбачає відповідальність за порушення порядку формування, встановлення та застосування цін і тарифів, передбачених іншими актами законодавства, тобто тих приписів нормативно-правових актів, які конкретизовано визначають вимоги та регламентують порядок формування, встановлення та застосування цін і тарифів.

Суб`єктом даного адміністративного проступку є посадова особа.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що відповідачем притягнуто до відповідальності за ч.2 ст.165-2 КУпАп начальника юридичної служби ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" Сотник І.Л.

Як в суді першої, так і в суді апеляційної інстанції відповідач зазначав, що позивач є належним суб`єктом відповідальності, оскільки діє на підставі довіреності ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" в інтересах підприємства.

Посилання апелянта на приписи ст.237 Цивільного кодексу України, а також те, що згідно довіреності від 10.02.2025 №29-14/55 в.о. генерального директора Мізік О.В. уповноважив позивача представляти інтереси підприємства під час позапланових заходів державного нагляду (контролю) відповідача (вчинення дій згідно виявлених порушень, у тому числі прийняття на себе зобов`язання, як уповноваженої особи, нести відповідальність, усувати порушення) не свідчить про тотожність цих дій з участю у формуванні, встановленні та застосуванні тарифів на теплову енергію у період з 01.12.2021 року по 31.12.2024 року, а тому не спростовує наведених вище висновків суду.

Так, матеріали даної справи не містять доказів того, що керівником ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" видавалися накази про призначення начальника юридичного відділу ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" ОСОБА_1 відповідальною особи за формування, встановлення та застосування тарифів.

Крім того, посадової інструкції, згідно якої відповідальність за формування, встановлення та застосування тарифів покладено на позивача матеріали справи також не містять.

Відповідних доказів у ході розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанцій відповідачем не надано.

Отже, слід дійти висновку, що матеріалами справи не підтверджується факт того, що до повноважень позивача, як начальника юридичного відділу ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго", в перевіряємий період з належало формування, встановлення та застосування цін і тарифів.

Відтак, відповідачем, не встановивши об`єму повноважень позивача, безпідставно притягнуто останнього до адміністративної відповідальності.

Окрім того, колегія суддів звертає увагу, що оспорюваною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.165-2 КУпАП, яка передбачає відповідальність за ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з правопорушень, зазначених в частині першій цієї статті, проте остання взагалі не містить викладення обставин щодо повторності вчиненого адміністративного правопорушення протягом року.

Відповідних доказів набрання законної сили відповідної постанови, якою б позивача притягнуто протягом року до адміністративної відповідальності за ч.1ст.165-2 КУпАП України, матеріали справи не містять.

Отже, враховуючи наведене вище, не підтвердженим є факт того, що позивач є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.165-2 КУпАП за викладених в оспорюваній постанові обставин, що виключає наявність відповідного складу правопорушення.

Приписами ст.62 Конституції України закріплено принцип судочинства - презумпцію невинуватості, відповідно до якого особа, яка притягується до відповідальності може бути визнана винною і покараною лише за умови, якщо її вина буде доведена в передбаченому законом порядку і встановлена рішенням суду. Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування на особу, яка притягується до відповідальності. Усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 08 липня 2020 року у справі №463/1352/16-а вказав, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Згідно з ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірності оспорюваної постанови.

Доводи апеляційної скарги про те, що оспорювана постанова винесена з дотриманням норм чинного законодавства, у межах та у передбачений спосіб, є такими, що суперечать наведеним вище висновкам суду.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, підсумовуючи наведене вище, колегія суддів вважає правильними та обґрунтованими висновки суду першої інстанції щодо недоведеності відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.165-2 КУпАП, необхідності скасування оспорюваної постанови, та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення.

Стосовно доводів апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції розглянуто справу з порушенням строків встановлених положеннями ст.286 КАС України, то колегія суддів відхиляє такі доводи, оскільки приписи ч.3 ст.317 КАС України, якою унормовано порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, останні не містять такої підстави, як порушення судом, визначеного ст.286 КАС України, строку вирішення справи з дня відкриття провадження у справі.

Колегія суддів враховує посилання в апеляційній скарзі на правові позиції Європейського суду з прав людини, викладені в його рішеннях, в певних справах, проте зазначає, що дане судове рішення (постанова) не суперечить їм.

Водночас, щодо доводів апеляційної скарги, які стосуються невірного вирішення судом першої інстанції питання розподілу судових витрат, колегія суддів зазначає наступне.

Так, рішенням суду першої інстанції стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області на користь ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 484 грн.48 коп.

Зі змісту наявної в матеріалах справи платіжної інструкції №283 від 10 березня 2025 р. встановлено, що судовий збір за подання позову у даній справі в розмірі 484 грн. 48 коп. сплачено ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" (а.с.1).

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Приписами ч.7 ст.139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Оскільки наведена вище платіжна інструкція не підтверджує факту того, що витрати зі сплати судового збору у даній справі понесені позивачем, однак вказує на те, що такі витрати понесені іншою особою, яка не є стороною у даній справі, відтак судом першої інстанції необґрунтовано стягнуто вказані витрати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго", а тому в цій частині рішення судове рішення підлягає скасуванню.

Згідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч.1 ст.315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

У відповідності до ст.317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є порушення норм процесуального права.

Враховуючи наведене вище, скарга відповідача підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню в частині стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" судових витрат по сплаті судового збору в розмірі 484 грн.48 коп. В іншій частині рішення суду першої інстанції по даній справі підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 139, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду міста Полтави від 07.04.2025 по справі №554/3303/25 скасувати в частині стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області на користь ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" судових витрат по сплаті судового збору в розмірі 484 грн.48 коп.

В іншій частині рішення Шевченківського районного суду м. Полтави від 07.04.2025 по справі №554/3303/25 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя В.Б. Русанова
Судді А.О. Бегунц В.А. Калиновський