Справа № 440/9478/25
Суддя: А.О. Чеснокова
Дата ухвалення: 2025-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

. 14 липня 2025 рокум. ПолтаваСправа № 440/9478/25

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Чеснокова А.О., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України і Полтавській області в якій просить:

стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 нараховану та невиплачену пенсію за період з 01.10.2022 по 30.06.2024 в розмірі 214926,32 грн;

зобов?язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за втрату частини пенсії у зв?язку з порушенням строків її виплати за період з 01.10.2022 по 30.06.2024 на суму пенсії 214926,32 грн. згідно з Законом України від 19.10.2000 № 2050-III «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв?язку з порушенням строків їх виплати».

Пунктом 6 частини першої та частиною другою статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом; суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви, зважаючи на таке.

Згідно пункту 6 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

Частиною першою статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

За своїм процесуальним призначенням інститут об`єднання позовних вимог забезпечує правильність і одностайність розгляду та вирішення окремих позовних вимог, які можуть бути розглянуті як самостійні справи, але об`єднуються однорідністю вимог, тобто вимог, які випливають з одних і тих же правовідносин.

Крім того, об`єднання позовних вимог дає можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також унеможливити винесення різних рішень за однакових обставин.

Отже, порушенням правила об`єднання вимог, є об`єднання неоднорідних вимог, тобто таких, які не пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Так, підставою позову є обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги і докази, що підтверджують позов, зокрема факти матеріально-правового характеру, що визначаються нормами матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, їх виникнення, зміну, припинення.

За приписами частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Предмет і підстава позову сприяють з`ясуванню наявності і характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного права позивача та об`єктивного обов`язку відповідача.

Прохальна частина позовної заяви містить позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості невиплаченої пенсії у розмірі 214926,32 грн на виконання рішення суду та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити компенсацію за втрату частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати.

Фактично позовні вимоги позивача хоча й випливають з правовідносин у сфері пенсійного забезпечення, проте не є взаємопов`язаними та у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, підлягають розгляду за правилами різних проваджень для здійснення яких передбачено відмінні строки розгляду справ.

Як свідчать матеріали справи, позивач в позовній заяві просить стягнути з відповідача нараховану та невиплачену пенсію за період з 01.10.2022 по 30.06.2024 у розмірі 214926,32 грн.

Проаналізувавши предмет позову, суд дійшов висновку, що він фактично спрямований на виконання іншого судового акта (рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 08.12.2023 у справі № 440/16506/23).

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про наявність у спірних правовідносинах обставин, з якими стаття 381-1 Кодексу адміністративного судочинства України пов`язує наявність підстав для встановлення cудового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах.

Відповідно до частини 2 статті 381-1 Кодексу адміністративного судочинства України суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382-382-3 і 383 цього Кодексу.

Відтак, вимоги про стягнення суми на виконання іншого судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.

Таким чином, вимога щодо стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 нараховану та невиплачену пенсію за період з 01.10.2022 по 30.06.2024 в розмірі 214926,32 грн підлягає вирішенню за правилами глави Розділу IV Процесуальні питання пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних спорах Кодексу адміністративного судочинства України.

Позовна вимога щодо зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за втрату частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати за період з 01.10.2022 по 30.06.2024 на суму пенсії 214926,32 грн. згідно з Законом України від 19.10.2000 № 2050-III «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» повинна вирішуватися за правилами спрощеного позовного провадження, передбачених главою 10 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно зі ст. 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Отже суд дійшов висновку, що сумісний розгляд об`єднаних позивачами вимог значно ускладнить та сприятиме затягуванню учасниками справи вирішення спору по суті, оскільки подані на обґрунтування позовних вимог документи, не є пов`язаними між собою.

Підстав для застосування положень статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України судом не встановлено.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для повернення позовної заяви.

На підставі викладеного, керуючись статтями 169, 172, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

Повернути позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про стягнення коштів позивачеві.

Роз`яснити, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали направити особі, яка її подала, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали до Другого апеляційного адміністративного суду, в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.О. Чеснокова