Справа № 400/12062/24
Суддя: Бульба Н.О.
Дата ухвалення: 2025-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2025 р. № 400/12062/24
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Бульби Н.О., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до Військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_3 , Військової частини НОМЕР_2 , АДРЕСА_4 ,
провизнання протиправними та скасування наказів в частині; визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до адміністративного суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військової частини НОМЕР_2 , в якому (з урахуванням уточнених позовних вимог) просив: визнати протиправним та скасувати наказ ІНФОРМАЦІЯ_2 в частині призову та направлення для проходження військової служби під час мобілізації ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 ; - визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) в частині призначення та зарахування ОСОБА_1 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та приступлення до виконання службових обов`язків за посадою; - визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) в частині призначення та зарахування ОСОБА_1 до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 та приступлення до виконання службових обов`язків за посадою; - зобов`язати військову частина НОМЕР_2 звільнити ОСОБА_1 та виключити його зі списків особового складу військової частина НОМЕР_2 з дня набрання законної сили рішенням суду.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно з вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 18.10.2011 по справі №1/1412/649/11 ОСОБА_1 отримав покарання у виді позбавлення волі. Згідно з тимчасовим посвідченням військовозобов`язаного № НОМЕР_3 від 30.09.2021, виданого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 виключений з військового обліку як засуджений з 14.12.2011 на підставі ст. 37 п. 6 пп.6 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції Закону від 12.11.2011), запис про що було зроблено ІНФОРМАЦІЯ_4 . Позивач був затриманий та доставлений працівниками ІНФОРМАЦІЯ_5 , направлений на проходження військово лікарської комісії, після проходження якої зарахований до особового складу військової частини НОМЕР_1 на посаду «механік водій радист відділення мінних загороджувачів групи інженерних загороджень інженерного загону». ОСОБА_1 звернувся до свого командування із рапортом про звільнення, в обґрунтування якого зазначив, що він не є особою, яка підлягає призову, не писав заяву на постановку на облік, просив звільнити його з військової служби та виключити із списків особового складу військової частини на підставі того, що він виключений з військового обліку, про що є відповідна відмітка в посвідченні. Відповідач відмовив у задоволенні рапорту.

Ухвалою від 14.04.2025 суд відкрив провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні).

У відзиві на позовну заяву відповідач - ВЧ НОМЕР_1 проти задоволення позовних вимог заперечує, просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Заперечення мотивовані тим, що до Закону № 2233-ХІІ внесені зміна Законом України від 11.04.2025 № 3633-ІХ та громадян, які були раніше засуджені до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину було виключено з переліку таких, яких раніше було виключео з військового обліку.

Суд ухвалою від 07.05.2025 залучив до участі у справі у статусі відповідача 3 - ВЧ НОМЕР_2 .

Від відповідачів - ІНФОРМАЦІЯ_1 та ВЧ НОМЕР_2 відзиву, клопотань щодо розгляду справи не надходило.

Розглянувши позовну заяву, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 був засуджений та отримав покарання у вигляді позбавлення волі згідно з вироком Заводського районного суду від 18.10.2011.

З 14.12.2011 був виключений з військового обліку відповідно до п.п.6 п. 6 ст. 37 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу".

З 14.11.2024 перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_6 .

15.11.2024 ОСОБА_1 знято з військового обліку та направлено для проходження військової служби до ВЧ НОМЕР_1 , як призваного під час загальної мобілізації.

Наказом від 17.01.2025 ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу ВЧ НОМЕР_2 для проходження військової служби.

13.12.2024 позивач звернувся до командування ВЧ НОМЕР_1 із рапортом щодо звільнення його з військової служби. відповідач відмовив у задоволенні рапорту усно, відповіді не надано.

Не погоджуючись із наказами про призов та проходження військової служби позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини третьої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини третьої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон № 2232-ХІІ) військовий обов`язок включає підготовку громадян до військової служби, приписку до призовних дільниць, прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу, проходження військової служби, виконання військового обов`язку в запасі, проходження служби у військовому резерві, дотримання правил військового обліку.

Від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом (частина п`ята статті 1 Закону № 2232-ХІІ).

Частиною першою статті 2 Закону № 2232-ХІІ встановлено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно з абзацом другим частини другої статті 2 Закону № 2232-ХІІ проходження військової служби здійснюється громадянами України у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

Збройні Сили України та інші військові формування комплектуються військовослужбовцями шляхом: призову громадян України на військову службу; прийняття громадян України на військову службу за контрактом (частина перша статті 4 Закону № 2232-ХІІ).

Відповідно до абзацу третього частини шостої статті 2 Закону № 2232-ХІІ до видів військової служби належить військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Згідно з абзацом першим частини першої статті 39 Закону № 2232-ХІІ призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законами України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Абзацом четвертим статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (далі Закон № 3543-ХІІ) встановлено, що мобілізація комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Відповідно до статті 1 Указу Президента України від 24.02.2022 № 65/2022 «Про загальну мобілізацію», затвердженого Законом України від 03.03.2022 № 2105-ІХ (далі Указ № 65/2022, постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

Статтею 3 Указу № 65/2022 встановлено, що мобілізація проводиться протягом 90 днів із дня набрання чинності цим Указом. Строк проведення загальної мобілізації продовжено згідно з Указом Президента України від 17.05.2022 № 342/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 № 2264-ІХ, Указом Президента України від 12.08.2022 № 574/2022, затвердженим Законом України від 15.08.2022 № 2501-ІХ, та Указом Президента України від 07.11.2022 № 758/2022, затвердженим Законом України від 16.11.2022 № 2739-ІХ, відповідно з 25.05.2022 на 90 діб, з 23.08.2022 на діб та з 21.11.2022 на 90 діб і в подальшому також продовжено.

Згідно зі статтею 4 Указу № 65/2022 постановлено призов військовозобов`язаних, резервістів та залучення транспортних засобів для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України здійснити в обсягах, визначених згідно з мобілізаційними планами.

Таким чином, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_7 направив ОСОБА_1 для проходження військової служби до ВЧ НОМЕР_1 , як призваного під час загальної мобілізації.

Щодо посилання позивача на те, що він не підлягає взяттю на військовий облік, як особа, що була засудження до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину, суд зазначає таке.

Згідно з матеріалами справи ОСОБА_1 з 14.12.2011 виключено з військового обліку згідно з п.п.6 п.6 ст. 37 Закону № 2232-ХІІ.

Відповідно до ч. 6 ст. 37 Закону № 2232-ХІІ (в редакції станом на 12.11.2011) виключенню з військового обліку у районних (міських) військових комісаріатах (військовозобов`язаних Служби безпеки України у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України) підлягають громадяни України, які: 1) призвані чи прийняті на військову службу або направлені для проходження альтернативної (невійськової) служби; 2) проходять військову службу (навчання) у вищих військових навчальних закладах і військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів; 3) визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку; 4) досягли граничного віку перебування в запасі; 5) припинили громадянство України; 6) були раніше засуджені до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину; 7) направлені для відбування покарання до установ виконання покарань або до яких застосовано примусові заходи медичного характеру; 8) не отримали до 40-річного віку військово-облікової або спорідненої з нею спеціальності; 9) померли.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку" № 3633-IX від 11.04.2024 внесені зміни до Закону № 2232-ХІІ.

Так, відповідно до частини 6 статті 37 Закону № 2232-ХІІ (в редакції із змінами, внесеними Законом України № 3633-ІХ від 11.04.2024 року) виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України - у відповідному підрозділі розвідувальних органів України) підлягають громадяни України, які: 1) померли або визнані в установленому законом порядку безвісно відсутніми або оголошені померлими; 2) припинили громадянство України; 3) визнані непридатними до військової служби; 4) досягли граничного віку перебування в запасі.

У громадянина, якого виключено з військового обліку відповідно до пунктів 3 та 4 цієї частини, військово-обліковий документ не вилучається. До військово-облікового документа громадянина вносяться дані про виключення із військового обліку.

Отже, після внесення змін до Закону № 2232-ХІІ з 11.04.2024 особи, які були раніше засуджені до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину не підлягають виключенню з військового обліку.

Тому позивач перебуває на обліку військовозобов`язаних відповідно до вимог чинного законодавства.

Оскільки позивач станом на 15.11.2024 - день призову на направлення ОСОБА_1 для проходження військової служби під час мобілізації, відповідно до вимог чинного законодавства мав чинний висновок ВЛК про придатність до військової служби та не мав підстав для отримання відстрочки від призову відповідно до статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», був призваний на військову службу за мобілізацією та направлений до ВЧ НОМЕР_1 .

Отже підстави для визнання оскаржуваного наказу щодо призову позивача на військову службу протиправним, відсутні.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають до задоволення.

З огляду на те, що позивачу відмовлено у задоволенні позову, відсутні підстави для вирішення питання розподілу судових витрат відповідно до статті 139 КАС України.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 22, 139, 241-246, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) та до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_7 ) відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Рішення складено в повному обсязі 16.07.2025.

Суддя Н.О. Бульба