Справа № 240/2763/25
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2025-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/2763/25

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Приходько Оксана Григорівна

Суддя-доповідач - Сушко О.О.

14 липня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сушка О.О.

суддів: Залімського І. Г. Мацького Є.М. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Гавриленко І.А.,

представника позивача: Кужеля З.П.

представника відповідача: Мазур О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 12 травня 2025 року у справі за адміністративним позовом приватного підприємства "МАХІМА СОМР" до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Житомирській області від 27 вересня 2024 року № .

Відповідно до рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 12 травня 2025 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Представник відповідача в судовому засіданні просила задовольнити апеляційну скаргу.

Представник позивача в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що ПП "Махіма сомр" провадить діяльність шкіл із підготовки водіїв транспортних засобів (основний; 85.53), професійно-технічна освіта (85.32).

На підставі статті 19-1, статті 20, підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75, підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України (надалі ПК України), у зв`язку із наявністю інформації, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, та враховуючи доповідну записку управління податкового аудиту Головного управління ДПС у Житомирській області від 22 серпня 2024 року № 2758/06-30-07-06, на підставі наказу Головного управління ДПС у Житомирській області від 22 серпня 2024 року № 2037-п, направлень на перевірку від 22 серпня 2024 року № 3600 та № 3601, 23 серпня 2024 року головними державними інспекторами відділу фактичних перевірок управління податкового аудиту Головного управління ДПС у Житомирській області проведено фактичну перевірку Приватного підприємства "Махіма сомр" щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, порядку ведення обліку товарних запасів, наявності ліцензій свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), результати якої оформлені актом від 30 серпня 2024 року № 17994/06/26/8801/35114899 (надалі також акт перевірки).

Згідно з висновками фактичної перевірки встановлено порушення пунктів 1, 2 статті 3 Закону України від 06 липня 1995 року № 265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (надалі Закон № 265/95-ВР) та Постанови № 894, а саме: під час контрольної розрахункової операції було придбано курс навчання та працівником ПП "Махіма сомр" надано реквізити рахунку (розрахунковий рахунок в банку) для оплати на суму 3500 грн, оплата не проводилась.

У ході перевірки встановлено, що загальна вартість оплати за навчання за категорією "В" становить 15500 грн. Згідно з наданими директором ПП "Махіма сомр" ОСОБА_1 поясненнями, доданими до акта перевірки, вартість навчання у сумі 15500 грн включає оплату за пальне та амортизацію транспортних засобів, на яких здійснюється навчання, на суму 12000 грн, та оплату за курс навчання на суму 3500 грн; оплата за пальне та амортизацію транспортних засобів у розмірі 12000 грн приймається у готівковій формі без використання РРО/програмного РРО.

У ході перевірки надано письмовий запит про надання документів, а саме: виписки з банку про рух грошових коштів, з аналізу якої встановлено, що загальна кількість учнів, що сплатили кошти за навчання на розрахунковий рахунок у розмірі 3500 грн, склала 243 особи за період з 01 жовтня 2023 року по 23 серпня 2024 року, де перша проплата здійснена 05 грудня 2023 року. Отже, загальна сума не проведених через РРО/програмні РРО (приймання готівки) за пальне та амортизацію транспортних засобів складає 2916000 грн (з розрахунку 243 учні х 12000 грн (готівка в оплату пального та амортизації транспортних засобів), де перша проплата здійснена 05 грудня 2023 року в сумі 3500 грн як попередня оплата, після якої було вперше не проведено через РРО суму 12000 грн). Крім того, ПП "Махіма сомр" не використовує банківський термінал для забезпечення проведення безготівкових розрахунків з фізичними особами (учнями), чим порушено вимоги Постанови № 894. Дані щодо вартості навчання у ПП "Махіма сомр" у розмірі 15500 грн узято з інформації у листі ДПС від 19 серпня 2024 року № 23621/7/99-00-07-03-01-07 та письмовому поясненні директора ОСОБА_1 .

Своєю чергою, згідно з доданими до акта перевірки письмовими поясненнями директора ПП "Махіма сомр" ОСОБА_1 вартість навчання (курс) становить 15500 грн. Проте, вартість навчання складає 3500 грн, яка сплачується на розрахунковий рахунок. Інша частина коштів, а саме у сумі 12000 грн приймається готівкою та використовується для оплати пального та амортизації транспортних засобів. Про те, що приймання готівки за навчання та супутні витрати слід проводити з використанням РРО/програмного РРО вона не знала. Розбіжність у декларації та інформації з сервісного центру пояснює внесенням у декларацію фактично перерахованих на розрахунковий рахунок коштів.

На підставі висновку акта перевірки у зв`язку з проведенням розрахункової операції на повну суму покупки з видачею відповідного розрахункового документа у період з 05 грудня 2023 року по 23 серпня 2024 року, на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 ПК України, пункту 1 статті 17 Закону № 265/95-ВР податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 27 вересня 2024 року № на суму 4368000 грн за платежем "Штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки застосування реєстраторів у сфері торгівлі" з розрахунку: 12000 (12000 грн х 100 %) за порушення, вчинене вперше, та 4356000 грн (2904000 грн х 150 %) за кожне наступне порушення.

Не погоджуючись із висновками акта перевірки, про що також вказано у акті перевірки, позивачем подано заперечення від 12 вересня 2024 року за вих. № 33, за результатом розгляду яких відповідач, визнавши обґрунтованими висновки акта перевірки, залишив заперечення ПП "Махіма сомр" без задоволення.

У порядку адміністративного оскарження у жовтні 2024 року позивачем подано скаргу на податкове повідомлення-рішення від 27 вересня 2024 року № до ДПС, рішенням якої про результати розгляду скарги від 23 грудня 2024 року за вих. № 38412/6/99-00-06-03-02-06 оскаржуване податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а скаргу позивача без задоволення.

Суд першої інстанції при ухваленні оскарженого рішення виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для задоволення адміністративного позову.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, відповідно до підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Згідно з пунктом 80.1 статті 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Як передбачено у пункті 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:

у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів (підпункт 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України).

В силу приписів пунктів 1, 2 статті 3 Закону № 265/95-ВР (тут і надалі у редакції на час виникнення спірних правовідносин) суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані:

- проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок;

- надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти).

Тобто, за змістом наведених вимог суб`єкти господарювання зобов`язані проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи та видавати (в паперовому вигляді та/або електронній формі) розрахунковий документ встановленої форми та змісту, що підтверджує виконання розрахункової операції.

Пунктом 1 статті 17 Закону № 265/95-ВР визначено, що за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах:

- у разі встановлення в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невидача (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання:

100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше;

150 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення.

Отже, пункт 1 статті 17 Закону № 265/95-ВР встановлює відповідальність за невиконання суб`єктом господарювання щонайменше одного з трьох обов`язків: 1) непроведення розрахункової операції через РРО; 2) проведення розрахункової операції через РРО, однак, на неповну суму покупки; 3) невидача відповідного (тобто такого, що відповідає вимогам щодо форми і змісту) розрахункового документа. Перші два обов`язки суб`єкта господарювання випливають зі змісту пункту 1 статті 3 Закону № 265/95-ВР, а третій - з пункту 2 статті 3 Закону № 265/95-ВР. Відповідно, наявність будь-якої з таких обставин (у сукупності або окремо) і утворює склад правопорушення.

Предметом доказування у справах, пов`язаних із притягненням суб`єкта господарювання до відповідальності на підставі пункту 1 статті 17 Закону № 265/95-ВР, є встановлення на підставі належних і допустимих доказів фактів, з якими контролюючий орган пов`язує допущення порушення суб`єктом господарювання вимог пункту 1 та/або 2 статті 3 Закону № 265/95-ВР.

У випадку притягнення суб`єкта господарювання до фінансової відповідальності за невиконання обов`язку, встановленого пунктом 1 статті 3 Закону № 265/95-ВР, перевірці підлягають обставини безпосереднього здійснення розрахункової операції, зокрема, її непроведення через РРО, та/або здійснення розрахункової операції на більшу суму, ніж проведено через РРО (постанова Верховного Суду від 09 вересня 2024 року у справі № 280/6832/23).

В оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні обставиною вчиненого правопорушення вказано "непроведення розрахункової операції на повну суму покупки з видачею відповідного розрахункового документа".

З матеріалів справи встановлено, що у акті перевірки задокументовано проведення контрольної розрахункової операції "без застосування РРО" із зазначенням того, що "було придбано послугу (курс навчання) та, в свою чергу, представником ПП "Махіма сомр" надано реквізити рахунку (розрахунковий рахунок в банку), оплата на суму 3500 грн не проводилась".

Як з`ясовано судом під час судового розгляду, висновки перевірки побудовані на письмових поясненнях директора ПП "Махіма сомр" ОСОБА_1 щодо загальної вартості навчання 15500 грн та приймання готівковими коштами оплати за пальне та амортизацію транспортних засобів у розмірі 12000 грн, та виписки з банку про рух грошових коштів позивача за період з 01 жовтня 2023 року по 23 серпня 2024 року, з якої перевіряючі, встановивши першу проплату у сумі 3500 грн 05 грудня 2023 року, підрахувавши кількість таких проплат від 243 осіб, зробили висновок про внесення 243 учнями оплати за пальне та амортизацію й у сумі 12000 грн, не проведених через РРО/програмні РРО.

Обґрунтовуючи безпідставність висновків перевірки представник позивача наполягав на тому, що у ході проведення фактичної перевірки представниками відповідача було надано невірну кваліфікацію відображеного у акті порушення та не досліджено первинні документи, які опосередковують спірні операції щодо курсів навчання (практичного та теоретичного модулів) у автошколі. У своїх доводах представник позивача наполягав на тому, що перевіряючими жодним чином не встановлювалось проведення безготівкових розрахунків за спірними операціями, зокрема з використанням платіжних застосунків або платіжних пристроїв. Натомість висновки побудовано суто на банківській виписці та письмових поясненнях директора, які не відповідають дійсності та надані під збігом складних особистих обставин.

З`ясовуючи зміст порушення, яке лягло в основу висновків перевірки та слугувало підставою для нарахування штрафних санкцій, слід враховувати, що відповідно до частини двадцять дев`ятої статті 38 Закону № 1591-IX терміни, до настання яких торговці мають забезпечити можливість здійснення безготівкових розрахунків (у тому числі з використанням електронних платіжних засобів, платіжних застосунків або платіжних пристроїв) за продані ними товари (надані послуги), визначаються Кабінетом Міністрів України.

На виконання цього положення Кабінетом Міністрів України 29 липня 2022 року прийнято Постанову № 894, пунктом 1 якої установлено, що торговці, зокрема, які провадять господарську діяльність у населених пунктах з чисельністю населення понад 25 тис. осіб, повинні з 01 січня 2023 року забезпечити можливість здійснення безготівкових розрахунків (у тому числі з використанням електронних платіжних засобів, платіжних застосунків або платіжних пристроїв) за продані ними товари (надані послуги), включаючи товари (послуги), реалізація (надання) яких здійснюється дистанційно.

В свою чергу, судом з`ясовано, що висновки перевірки базуються на проведеній контрольній операції, яка полягала в тому, що придбавши курс навчання у автошколі позивача, перевіряючим було надано реквізити банківського рахунка позивача, що відповідачем не заперечувалось, для внесення на розрахунковий рахунок коштів за навчання 3500 грн. При цьому надання та прийняття з боку позивача готівкових коштів як оплати за навчання, у тому числі у сумі 12000 грн, про які йдеться у акті перевірки, відповідач не стверджував, а позивач заперечує.

Обґрунтовуючи свою позицію представник позивача наполягав на тому, що оплата за теоретичний курс навчання за категорією "В" у сумі 3500 грн склала лише з лютого 2024 року, а вартість пального автомобіля для використання у практичних заняттях оплачувалась учнями окремо.

Перевіряючи обґрунтованість висновків перевірки судом з`ясувано, що під час заходу податкового контролю дослідження операцій, порушення розрахунків за якими покладено в основу нарахованої штрафної санкції за оскаржуваним у справі податковим повідомленням-рішенням, зводилось до аналізу банківської виписки про рух грошових коштів за період жовтень 2023 року серпень 2024 року, за результатом якого перевіряючі зробили висновок про те, що загальна кількість учнів, які внесли оплату за навчання 3500 грн, склала 243 чол., де перша проплата здійснена 05 грудня 2023 року, а відтак загальна сума не проведених через РРО коштів складає 2916000 грн з розрахунку 12000 грн х 243. Такі висновки побудовані на даних з сайту позивача щодо вартості навчання 15500 грн та пояснень директора ОСОБА_1 , доданих да акта перевірки.

Спростовуючи доводи відповідача позивач наполягав на тому, що під час перевірки не було досліджено договори про навчання в автошколі, укладені не з 243 за спірний період, а з 437 учнями, а щодо категорії "В" з 416 учнями, як і не було досліджено перевіряючими і акти здачі-приймання робіт (надання послуг) за результатами навчання, квитанції (фіскальні чеки) на пальне, на підтвердження заправки учнями транспортних засобів паливом безпосередньо в бак автомобіля на АЗС під час практичних занять. При цьому суму 3500 грн упродовж охопленого випискою періоду було сплачено 282 учнями, проте слід враховувати й те, що ціна за категорію "В" у сумі 3500 грн була з лютого 2024 року, а до цього часу 4500-5000 грн. Проведення розрахунків штрафної санкції без урахування наведених обставин вочевидь, як переконує позивач, спотворило розрахунки штрафної санкції податкового органу.

Дослідивши докази в матеріалах справи встановлено, що упродовж спірного періоду навчання у автошколі пройшли 405 осіб, що підтверджено відповідними документами з учнями.

Також, позивачем до позовної заяви додано копії фіскальних чеків на купівлю пального на АЗС ПП "Укрпалетсистем" упродовж 2023-2024 років у кількості 776.

З аналізу змісту досліджених судом укладених позивачем договорів про навчання в автошколі слід констатувати їх ідентичний зміст, відповідно до пункту 1.1 яких у порядку та на умовах, визначених цим договором, виконавець (ПП "Махіма сомр") приймає на себе зобов`язання організувати навчання з підготовки водіїв відповідної категорії згідно з типовою навчальною програмою підготовки та перепідготовки водіїв транспортних засобів відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 02 березня 2010 року № 229 "Програма підготовки водіїв транспортних засобів", а учень зобов`язується пройти курс навчання згідно навчальною програмою та оплатити послуги виконавця.

Як обумовлено у пункті 3 договорів, вартість послуг складається з теоретичного та практичного курсу навчання та залежить від категорії навчання та вказується у договорі у підпункті 3.2. Згідно з підпунктом 3.3 договору для виконання практичного навчання учень забезпечує заправку учбового автомобіля паливом на АЗС безпосередньо у паливний бак транспортного засобу відповідно до кількості годин практичного навчання. Вартість послуг за цим договором становить вартість усіх наданих послуг. Оплата послуг виконавцю проводиться поетапно. Остаточний розрахунок проводиться не пізніше ніж за два тижні до складання внутрішнього іспиту в автошколі. За домовленістю сторін оплата може бути здійснена повністю одним платежем. Оплата послуг з навчання вноситься виключно на розрахунковий рахунок виконавця. Після завершення навчання складається акт надання послуг, яким підтверджується факт надання послуг.

Оскільки висновки відповідача щодо внесення готівкових коштів за навчання за категорією "В" у сумі 12000 грн ґрунтувались на письмових поясненнях директора ПП "Махіма сомр" ОСОБА_1 , заперечуючи достовірність та об`єктивність яких позивач звернувся з позовом у цій справі, на усунення сумнівів та спростування неузгодженості позиції позивача, оскільки достовірний висновок про існування тих чи інших юридичних фактів, що мають значення для правильного вирішення справи, можна зробити виключно із прямих неспростовних доказів чи із достатньої сукупності незаперечних непрямих, за умови, що вони не є суперечливими, суд, задовольнивши клопотання сторін, викликав і допитав у судовому засіданні у якості свідків директора ПП "Махіма сомр" ОСОБА_1 та головного державного інспектора відділу фактичних перевірок управління податкового аудиту Головного управління ДПС у Житомирській області Хурцилаву Г.Г.

Так, директор ПП "Махіма сомр" ОСОБА_1 викладене у доданих до акта перевірки письмових поясненнях заперечила пояснивши збігом складних життєвих обставин та неправильним розумінням суті поставлених запитань у ході перевірки. Зазначила, що загальна сума у 15500 грн нічим перевіряючими не підтверджена та є приблизною вартістю за навчання з урахуванням як курсу теоретичного навчання у автошколі, так і вартості пального автомобіля під час практичних занять, що відбувалось шляхом оплати пального безпосередньо учнями на АЗС перед початком практичного заняття. Пояснила, що перед початком навчання учні цікавляться саме загальною вартістю з урахуванням усіх витрат, тому така приблизна сума могла називатися у відповідь на запитання щодо загальної суми коштів за навчання за категорією "В".

Головний державний інспектор відділу фактичних перевірок управління податкового аудиту Головного управління ДПС у Житомирській області Хурцилава Г.Г., допитаний судом першої інстанції у якості свідка, пояснив, що отримані під час фактичної перевірки письмові пояснення директора ПП "Махіма сомр" ОСОБА_1 узгоджуються з інформацією на сайті автошколи щодо вартості навчання за категорією "В" у загальній сумі 15500 грн, проте така інформація натепер зникла. Вважає, що сума штрафної санкції обґрунтовано розрахована за результатом перевірки на основі даних банківської виписки про рух коштів за період з 01 грудня 2023 року по 31 грудня 2023 року, наданою на запит перевіряючим.

Надаючи оцінку доводам сторін у співставленні з показаннями свідків слід виходити, насамперед, з їх підтвердження/спростування доказами в матеріалах справи, досліджених судом.

Як наполягає позивач, під час перевірки перевіряючими не досліджувались укладені з учнями договори на навчання у автошколі, акти виконаних робіт та платіжні доручення, як і представлені суду копії фіскальних чеків (квитанцій) на підтвердження оплати учнями пального безпосередньо на АЗС у період навчання. Відповідач цього не заперечував, перелік досліджуваних у ході перевірки документів відображено у акті перевірки, у якому відсутні договори про навчання в автошколі, акти здачі-приймання робіт, фіскальні чеки, надані суду позивачем.

Враховуючи зазначене, слід констатувати, що на підтвердження висновків перевірки щодо вартості навчання у сумі 15500 грн відповідачем не надано суду жодного доказу, натомість запитами в матеріалах справи про надання документів від 23 серпня 2024 року та від 30 серпня 2024 року підтверджено, що під час перевірки перевіряючими не витребовувались та не досліджувались документи, на підтвердження навчання (теоретичного та практичного модулів) та оплати його вартості у автошколі позивача, окрім банківської виписки про рух грошових коштів за період з 01 жовтня 2023 по 31 грудня 2023 року.

Згідно із запитом про надання документів від 23 серпня 2024 року у позивача у термін до 12:00 год. 27 серпня 2024 року витребовувались, зокрема: виписки банку про рух коштів з 01 січня 2024 року по 23 серпня 2024 року; квитанції про оплату від учнів за період з 01 січня 2024 року по 23 серпня 2024 року; заяви учнів на проходження навчання із зазначенням вартості за період з 01 січня 2024 року по 23 серпня 2024 року.

У відповідь на цей запит позивачем, зокрема, надано виписку з банку за період з 01 січня 2024 року по 23 серпня 2024 року; а також повідомлено: "первинного документу обліку "Квитанції про оплату для учнів" у підприємства не існує, оскільки підприємство не здійснює розрахунків за надані послуги у готівковій формі; первинного документу з назвою "Заява учнів на проходження навчання із зазначенням вартості" на підприємстві не існує та не ведеться".

Запитом від 30 серпня 2024 року відповідачем витребувано у позивача виписку банку про рух грошових коштів за період з 01 жовтня 2023 року по 31 грудня 2023 року, яка була надана позивачем та не заперечується відповідачем, копія додана в матеріали справи відповідачем разом з відзивом на позовну заяву.

Відтак, твердження за результатом перевірки щодо отримання оплати за навчання у сумі 12000 грн без використання РРО/програмного РРО документально не підтверджені, а у результаті контрольної операції документально зафіксовано надання банківських реквізитів для проплати через банківський рахунок вартості навчання у сумі 3500 грн та не підтверджено жодним чином внесення готівкових коштів у сумі 12000 грн, що ставить під сумнів обґрунтованість та вичерпність висновків фактичної перевірки та доводить, що висновки перевіряючих побудовані на припущеннях та поверхневому підході до встановлення спірних обставин у ході фактичної перевірки.

Резюмуючи наведене суд не може погодитися з висновками перевірки, які за встановлених обставин цієї справи побудовані на припущеннях, які, своєю чергою узяті до розрахунку штрафної санкції за оскаржуваним у справі податковим повідомленням-рішенням, - як в частині проплати суми за навчання у розмірі 12000 грн у готівковій формі без використання РРО/програмного РРО, так і щодо кількості учнів 243, що зумовило як невірність арифметичних розрахунків, так і безпідставність визначення суми штрафної санкції у зв`язку із непідтвердженням жодними належними доказами внесення готівкових коштів у сумі 12000 грн кожним з учнів у період з 01 жовтня 2023 року по 23 серпня 2024 року, а також кількості учнів, узятої податковим органом до розрахунку штрафної санкції. Висновки відповідача, побудовані виключно на аналізі даних банківської виписки по розрахунковому рахунку підприємства за означений період та на письмових поясненнях директора ПП "Махіма сомр" Бондарчук А.Р., не підтверджених нею у судовому засіданні, які суд не визнає належними та достатніми для доведення поза розумним сумнівом як складу податкового правопорушення так і обґрунтованості розрахунку штрафної санкції.

Варто зауважити, що висновки перевірки, які слугують підставою для фінансової відповідальності платника податків та застосування штрафних санкцій, повинні підтверджуватись належними та достовірними доказами, що обумовлено зібраними матеріалами під час перевірки; достатніми, що відображається в наявності такої системи належних, допустимих, достовірних доказів, які отримані в результаті всебічно та повно проведеного контрольного заходу, натомість висновки фактичної перевірки у цій справі зроблені за формального підходу до з`ясування та дослідження спірних обставин.

Разом з тим, суд виходить з підтвердження позивачем належними та достовірними доказами проведення навчання у автошколі та його вартості, внесеної на розрахунковий рахунок підприємства, та оплату пального учнями на АЗС, що доводить, на переконання суду, характер припущень висновків, покладених відповідачем в основу спірного індивідуального акта.

Необґрунтованість висновків фактичної перевірки доводить й довільність проведеного розрахунку штрафної санкції на суму 4368000 грн за платежем "Штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки застосування реєстраторів у сфері торгівлі". Адже, висновки про внесення готівки як оплати за практичний курс (модуль) навчання у сумі 12000 грн зроблено перевіряючими на основі встановленого факту внесення на розрахунковий рахунок оплати у сумі 3500 грн 05 грудня 2023 року, за підрахунком кількості яких зроблено висновок про внесення й 12000 грн готівкою кожним із 243 учнів (згідно з проведеним по виписці підрахунком кількості проплат 3500 грн), що вкотре доводить необґрунтованість проведених розрахунків, що нівелює підставність застосування штрафних санкцій за оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням від 27 вересня 2024 року № .

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 12 травня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Сушко О.О.

Судді Залімський І. Г. Мацький Є.М.