Справа № 460/601/25
Суддя: Д.Є. Махаринець
Дата ухвалення: 2025-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

15 липня 2025 року м. Рівне №460/601/25

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Махаринця Д.Є. за участю секретаря судового засідання Морозюк О.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник Форет М.С.,

відповідача: Сасовський В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Головне управління ДПС у Рівненській області
доФізична особа-підприємець ОСОБА_1
про підтвердження обгрунтованості повного адміністративного арешту майна платника податків, -

В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДПС у Рівненській області звернулося з заявою до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на підставі рішення ГУ ДПС у Рівненській області від 16.01.2025.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в результаті недопуску відповідачем посадових осіб Головного управління ДПС у Рівненській області до проведення документальної планової виїзної перевірки, прийнято рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків платника податків, обґрунтованість якого, згідно норм Податкового кодексу України, має бути підтверджена судом.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 17.01.2025 позовну заяву і додані до неї документи повернуто позивачу.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2025 ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 17 січня 2025 року про повернення подання у справі № 460/601/25 скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою від 02.07.2025 заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №460/601/25. Розгляд справи вирішено провести за правилами статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України та призначено у відкритому судовому засіданні на 15.07.2025 о 09 год. 30 хв.

Відповідач у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву не надав.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності та оцінивши докази, суд встановив такі обставини.

Наказом Головного управління ДПС у Рівненській області №8-п від 02.01.2025 наказано провести документальну планову виїзну перевірку платника податків - фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , податкова адреса: АДРЕСА_1 , з 15.01.2025, тривалість перевірки 10 (десять) робочих днів. Перевірку вирішено провести з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2018 по 31.12.2023.

Наказом від 02.01.2025 №11-п 1 внесено зміни до наказу Головного управління ДПС у Рівненській області від 02.01.2025 №8-п «Про проведення виїзної перевіри платника податків - фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 », а саме: пункт 1 наказу викладено в новій редакції: «1. Провести документальну планову виїзну перевірку платника податків фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , податкова адреса: АДРЕСА_1 , з 15.01.2025, тривалість перевірки 10 (десять) робочих днів. Перевірку провести щодо дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі орган за період діяльності з 01.01.2018 по 31.12.2023, правильності нарахування обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період діяльності з 23.05.2017 по 31.12.2023.

Відповідачу рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення надіслано повідомлення від 02.01.2025 №3/ж4/17-00-24-05-17 та вищевказані накази. Такі документи були вручені 09.01.2025 (а. с. 5).

На підставі наказу №11-п було видане направлення на перевірку від 14.01.2025 №227/Ж3/17-00-24-05-16 (а. с. 6).

15.01.2025 ГДІ відділу планових та позапланових перевірок оподаткування фізичних осіб управління оподаткування фізичних осіб Головного управління ДПС у Рівненській області складено акт №60/17-00-24-05 відмови платника податків від допуску до проведення документальної планової виїзної перевірки.

16.01.2025 рішенням начальника Головного управління ДПС у Рівненській області було застосовано повний адміністративний арешт майна платника податків фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , підтвердження обґрунтованості якого є предметом розгляду у даній справі.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно з п. 94.1 ст. 94 Податкового кодексу України (далі по тексту ПК України) адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.

Арешт майна полягає у забороні платнику податків вчиняти щодо свого майна, яке підлягає арешту, дії, зазначені у п. 94.5 цієї статті (п.94.3 ст. 94 ПК України).

Відповідно до п.94.4 ст.94 ПК України арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.

Згідно приписів п.94.5 ст.94 ПК України арешт майна може бути повним або умовним.

Повним арештом майна визнається заборона платнику податків на реалізацію прав розпорядження або користування його майном. У цьому випадку ризик, пов`язаний із втратою функціональних чи споживчих якостей такого майна, покладається на орган, який прийняв рішення про таку заборону.

Умовним арештом майна визнається обмеження платника податків щодо реалізації прав власності на таке майно, який полягає в обов`язковому попередньому отриманні дозволу керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу на здійснення платником податків будь-якої операції з таким майном. Зазначений дозвіл може бути виданий керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу, якщо за висновком податкового керуючого здійснення платником податків окремої операції не призведе до збільшення його податкового боргу або до зменшення ймовірності його погашення.

Пунктом 94.10 ст.94 ПК України встановлено, що арешт на майно може бути накладено рішенням керівника контролюючого органу (його заступника), обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Зазначений строк не може бути продовжений в адміністративному порядку, у тому числі за рішенням інших державних органів, крім випадків, коли власника майна, на яке накладено арешт, не встановлено (не виявлено).

Строк, визначений цим пунктом, не включає добові години, що припадають на вихідні та святкові дні.

Аналогічні положення закріплено в Порядку застосування адміністративного арешту майна платника податків, затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 14.07.2017 року №632, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 02.08.2017 року за №948/30816.

Пунктом 94.2 ст. 94 ПК України передбачено підстави для застосування адміністративного арешту майна, серед яких, зокрема, є відмова платника податків від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

В акті №60/17-00-24-05 відмови платника податків від допуску до проведення документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 працівником податкового органу зазначено, що головним державним інспектором відділу планових та позапланових перевірок оподаткування фізичних осіб управління оподаткування фізичних осіб Головного управління ДПС у Рівненській області Ольгою Шкрибей здійснено вихід 15.01.2025 о 9:00 год за адресою реєстрації ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ): АДРЕСА_2 . За вказаною адресою останній був відсутній, однак, в телефонному режимі повідомив, що знаходиться за межами міста, а також те, що за адресою реєстрації підприємницької діяльності не здійснює та прибуде до контролюючого органу на протязі дня.

Того ж дня (15.01.2025) ФОП ОСОБА_1 прибув до Головного управління ДПС у Рівненській області.

У вказаному вище акті посадовою особою позивача було зроблено висновок, що проведення планової виїзної перевірки відповідача не є можливим, оскільки останній до її проведення не допускає, при цьому, будь-яких доказів недопуску працівникв контролюючого органу ФОП ОСОБА_1 до проведення документальної планової виїзної перевірки не наводить.

Суд бере до уваги ту обставину, що відповідач особисто прибув до позивача 15.01.2025, тобто у день, з якого перевірка мала бути розпочата, чим, на думку суду, сприяв у проведенні планового заходу, оскільки наказ щодо проведення перевірки № 8-п, №11-п та повідомлення від 02.01.2025 №3/ж4/17-00-24-05-17 були отримані відповідачем заздалегідь 09.01.2025.

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до ГУ ДПС у Рівненській області з позовом про визнання протиправним та скасування наказу ГУ ДПС у Рівненській області «Про проведення документальної планової виїзної перевірки платника податків - фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 від 02.01.2025 №8-п зі змінами, що внесені наказом ГУ ДПС у Рівненській області «Про внесення змін до наказу Головного управління ДПС у Рівненській області від 02.01.2025№8-п «Про проведення документальної планової виїзної перевірки платника податків - фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 » від 02.01.2025 №11-п.

Судова палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів КАС ВС у постанові від 23.02.2023 у справі №640/17091/21 вирішувала питання про те, чи можна вважати, що подання платником податків позову про скасування наказу про проведення перевірки є спором про право в розумінні п.2 ч.4 ст.283 КАС України при перевірці заяви контролюючого органу про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

У справі №640/17091/21 судова палата зазначила, що оцінку обґрунтованості заперечень платника податків щодо правомірності проведення перевірки має надавати суд в межах здійснення превентивного контролю при реалізації податковими органами певних видів його повноважень, шляхом розгляду заяв податкових органів, передбачених ч.1 ст.83 КАС України. У таких справах адміністративний суд фактично є незалежним суб`єктом, який здійснює перевірку об`єктивності прийнятого контролюючим органом рішення, та одночасно, виконує завдання захисту прав платників податків від потенційно можливих зловживань з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно правового висновку судової палати, наявність спору про право, в розумінні п.2 ч.4 ст.283 КАС України, має вбачатися саме на етапі вирішення питання про відкриття провадження у справі за заявою контролюючого органу, передбаченою ч.1 ст.283 КАС України. При цьому у справах за заявою контролюючого органу, передбаченою п.2 ч.1 ст.283 КАС України, заперечення платника податків щодо правомірності проведення податкової перевірки, які полягають у оскарженні відповідного наказу про її проведення чи дій контролюючого органу при її проведенні, не можуть розглядатися як «спір про право».

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

На підставі ч.5 ст.242 КАС України суд враховує правий висновок, викладений у постанові від 23.02.2023 у справі №640/17091/21, та вважає, що оскарження ФОП ОСОБА_1 наказу ГУ ДПС у Рівненській області «Про проведення документальної планової виїзної перевірки платника податків - фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 від 02.01.2025 №8-п зі змінами, що внесені наказом ГУ ДПС у Рівненській області «Про внесення змін до наказу Головного управління ДПС у Рівненській області від 02.01.2025№8-п «Про проведення документальної планової виїзної перевірки платника податків - фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 » від 02.01.2025 №11-п, не свідчить про наявність спору про справо в межах розгляду справи за заявою контролюючого органу, передбаченою ст.283 КАС України.

Досліджуючи питання правомірності обґрунтованості застосування заявником повного арешту майна платника податків, суд враховує, що пунктом 77.6 ст.77 ПК України визначено, що допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної планової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Абзац 5 пп.81.1 ст.81 ПК України визначає, що у разі непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється (абз.6 пп.81.1 ст.81 ПК України).

Таким чином, законодавством передбачено окремі дві підстави для відмови платника податків у допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки, а саме: 1) якщо посадові особи контролюючого органу не пред`явили або не надіслали платнику податків обов`язкові документи відповідно до ПК України; 2) якщо пред`явлені чи надіслані документи оформлені з порушенням вимог, встановлених цим кодексом.

В межах розгляду даної справи суд дійшов висновку, що ГУ ДПС не додержано вимог абз.5 пп.81.1 ст.81 ПК України, враховуючи наступне.

Згідно з п.77.4 ст.77 ПК України право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому (його представнику) не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки надіслано (вручено) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

Наявними у матеріалах справи повідомленнями про вручення рекомендованих листів підтверджується, що наказу про проведення перевірки № 8-п від 02.01.2025, наказ про внесення змін до наказу №11-п від 02.01.2025 та повідомлення від 02.01.2025 №3/ж4/17-00-24-05-17 були отримані відповідачем 09.01.2025.

Таким чином, вказані вище документи на проведення документальної планової виїзної перевірки позивача отримана платником за 6 календарних днів до дня проведення перевірки 15.01.2025.

Суд вважає, що конструкція «надіслано (вручено)», що використовується у п.77.4 ст.77 ПК України зумовлює множинність трактування моменту, з якого можна вважати обов`язкові документи належним чином «надісланими» або «врученими» платнику податків, що передує наявності у контролюючого органу права для проведення документальної планової перевірки платника.

Статтею 4 ПК України закріплено основні засади податкового законодавства України, зокрема, податкове законодавство України ґрунтується на принципі презумпції правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу (п.п.4.1.4 п.4.1 ст.4 ПК України).

Враховуючи, що множинність трактування закону тлумачиться на користь платника податку, суд вважає, що за наведеного нормативного регулювання контролюючим органом не у відповідності до вимог ПК України (за 6 календарних днів) вручено платнику копію наказу та письмового повідомлення.

Оскільки ГУ ДПС не додержано вимог абз.5 пп.81.1 ст.81 ПК України, суд дійшов висновку, що відповідач мав право на недопуск посадових осіб позивача до проведення документальної планової виїзної перевірки.

Суд вважає, що невручення платнику обов`язкових документів згідно з вимогами ПК України, що є окремою підставою для наявності у платника права на недопуск до проведення перевірки, достатньо для обґрунтованості відмови платника податків (його представником чи службовою особою) у допуску посадових осіб контролюючого органу до перевірки.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.

Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994 року, серія A, №303-A, п.29).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про застосування адміністративного арешту.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні заяви Головного управління ДПС у Рівненській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про підтвердження обґрунтованості повного адміністративного арешту майна платника податків відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - Головне управління ДПС у Рівненській області (вул. Відінська, буд. 12,м. Рівне,Рівненська обл.,33023, ЄДРПОУ/РНОКПП 44070166)

Відповідач - Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Повний текст рішення складений 15 липня 2025 року

Суддя Д.Є. Махаринець