Справа № 145/818/25
Суддя: Патраманський І. І.
Дата ухвалення: 2025-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 145/818/25
Провадження №2-а/145/10/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" липня 2025 р. селище Тиврів

Тиврівський районний суд Вінницької області у складі головуючого судді Патраманського І.І.

за участю: секретаря судового засідання Кушко А.О.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

до

ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_2

про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності

ВСТАНОВИВ:

04.06.2025 до Тиврівського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Позовна заява обґрунтована тим, що постановою про адміністративне правопорушення № 1326 від 07.03.2025 його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000,00 грн. Вважає, що оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки йому не вручалася в установленому законом порядку та спосіб повістка із зобов`язанням з`явитися 22.01.2025 до п`ятого відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 , як про це зазначено у постанові. Вказує, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Крім цього зазначає, що у складеному відносно нього протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 02.03.2025 № 139 зазначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 18.03.2025 в приміщенні Вінницького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, на адресу якого він завчасно надіслав пояснення щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, однак постанова винесена 07.03.2025. Зазначає, що оскільки справу про адміністративне правопорушення розглянуто за його відсутності та постанова № 1326 від 07.03.2025, винесена начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 , йому не вручалася та не направлялася поштою, про її існування він дізнався випадково, коли виявив блокування своєї банківської карти та звернувся до виконавчої служби, то зазначені обставини вказують на поважність причин пропуску строку звернення до суду з адміністративним позовом, у зв`язку з чим просить поновити строк звернення до суду.

Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 18.06.2025 позовну заяву було залишено без руху з наданням позивачу строку на усунення недоліків.

Згідно з ч. 1 ст. 121 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 04.07.2025 поновлено позивачу строк оскарження постанови, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження. Вказаною ухвалою витребувано у відповідача матеріали справи про адміністративне правопорушення та встановлено відповідачу строк на подання відзиву, а також роз`яснено визначені ч. 4 ст. 159 КАС України наслідки неподання відзиву.

Зазначену ухвалу скеровано до електронного кабінету відповідача та отримано ним 04.07.2025 та 05.07.2025, що підтверджено довідками про доставку електронного документу.

Відповідач правом відзиву на позовну заяву не скористався, витребувані судом матеріали справи про адміністративне правопорушення, що слугували підставою винесення оскаржуваної постанови не надав.

Дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд дійшов наступного висновку.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю. Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 7 КАС України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 74-75 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно із ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 1, 2, 6 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Частиною 9 ст. 80 КАС України визначено, що у разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.

Згідно з ч. 4 ст. 159 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Стаття 210-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Так, приписами ч. 3 ст. 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Вказана норма є бланкетною, при її застосуванні необхідно використовувати законодавчі акти, які визначають правила військового обліку та запровадження в Україні особливого періоду.

За змістом ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року введено воєнний стан, який триває і по теперішній час.

Згідно з Указом Президента України № 65/2022 «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової та мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань оголошено проведення загальної мобілізації, яка триває і по теперішній час.

Статтею 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію`визначено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Так, згідно абз. 1 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності статті 210, 210-1, 211(крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

За правилами ч. 1 ст. 287 КУпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Судом встановлено, що 02.03.2025 оператором відділення рекрутингу п`ятого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 солдатом ОСОБА_3 складено протокол № 139 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, відносно ОСОБА_1 .

У протоколі № 139 про адміністративне правопорушення від 02.03.2025 вказано, що ОСОБА_1 22.01.2025 у строк, вказаний в повістці, не прибув до п`ятого відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 та не повідомив п`ятий відділ ІНФОРМАЦІЯ_3 про причини неприбуття за повісткою. Повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 10:00 год 18.03.2025 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно наданих у протоколі пояснень ОСОБА_1 він не прибув по повістці, бо був не проінформований, повістки не отримував.

07.03.2025 розглянувши протокол про адміністративне правопорушення від 02.03.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 винесено постанову за справою про адміністративне правопорушення № 1326, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн., у зв`язку з вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП стало те, що він 22.01.2025 у строк, вказаний в повістці, не прибув до п`ятого відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 та не повідомив п`ятий відділ ІНФОРМАЦІЯ_3 про причини неприбуття за повісткою. Електронна повістка була сформована і підписана начальником п`ятого відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 09.01.2025 та направлена АТ «Укрпошта», 237, на адресу: АДРЕСА_1 . Відповідно довідки АТ «Укрпошта» поштове відправлення повернуто, оскільки адресат відсутній за вказаною адресою. Неприбуття за повісткою у встановлений в ній строк є порушенням мобілізаційного законодавства. Згідно наданих пояснень ОСОБА_1 не визнав своєї вини у вчиненому порушенні та пояснив, що постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Повістку не отримував та не був проінформований про прибуття п`ятого відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 . Під час розгляду справи досліджено докази, а саме повістку № 1800646, кваліфікований електронний підпис в якій накладено начальником п`ятого відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 17.01.2025. Повістка направлялась рекомендованим листом , що підтверджується ф.119 з описом вкладення, які містяться в адміністративній справі. Відповідно до довідки АТ «Укрпошта`про причини повернення рекомендованого поштового відправлення зазначено, що відправлення повертається, адресат відсутній.

Вказана постанова винесена у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з матеріалів справи, притягнення позивача до відповідальності за оскаржуваною постановою від 07.03.2025 відбувалося у зв`язку з неявкою його до п`ятого відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 у зазначений в повістці від 09.01.2025 строк, тобто 22.01.2025 року.

З даного приводу суд зауважує, що матеріали справи не містять копію повістки від 09.01.2025 для прибуття позивача 22.01.2025 до п`ятого відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Суд також звертає увагу на те, що матеріали справи не містять доказів того, що повістка про необхідність ОСОБА_1 прибути 22.01.2025 до п`ятого відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 направлялася йому 09.01.2025 рекомендованим листом через АТ «Укрпошта» чи вручалася в інший спосіб, визначений законодавцем. Більше того, при перевірці номеру поштового відправлення 237, який зазначено в постанові, за трекінгом поштових відправлень АТ «Укрпошта» встановлено, що дані про відправлення з номером 237 відсутні, тому що не зареєстровані в системі.

Крім цього, суд звертає увагу, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 10:00 год 18.03.2025 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 . Водночас, оскаржувана постанова винесена 07.03.2025 у його відсутності, чим порушено право позивача на захист.

Таким чином, відповідачем не доведено, що у позивача виник обов`язок з`явитися до п`ятого відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 у строк, зазначений у повістці від 09.01.2025, і що від виконання цього обов`язку позивач ухилився.

Ухвалою про відкриття провадження у даній справі відповідачу було встановлено строк на подання відзиву та витребувано у відповідача матеріали справи про адміністративне правопорушення, що стали підставою винесення оскаржуваної постанови. Відповідач правом відзиву не скористався, витребувані докази до суду не подав, правомірність винесеного рішення не довів, що суд розцінює як визнання позову.

Отже, суд доходить висновку, що відповідачем не надано належних доказів щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, що тягне недоведеність з боку суб`єкта владних повноважень правомірності оскаржуваної у цій справі постанови з огляду на ненадання доказів, які б у достатній мірі і беззаперечно свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення та є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

З урахуванням вищенаведеного, суд доходить висновку, що оскаржувана постанова винесена за відсутності належних, допустимих та достатніх доказів винуватості позивача у вчинені інкримінованого йому адміністративного правопорушення, без належного аналізу фактичних обставин справи та з суттєвими процесуальними порушеннями норм КУпАП та ч. 2 ст. 2 КАС України, тому є протиправною та підлягає скасуванню.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи відсутність жодних належних, допустимих та достатніх доказів, які б свідчили про наявність в діях позивача ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 98/1 позивачем сплачено судовий збір в розмірі 605,60 грн, який, з урахуванням висновків суду про задоволення позовних вимог, підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 5-10, 75-80, 90, 139, 241, 245-246, 250, 255, 258, 262, 268-269, 286, 293, 295, 297 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 проскасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задоволити.

Скасувати постанову № 1326 від 07 березня 2025 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.210-1 КУпАП та накладення на нього штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_2 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення або отримання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст судового рішення складено 15 липня 2025 року.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_2

Суддя Патраманський І. І.