Справа № 640/5969/22
Суддя: Тарасенко І.М.
Дата ухвалення: 2025-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2025 року Справа№640/5969/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тарасенка І.М., розглянувши за правилами загального позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом приватного підприємства «ВЛАДАТРАНС» (юридична адреса: 45400, Волинська область, м. Нововолинськ, вул. Козацька, 27, ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (юридична адреса: 03135, м. Київ, проспект Перемоги, 14, ) про визнання протиправним та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 327517 від 24.01.2022 року,

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство «ВЛАДАТРАНС» звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправним та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 327517 від 24.01.2022 року.

Позивач просить суд: визнати протиправним та скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Волинській області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно господарського штрафу № 327517 від 24 січня 2022 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 09 грудня 2021 року посадовими особами Поліського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки на 432 км. 500 км. а/д Київ-Чоп проведено габаритно-ваговий контроль транспортного засобу, що належить на праві користування ПП «ВЛАДАТРАНС», за результатами якого складено акт перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

Позивач вважає, що перевірка проведена поза графіками, посадова особа діяла без відповідних направлень, без інструктажу, зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю не відповідало встановленим законодавством вимогам, без сертифікату відповідності, у зв`язку з чим позивач має сумніви, що зважування проводилося на габаритно-ваговому комплексі, який утримувався у робочому стані та відповідав законодавству в сфері стандартизації, метрології та сертифікації.

Крім того, позивачем зазначено, що на його думку представники Укртрансбезпеки не врахували властивостей вантажу, що перевозився, а саме: вугілля, яке є сипучим вантажем, тому може переміщуватися під час руху автомобіля по всім осям транспортного засобу, відтак кожне вимірювання, яка б розповсюджувалася на транспортні засобі з рідким вантажем, або вантажем, що змінює розподіл навантаження на вісі транспортного засобу в русі (з сипучим вантажем).

Отже, позивач вважає, спірну постанову протиправною з підстав порушення відповідачем норм діючого законодавства, без урахування властивостей вантажу, а також відсутності у перевізника обов`язку отримувати дозвіл на перевезення подільного вантажу.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 травня 2022 року було відкрито провадження у справі № 640/5969/22 за позовом приватного підприємства «ВЛАДАТРАНС» до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправним та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 327517 від 24.01.2022 року.

Відповідно до пункту 2 розділу II Закону України від 13 грудня 2022 року № 2825-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» справу № 640/5969/22 передано на розгляд Донецькому окружному адміністративному суду.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.04.2025 року зазначену справу було передано на розгляд судді Донецького окружного адміністративного суду Тарасенку І.М.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 11 квітня 2025 року, суддею Тарасенком І.М. прийнято до свого провадження адміністративну справу № 640/5969/22 та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Представник відповідача надав письмовий відзив на позовну заяву, в якому, він зазначив, що 09.12.2021 року посадовими особами Укртрансбезпеки на підставі направлення на рейдову перевірку № 009252 та тижневого графіка перевірок проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт щодо ПП «Владатранс». Водій надав для перевірки посвідчення водія, реєстраційні документи на транспортний засіб (далі ТЗ), товарно-транспортну накладну. При проведенні габаритно-вагового конктролю посадовими особами Укртрансбезпеки було встановлено перевищення визначених законодавством вагових норм. Зокрема було встановлено, що осьове навантаження на другу одиночну вісь склало 11,95 тонн при допустимій нормі 11 т., про що сформовано талон (чек) про зважування, що складає 8,6% перевищення параметрів від нормативу. Внаслідок цього, посадовими особами Укртрансбезпеки складено акт № 303804 від 09.12.2021 року, акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 0067816 від 09.12.2021 року, довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю № 0072312.

За результатами здійснення габаритно вагового контролю було встановлено, що: 1) загальна маса ТЗ становить 38,90 т. (в межах норми), 2) навантаження на першу одиничну вісь 7,07 т. (в межах норми), 3) другу одиничну вісь 11,95 т. при нормативно допустимих 11 т., (що на 8,6% перевищує норму); 4) строєну вісь 19,88 т. (в межах норми).

Результати зважування зафіксовано у Довідці № 0072312, Акті № 0067816, чеком про зважування від 09.12.2021 року.

Враховуючи п. 22.5 Правил дорожнього руху, параметри навантаження на другу одиночну вісь перевищує нормативно допустимі.

Відповідно до п. 21 Порядку № 1567, у разі виявлення в ході рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3. У зв`язку з тим, що був відсутній дозвіл (не заперечується Позивачем у позовній заяві), складено Акт № 303804 від 09.12.2021 року, в якому також є зазначено реквізити направлення на перевірку (водій з актом ознайомився, підписав, можливістю надати пояснення чи заперечення щодо відсутності направлення чи інших порушень не скористався).

Отже, з огляду на викладене у відзиві, представник відповідача просив у задоволенні позову Приватного підприємства «ВЛАДАТРАНС» до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно господарського штрафу № 327517 від 24.01.2022 року відмовити в повному обсязі

За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Позивач приватне підприємство «ВЛАДАТРАНС», , юридична адреса: 45400, Волинська область, м. Нововолинськ, вул. Козацька, 27. Зареєстроване як юридична особа 06.09.2018 року. Основним видом діяльності за КВЕД є: 49.41 Вантажний автомобільний транспорт, інші види діяльності: 45.20 Технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів; 45.31 Оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів; 45.32 Роздрібна торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів; 77.39 Надання в оренду інших машин, устатковання та товарів, н.в.і.у.; 46.73 Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах; 47.89 Роздрібна торгівля з лотків і на ринках іншими товарами; 49.42 Надання послуг перевезення речей (переїзду); 52.24 Транспортне оброблення вантажів; 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту; 62.01 Комп`ютерне програмування; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 69.20 Діяльність у сфері бухгалтерського обліку й аудиту; консультування з питань оподаткування; 70.22 Консультування з питань комерційної діяльності й керування; 77.11 Надання в оренду автомобілів і легкових автотранспортних засобів; 77.12 Надання в оренду вантажних автомобілів; 33.12 Ремонт і технічне обслуговування машин і устатковання промислового призначення.

09 грудня 2021 року менеджер ПП «ВЛАДАТРАНС» з транспортно-експедиційної діяльності прийняв усну заявку від ТОВ «ПКПФ-Україна», за якою сторони домовились перевезти вантаж (вугілля) за маршрутом с. Сілець (Львівська область) смт. Поніка (хмельницька область).

До обов`язків водія ОСОБА_1 входило прийняття вантажа (вугілля), отримати товарно-транспортну накладну або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством та доставити його замовнику. При здійсненні завантаження, відправник надав водію позивача товарно-транспортну накладну ТТН № 3/10 від 09.12.2021 року.

09 грудня 2021 року посадовими особами Укртрансбезпеки на підставі направлення на рейдову перевірку № 009252 та тижневого графіка перевірок проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт щодо ПП «Владатранс». Водій надав для перевірки посвідчення водія, реєстраційні документи на транспортний засіб (далі ТЗ), товарно-транспортну накладну. При проведенні габаритно-вагового контролю посадовими особами Укртрансбезпеки було встановлено перевищення визначених законодавством вагових норм. Зокрема було встановлено, що осьове навантаження на другу одиночну вісь склало 11,95 тон при допустимій нормі 11 т., про що сформовано талон (чек) про зважування, що складає 8,6% перевищення параметрів від нормативу. Внаслідок цього, посадовими особами Укртрансбезпеки складено акт № 303804 від 09.12.2021 року, акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 0067816 від 09.12.2021 року, довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю № 0072312.

За результатами здійснення габаритно вагового контролю транспортного засобу позивача (RENAULT MAGNUM державний номер НОМЕР_1 та причіп BODEX KIS 3WA державний номер НОМЕР_2 ) було встановлено, що: 1) загальна маса ТЗ становить 38,90 т. (в межах норми), 2) навантаження на першу одиничну вісь 7,07 т. (в межах норми), 3) другу одиничну вісь 11,95 т. при нормативно допустимих 11 т., (що на 8,6% перевищує норму). 4) строєну вісь 19,88 т. (в межах норми).

Результати зважування зафіксовано у Довідці № 0072312, Акті № 0067816, чеком про зважування від 09.12.2021 року.

24 січня 2022 року Відділом державного нагляду (контролю) у Волинській області Державної служби України з безпеки на транспорті було прийнято Постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 327517, якою до ПП «ВЛАДАТРАНС» було застосовано адміністративно-господарський штраф у сумі 8500 грн за порушення абз. 14 частини 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Суд, перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, приходить до висновку про те, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України від 5 квітня 2001 року № 2344-III «Про автомобільний транспорт» (далі Закон № 2344).

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року № 103 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека).

Відповідно до п. 1 Положення Державна служба України з безпеки на транспорті є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Згідно п.п. 1 п. 4 Положення основними завданнями Укртрансбезпеки є, зокрема, реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування міському електричному, залізничному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті.

Підпунктами 15 та 27 п. 5 названого Положення визначено, що Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Процедура здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом визначена Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року № 1567 (далі Порядок № 1567).

Відповідно до п. 2 Порядку № 1567 державному контролю підлягають усі транспортні засоби, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Органами державного контролю на автомобільному транспорті є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю в тому числі, шляхом проведення рейдових перевірок.

Відповідно до п. 14 Порядку № 1567 рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

Під час проведення рейдової перевірки перевіряється, серед іншого, наявність визначених ст. 39 і 48 Закону «Про автомобільний транспорт» документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом, виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів. (п. 15 Порядку № 1567).

Під час проведення рейдової перевірки можливе здійснення габаритно-вагового контролю (п. 16 Порядку № 1567).

Рейдова перевірка проводиться у строк, зазначений у направленні на перевірку (п. 19 Порядку № 1567).

Отже, на виконання вказаних повноважень посадовими особами управління Укртрансбезпеки проведено габаритно-ваговий контроль транспортних засобів RENAULT MAGNUM державний номер НОМЕР_1 та причіп BODEX KIS 3WA державний номер НОМЕР_2 .

Позивач не заперечує у позовній вимоги, що саме ПП «ВЛАДАТРАНС» здійснювало перевезення вантажу на вказаних вище транспортних засобах 09.12.2021 року по автомобільній дорозі Київ - Чоп.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про автомобільний транспорт» (далі Закон № 2344-III) законодавство про автомобільний транспорт складається із цього Закону, законів України Про транспорт, Про дорожній рух, чинних міжнародних договорів та інших нормативно-правових актів у сфері автомобільних перевезень.

Частиною 2 ст. 29 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 48 Закону № 2344-III, у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» від 08.09.2005 року № 2862-IV визначено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 2 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року № 30 транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306.

Пунктом 4 постанови №30 визначено, що рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Відповідно до п. 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 року № 879 затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, який визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування. (далі Порядок № 879).

Відповідно до пп. 4 п. 2 вказаного Порядку габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Пунктом 3 Порядку № 879 передбачено, що габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Більш того, суд зазначає, що Постановою КМУ від 20.05.2013 року № 385 «Про внесення змін до постанов КМУ від 18.01.2001 року № 30 і від 27.06.2007 року № 879 пункт 19 викладений в такій редакції «Під час проведення габаритного вагового контролю Укртрансінспекція або її територіальні органи керуються методикою, затвердженою Мінекономрозвитку».

При цьому змін до пп. 2 п. 2 Порядку № 879 внесено не було. Постановою КМУ від 30.08.2017 року № 671 «Про внесення змін до Порядку здійснення габаритно вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні» виключено п. 19 Порядку № 879.

З огляду на виключення п. 19 Порядку № 879, наявність у терміні «Вимірювання» посилання на методику, затверджену спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології, не може розцінюватися, як наявність у відповідача обов`язку під час здійснення габаритно вагового контролю керуватися методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Суд зазначає, що момент проведення рейдової перевірки жодним нормативно-правовим актом, в тому числі Порядком № 879, не було встановлено вимоги в залежності від виду перевезеного вантажу проводити зважування відповідно до деякої методики. Доводи Позивача в зазначеній частині є недоречними і безпідставними, оскільки ґрунтуються з посиланням на п. 19 Порядку № 879 який втратив чинній ще у 2017 році.

Відтак, ствердження Позивача, що при проведенні габаритно-вагового контролю не було ні затверджено, ні відповідно дотримано тієї чи іншої методики є дезінформуванням Суду, адже на законодавчому рівні станом на момент проведення перевірки не було встановлено ані вимоги на проведення зважування відповідно до методики, ані самої методики загалом.

Відсутність методики проведення габаритно-вагового контролю, затвердженої Міністерством економічного розвитку, відповідно до вимог п. 19 Порядку № 879, не є підставою, яка звільняє перевізників від відповідальності за перевищення вагових та габаритних параметрів транспортного засобу та від обов`язку по внесенню плати за таке перевищення».

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, викладеною у постановах від 22.12.2021 року у справі № 420/3371/21, від 09.08.2019 року у справі № 817/1051/16, від 03.07.2019 року у справі № 819/1381/16, від 02.08.2018 року.

Також, суд зауважує, що нормами чинного законодавства про автомобільний транспорт не передбачено обов`язкового пред`явлення водію транспортного засобу при здійсненні габаритно-вагового контролю документів щодо відповідності зважувальних приладів встановленим стандартам, тому ненадання посадовими особами управління Укртрансбезпеки під час здійснення габаритно-вагового контролю вказаної документації не свідчить про протиправність їхніх дій та відсутність права використовувати відповідне зважувальне обладнання».

З огляду на виключення пункту 19 Порядку № 879, у відповідача немає обов`язку під час здійснення габаритно-вагового контролю керуватися методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології. Викладене за своєю суттю узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, наведеною у постанові від 02.08.2018 року у справі № 820/1420/17 (провадження № К/9901/24144/18).

Аналізуючи наведені норми, можна зробити логічний висновок, що у разі перевезення будь якого вантажу (подільний, неподільний) із перевищенням бодай одного із встановлених параметрів транспортний засіб вважається великоваговим, а тому необхідно отримати дозвіл.

Це підтверджується й викладом ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 відсотків до 10 відсотків включно при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу - штраф у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з абз. 1 п. 28 Порядку № 879 плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Перевізник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

Таким чином, обов`язок внесення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів покладено саме на перевізника.

Згідно зі ст. 1 Закону № 2344-III, автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовується на законних підставах. Для виконання перевезень небезпечних вантажів автомобільний перевізник повинен одержати відповідну ліцензію (ст. 33 Закону № 2344-III).

Відповідно до абзаців 14, 15, 16 ч. 1 ст. 60 Закону № 2344-ІІІ, за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм без відповідного дозволу.

Таким чином, відповідальність за порушення вимог законодавства сфері автомобільного транспорту під час перевезення вантажів несуть саме перевізники.

Отже за вищенаведеними приписами законодавства ПП «ВЛАДАТРАНС» є автомобільним перевізником, на якого покладений обов`язок внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів, і в разі порушення цього, є особою, до якої застосовуються адміністративно-господарські штрафи.

Як вже було зазначено судом, за результатами здійснення габаритно вагового контролю транспортного засобу позивача (RENAULT MAGNUM державний номер НОМЕР_1 та причіп BODEX KIS 3WA державний номер НОМЕР_2 ) було встановлено, що: 1) загальна маса ТЗ становить 38,90 т. (в межах норми), 2) навантаження на першу одиничну вісь 7,07 т. (в межах норми), 3) другу одиничну вісь 11,95 т. при нормативно допустимих 11 т., (що на 8,6% перевищує норму). 4) строєну вісь 19,88 т. (в межах норми).

Пунктом 21 Порядку № 879 визначено, що у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування. Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.

Таким чином, законодавець чітко передбачив критичну похибку у розмірі 2 відсотки, що дозволяє враховувати специфіку вантажу, в тому числі й сипучого, який під час транспортування здатний зсуватися.

Крім того, відповідно до пункту 8.15 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року № 363, вантаж повинен бути належним чином закріплений засобами кріплення (ременями, ланцями, розтяжками, тросами, розпірними перекладинами, якірними рейками (балками), сітками тощо) відповідно до національних стандартів щодо правил безпечного закріплення вантажів і засобів кріплення. Кількість засобів кріплення вантажу повинна бути достатньою для здійснення його безпечного перевезення.

Переміщення вантажу під час руху не є припустимим, оскільки це спричиняє збільшення динамічної мас транспортного засобу під час гальмування, а також порушує стійкість транспортного засобу. Завантажуючи вантажний автомобіль в межах дозволеної фактичної маси до 40 т, перевізник зобов`язаний враховувати дозволені навантаження на осі транспортного засобу, нерівномірний розподіл маси вантажу на осі, зміну маси транспортного засобу та можливе перевищення вагових параметрів після здійснення заправки автомобіля пальним, та використовувати, в таких випадках, транспортний засіб з відповідними технічними параметрами.

Такої саме позиції дотримується й Шостий апеляційний адміністративний суд в своїй постанові від 17.03.2021 року у справі № 620/2890/20.

Слід також зазначити про те, що пунктом 12.5 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в України, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року № 363, передбачено, що для транспортування вантаж треба рівномірно розміщувати в кузові таким чином, щоб не була порушена стійкість автомобіля і не утруднювалося керування ним. Вантаж не повинен зміщуватися під час руху, випадати з кузова, волочитися і створювати небезпеку для пішоходів та інших учасників дорожнього руху.

Переміщення вантажу під час руху не є припустимим, оскільки його переміщення спричиняє збільшення динамічної маси транспортного засобу при гальмуванні, а також порушує стійкість транспортного засобу. Вказані негативні переміщення вантажу під час руху можуть призвести до непередбачуваних катастрофічних наслідків та є загрозою для безпеки дорожнього руху.

Таким чином, відповідальність за пакування, навантаження, розміщення вантажу несе перевізник, а тому в усіх випадках нерівномірного навантаження на осі відповідальність за таке навантаження має нести перевізник, як учасник дорожнього руху.

Аналогічну правову позицію щодо відсутності потреби в використанні відповідної методики виклав Верховний Суд України в постанові від 02.08.2018 року по справі № 820/1420/17.

Разом з тим, та обставина, що подальший рух транспортного засобу не було заборонено, не впливає на правомірність оскаржуваної постанови.

Відповідно до п. 22 Порядку № 879 у разі виявлення на стаціонарних або пересувних чи автоматичних зважувальних пунктах порушення правил проїзду великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів такий транспортний засіб тимчасово затримується згідно із статтею 265-2 Кодексу України про адміністративній правопорушення.

За приписами кодексу України про адміністративні правопорушення повноваженнями щодо затримання транспортного засобу в порядку ст. 265-2 КУпАП наділені виключно органи Національної поліції України.

Отже, посадові особи Укртрансбезпеки не наділені повноваженнями на тимчасове затримання транспортних засобів в порядку ст. 265-2.

Суд також зауважує, що позивачем не надано до суду відповідного дозволу, а також доказів того, що в нього відсутній обов`язок отримати такій дозвіл на перевезення подільного вантажу з перевищенням вагових обмежень, а лише здійснює власне трактування норм Правил дорожнього руху, який є підзаконним актом, та при цьому ігнорує вимоги ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Під час ухвалення даного рішення суд керувався також й практикою інших судів.

Верховний Суд у своїй постанові від 22.05.2020 року у справі № 825/2328/16 зазначив, що порушення процедури прийняття рішення суб`єктом владних повноважень саме по собі може бути підставою для визнання його протиправним та скасування у разі, коли таке порушення безпосередньо могло вплинути на зміст прийнятого рішення. Певні дефекти адміністративного акта можуть не пов`язуватись з його змістом, а стосуватися процедури його ухвалення. У такому разі можливі дві ситуації: внаслідок процедурного порушення такий акт суперечитиме закону (тоді акт є нікчемним), або допущене порушення не вплинуло на зміст акта (тоді наслідків для його дійсності не повинно наставати взагалі).

Отже, саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом.

Таким чином, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення».

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.04.2020 року у справі № 813/1790/18.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки позивачем не наведено обґрунтованих доводів щодо протиправності винесення постанови відділу державного нагляду (контролю) у Волинській області Державної служби України з безпеки на транспорті від 24.01.2022 року № 327517 про застосування адміністративно-господарського штрафу у загальному розмірі 8500,00 грн, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для відмови в задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідно до положень статті 139 КАС України судові витрати не підлягають стягненню.

Згідно з ч. 3 ст. 243 КАС України у виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Керуючись ст. ст. 2-15, 19-20, 42-48, 72-77, 90, 139, 118, 159-165, 199, 205, 244-250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову приватного підприємства «ВЛАДАТРАНС» (юридична адреса: 45400, Волинська область, м. Нововолинськ, вул. Козацька, 27, ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (юридична адреса: 03135, м. Київ, проспект Перемоги, 14, ) про визнання протиправним та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 327517 від 24.01.2022 року відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.М. Тарасенко