Справа № 440/11493/24
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2025-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2025 р. Справа № 440/11493/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: П`янової Я.В.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Русанової В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 30.12.2024, головуючий суддя І інстанції: С.О. Удовіченко, м. Полтава, повний текст складено 30.12.24 у справі № 440/11493/24

за позовом ОСОБА_1

до ІНФОРМАЦІЯ_1

третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_2

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі також позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі також відповідач), в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо невиплати та ненарахування ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період його служби;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період його служби з 24.06.2020 по 24.06.2024.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 09.12.2024 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2024 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2024 по 24.06.2024 з урахуванням абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078.

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_3 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2024 по 24.06.2024 відповідно до вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог, позивач оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення в цій частині прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на наявність ухвали суду першої інстанції від 14.10.2024, якою позовну заяву ОСОБА_1 в частині позовних вимог, що охоплюють період з 24.06.2020 по 30.06.2023 - повернуто позивачеві. Вказана ухвала також оскаржена позивачем до суду апеляційної інстанції. Щодо відмови у задоволенні позовних вимог про виплату індексації за період з 01.07.2023 по 31.12.2023 позивач зауважує, що суд першої інстанції не врахував висновки Верховного Суду, оскільки у своїх рішеннях Верховний Суд неодноразово зазначав, що тимчасове припинення виплат індексації не означає позбавлення військовослужбовців права на її отримання після відновлення дії відповідних законів. Враховуючи, що у 2024 році індексацію поновлено, відповідні суми повинні бути виплачені й за 2023 рік.

За результатами апеляційного розгляду просить скасувати оскаржуване рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо виплати індексації за період з 01.07.2023 по 31.12.2023 та в частині повернення позовної заяви щодо стягнення індексації за період з 24.06.2020 по 30.06.2023. Ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги за період з 24.06.2020 по 31.12.2023.

Відповідач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також КАС України) суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 проходив службу в ІНФОРМАЦІЯ_4 з 27.06.2023 до 24.06.2024, що не заперечується сторонами.

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 24.06.2024 №176 рядового ОСОБА_1 , гранатометника третього відділення охорони третього взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільненого наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 19.06.2024 № 23-РС, наказано вважати таким, що справи та посаду здав, з 24.06.2024 виключений зі списків особового складу та всіх видів забезпечення.

Представник позивача звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою щодо виплати індексації грошового забезпечення за період з 24.06.2020 по 24.06.2024.

Листом від 02.10.2024 №7/1416 ІНФОРМАЦІЯ_3 повідомив, що пунктом 3 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" дію Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" на 2023 зупинено. У 2024 році відповідно до положень статті 39 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення проводиться наростаючим підсумком, починаючи з 01.01.20224. Ураховуючи те, що індекс споживчих цін за червень опублікований в газеті Урядовий кур`єр 12.07.2024, і наростаючим підсумком з січня по червень перевищив 103% - індексація нараховується в серпні місяці. А тому, грошове забезпечення не підлягає індексації, так як дата звільнення - 24.06.2024.

Позивач, уважаючи протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо невиплати та ненарахування ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період його служби в ІНФОРМАЦІЯ_5 , звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що нарахування та виплата позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2024 по 24.06.2024 повинна була здійснюватися з урахуванням вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078.

Разом із тим, відмовляючи в задоволенні позовних вимог про нарахування та виплату позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.07.2023 по 31.12.2023, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для її нарахування.

Позовні вимоги ОСОБА_1 за період з 24.06.2020 по 30.06.2023 ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 14.10.2024 повернуто позивачу.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Виходячи з положень вказаної норми законодавства, колегія суддів переглядає рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та доводам учасників справи у цій частині, суд апеляційної інстанції виходить з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За приписами ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Як убачається з матеріалів справи, ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2024 року позовна заява ОСОБА_1 залишена без руху, у зв`язку з чим позивачу був наданий строк для усунення недоліків позовної заяви та повідомлено про необхідність подати до суду заяву про поновлення строку звернення до суду із зазначенням підстав для поновлення строку із доказами поважності причин пропуску строку звернення до суду.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2024 року визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду з даним позовом за період з 01.07.2023 по 24.06.2024.

Позовну заяву в частині позовних вимог з 24.06.2020 по 30.06.2023 повернуто позивачу.

Положеннями статті 308 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції, як у межах доводів та вимог апеляційної скарги, так і поза її межами та вимогами у разі виявлення порушень норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права судом першої інстанції, а також такий розгляд може здійснюєтьсь з урахуванням додатково поданих доказів за умови обґрунтування неможливості їх подачі до суду першої інстанції, особою яка їх подає.

Водночас для визнання доказів належними та допустимими останні мають існувати на момент виникнення спірних правовідносин та підтверджувати чи спростовувати заявлені вимоги або заперечення сторони у справі, що у разі не дослідження їх судом, вказувало б на порушення норм процесуального права чи не правильного застосування норм матеріального права.

Таким чином суд апеляційної інстанції під час перегляду рішення суду першої інстанції перевіряє, чи були встановлені та враховані обставини справи, які мають значення для правильного вирішення справи, чи існували докази, які підтверджують такі обставини станом на час виникнення спірних правовідносин та ухвалення судом першої інстанції рішення за результатами розгляду справи.

На момент ухвалення оскаржуваного рішення від 30.12.2024 суд першої інстанції врахував обставини того, що ухвалою від 14.10.2024 позовну заяву в частині позовних вимог, що охоплюють період з 24.06.2020 по 30.06.2023, повернуто позивачу.

Станом на 30.12.2024 (дату ухвалення оскаржуваного рішення, згідно з даними з Єдиного державного реєстру судовіх ришень) зазначена ухвала була чинною.

Разом із тим позивач оскаржив ухвалу суду першої інстанції від 14.10.2024 в апеляційному порядку.

На момент перегляду судом апеляційної інстанції рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 30.12.2024, постановою Другого апеляційного адміністративного суду ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 14.10.2024 у справі № 440/11493/24 скасовано в частині повернення позовних вимог, а справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії направлено до Полтавського окружного адміністративного суду для продовження розгляду в частині позовних вимог за період з 24.06.2020 по 30.06.2023.

Таким чином позовні вимоги, що охоплюють період з 24.06.2020 по 30.06.2023, будуть переглянуті судом першої інстанції на наявність чи відсутність підстав для поновлення строку звернення до суду з позовом, а у випадку поновлення такого строку, будуть розглянуті по суті.

Разом із тим станом на момент ухвалення оскаржуваного рішення від 30.12.2024, обставини скасування ухвали Полтавського окружного адміністративного суду від 14.10.2024 у справі № 440/11493/24 не існували, зазначена ухвала була чинною, а скасовано її вже після ухвалення судом оскаржуваного рішення.

Колегія суддів зауважує, що скасування рішення суду першої інстанції з підстав не врахування судом обставин, які не існували на час розгляду справи, але які можуть виникнути в майбутньому, не допускається.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16.04.2025 у справі № 480/6468/21.

З огляду на викладене, в даному випадку вимоги апеляційної скарги щодо стягнення індексації за період з 24.06.2020 по 30.06.2023 задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог про нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за період з 01.07.2023 по 31.12.2023, колегія суддів зауважує на таке.

Відповідно до частин першої, другої статті 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон №2011-XII) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (частина третя статті 9 Закону № 2011-XII).

Закон України від 03.07.1991 №1282-XII "Про індексацію грошових доходів населення" (далі - Закон № 1282-XII) визначає правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України.

Згідно зі статтею 1 Закону № 1282-XII індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Приписами статті 2 Закону № 1282-XII визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону № 1282-XII індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Зі змісту наведених норм слідує, що індексація має спеціальний статус виплати з боку держави у формі відшкодування знецінення грошових доходів громадян, зокрема, оплати праці (грошового забезпечення), які мають систематичний характер, а тому, індексація є невід`ємною складовою частиною сум грошового забезпечення військовослужбовців.

Як убачається з матеріалів справи, позивачу у 2023 році індексація грошового забезпечення не виплачувалась, що не заперечується учасниками справи та підтверджується довідкою про нараховане грошове забезпечення за 2023 рік гранатометника ОСОБА_1 .

Разом з цим ненарахування та невиплата індексації грошового забезпечення позивачу була обумовлена приписами абзацу 18 пункту 3 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" № 2710-IX від 03.11.2022, яким зупинено на 2023 рік дію Закону № 1282-XII.

Суд звертає увагу, що положення абзацу 18 пункту 3 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік", якими зупинено на 2023 рік дію Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", є чинними та не визнавалися неконституційними.

Відтак підприємства, установи, організації у 2023 році звільнені від обов`язку здійснювати нарахування та виплату індексації доходів, зокрема, оплати праці (грошового забезпечення). Обчислення індексу споживчих цін для нарахування сум індексації у 2023 році не здійснюється.

Сума індексації грошового забезпечення є складовою частиною грошового забезпечення і відповідно до Закону підлягає обов`язковому нарахуванню та виплаті, однак це не спростовує факту того, що на 2023 рік зупинено дію Закону № 1282-XII приписами абзацу 18 пункту 3 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" № 2710-IX від 03.11.2022, який підлягає застосуванню у спірних правовідносинах у цій справі.

Водночас, оскільки дію Закону № 1282-XII зупинено на 2023 рік, то підзаконний нормативно - правовий акт - "Порядок проведення індексації грошових доходів населення", затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, який прийнятий на виконання вимог частини 2 статті 6 вказаного Закону, також не може діяти протягом 2023 року.

З огляду на викладене колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність факту протиправної бездіяльності відповідача, яка полягає у не проведенні нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення з 01.07.2023 по 31.12.2023, а тому позовні вимоги у відповідній частині задоволенню не підлягають.

Апеляційна скарга не містить належних та обґрунтованих доводів, які б спростовували наведені висновки суду.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції в оскаржуваній частині правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Зважаючи на результати апеляційного розгляду оскарженого судового рішення та положення статті 139 КАС України, у справі відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 139, 242, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 30.12.2024 у справі № 440/11493/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Я.В. П`янова
Судді О.В. Присяжнюк В.Б. Русанова