Справа № 395/1059/25
Суддя: Забуранний Р. А.
Дата ухвалення: 2025-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 395/1059/25 Провадження № 2-а/395/17/2025

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2025 року м. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Забуранного Р.А.,

при секретарі Таран С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомиргороді адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Новомиргородського районного суду Кіровоградської області з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову серії ЕНА № 4742914 від 16.05.2025 року по справі про адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУАП, накладене на ОСОБА_1 у вигляді стягнення у розмірі 510 грн., а провадження по даній справі закрити у зв`язку з відсутністю складу даного адміністративного правопорушення та стягнути судовий збір.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що стосовно нього була безпідставно складена постанова, яка є протиправною та необґрунтованою та недоведеною належними доказами, з явними грубими порушеннями норм чинного законодавства, а саме, порушено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені статтею 268 КУпАП, адже жодного розгляду справи взагалі не було. Поліцейський обмежився лише формальним складанням постанови без дотримання встановленої законом процедури, чим порушив ст.ст. 276, 277, 277-2. 278. 279, 280, 281 КУпАП, у зв`язку з чим він змушений звернутись до суду з даним позовом.

02 липня 2025 року до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому вказав, що категорично не погоджується з позовними вимогами, вважає їх необґрунтованими та такими, що не відповідають нормам діючого законодавства та обставинам справи, виходячи з того, що працівники поліції діяли у відповідності до вимог законодавства.

У судове засідання позивач не з`явився. Про час, місце та дату розгляду справи був належним чином повідомлений. До суду надав заяву про розгляд справи без його участі та просив задовольнити позов.

У судове засідання представник відповідача не з`явився. Про час, місце та дату розгляду справи був належним чином повідомлений. До суду надав заяву про розгляд справи без його участі та просив відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 205 КАС України, суд вважає можливим вирішити спір по суті за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову за наступних підстав.

У ч. 2 ст. 122 КУпАП встановлено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судом встановлено, що 16.05.2025 року о 11 год. 19 хв. під час патрулювання екіпажем у складі поліцейського взводу № 1 роти № 1 батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП капралом поліції Білобровка Вадимом Юрійовичем спільно із напарниками було зафіксовано факт адміністративного правопорушення, а саме в м. Кропивницький по вул. Юрія Коваленка 6А, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz Vito, номерний знак НОМЕР_1 (ВОЛЯ) при повороті ліворуч не надав перевагу в русі транспортному засобу який рухався прямо, в зустрічному напрямку, чим порушив п.п. 16.6 ПДР України та визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно ст.77 ч.2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Розгляд справи віднесено до компетенції Національної поліції.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно пп. а п. 9.1 ПДР попереджувальними сигналами є сигнали, що подаються світловими покажчиками повороту або рукою.

В силу п. 9.2 ПДР, водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: а) перед початком руху і зупинкою; б) перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Відповідно до п. 9.4 ПДР, подавати сигнал покажчиками повороту або рукою належить завчасно до початку маневру (з урахуванням швидкості руху), але не менш як за 50-100 м у населених пунктах і за 150-200 м поза ними, і припиняти негайно після його закінчення (подавання сигналу рукою слід закінчити безпосередньо перед початком виконання маневру). Сигнал забороняється подавати, якщо він може бути не зрозумілим для інших учасників руху.

Маневрування (маневр) - початок руху, перестроювання транспортного засобу в русі з однієї смуги на іншу, поворот праворуч чи ліворуч, розворот, з`їзд з проїзної частини, рух заднім ходом (пункт 1.10 ПДР України).

Такий попереджувальний сигнал як світловий покажчик повороту необхідний для інформування інших водіїв про зміну напрямку руху та надання їм можливості скоригувати свої дії (вибрати безпечну швидкість, перестроїтись в іншу смугу руху, тощо).

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адмiнiстративної вiдповiдальностi, iндивiдуалiзацiї її вiдповiдальностi та реалiзацiї вимог ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебiчного, повного i об`єктивного з 'ясування обставин справи, а також вирiшення її у вiдповiдностi з законом, уповноважений орган (посадова особа) при розглядi справи про адмiнiстративне правопорушення зобов' язаний з`ясувати: чи було вчинено адмiнiстративне правопорушення, чи винна ця особа у його вчиненнi, чи підлягає вона адміністративнiй відповiдальностi, чи є обставини, що пом`якшують i обтяжують вiдповiдальнiсть, а також iншi обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи із норм, викладених в ст.77 КАС України, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно вимог п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП.

У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Однак, зазначені вимоги закону при оформленні адміністративних матеріалів та постанови про накладення адміністративного стягнення працівником поліції стосовно ОСОБА_1 були порушені, оскільки у постанові не зазначено доказів, на підставі яких поліцейський прийшов до висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, а саме відеозапису з авторестратора службового транспортного засобу.

З наданого відповідачем відеозапису з авторестратора службового транспортного засобувбачається, що 16 травня 2025 року транспортний засіб Mercedes-Benz Vito 111 CDI д.н.з. НОМЕР_1 в м. Кропивницький рухаючись по вул. Незалежності (Космонавта Попова) здійснив поворот ліворуч на вул. Юрія Коваленка, в напрямку до обласної лікарні. Автомобіль чорного кольору, який рухався на зустріч, а саме здійснював рух з вул. Незалежності (Космонавта Попова), мав ввімкнений показчик лівого повороту, що чітко видно при сповільненому перегляді відео, тим самим сигналізував всім учасникам руху, що він здійснюватиме поворот ліворуч на вул. Юрія Коваленка. Дочекавшись зеленого сигналу світлофору позивач почав рух до центру перехрестя та оцінивши дорожню обстановку, а саме те, що зустрічний автомобіль із запізненням зреагував на зелений сигнал світлофору та не вимкнув показчик повороту ліворуч, ОСОБА_1 здійснив безпечний для всіх поворот ліворуч.

Будь-яких належних та достовірних доказів протилежного стороною відповідача не надано.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи (відповідна правова позиція викладена у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а).

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

З іншого боку, рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Будь-які інші докази,які б підтверджували причетність позивача до вчинення адміністративного правопорушення відсутні, що позбавило суд можливості перевірити всі докази, на підставі яких поліцейський взводу № 1 роти № 1 батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП капралом поліції Білобровка Вадим Юрійович дійшов висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України.

У відповідності до постанови серії ЕАН №4742914 від 16 травня 2025 року, справа була розглянута за адресою: м. Кропивницький, вул. Юрія Коваленка, буд. 6А, що суперечить вимогам рішення Конституційного суду України у справі за конституційним поданням Уповноваженого ВР з прав людини щодо офіційного тлумачення положення ч.1 ст.276 КУпАП від 26 травня 2015 року №-5-рп/2015, яким було визначено, що застосоване у положенні частини 1 ст.276 КУпАП, за якою «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи вищевикладене, можна констатувати, що сам факт вчинення правопорушення не доведений, як і не доведена вина позивача у інкримінованому правопорушенні.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, а постановапро адміністративне правопорушення серії ЕАН №4742914 від 16 травня 2025 року, складена поліцейським взводу № 1 роти № 1 батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП капралом поліції Білобровкою Вадимом Юрійовичем стосовно ОСОБА_1 , по справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.122 КУпАП не відповідає вимогам чинного законодавства, а тому підлягає скасуванню.

Необхідно зауважити, що Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть: бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання виконання судом свого обов`язку щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, визначається тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ССПЛ, від 18 липня 2006 року).

Керуючись ст.ст. 5, 8, 9, 241-245, 246 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕНА № 4742914 від 16.05.2025 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, накладене на ОСОБА_1 у вигляді стягнення у розмірі 510 гривень.

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 провадженням закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, - за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя: Р. А. Забуранний

Повний текст судового рішення виготовлений 14 липня 2025 року.