Справа № 260/4208/25
Суддя: Дору Ю.Ю.
Дата ухвалення: 2025-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

11 липня 2025 року м. Ужгород№ 260/4208/25

Закарпатський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Дору Ю.Ю. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_1 Прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до НОМЕР_1 Прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) (далі - відповідач), в якому просить суд:

1. Визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_1 Прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військової частини НОМЕР_2 ) щодо невключення до складу грошового забезпечення ОСОБА_1 сум додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", при обчисленні розміру грошової компенсації за невикористані дні оплачуваних відпусток.

2.Зобов`язати НОМЕР_1 Прикордонний загін Державної прикордонної служби України (Військову частину НОМЕР_2 ) здійснити перерахунок грошової компенсації ОСОБА_1 за невикористані дні оплачуваних відпусток в загальній кількості 110 днів, обчисливши її суму, виходячи із розміру місячного грошового забезпечення, з урахуванням сум додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", та провести її виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування своїх вимог Позивач зазначає, що проходив службу у НОМЕР_1 прикордонному загоні ДПСУ. Відповідно до витягу із наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону ДПСУ від 04.03.2025 р. №302-ОС ОСОБА_1 нараховано грошову компенсацію за: щорічну невикористану основну відпустку у розмірі 68 днів за 2022-2025 роки; щорічну невикористану додаткову відпустку як учаснику бойових дій у розмірі 42 днів за 2023-2025 роки.

Відповідно до довідок про грошове забезпечення, Позивач отримував додаткову грошову винагороду під час проходження військової служби.

У подальшому, на своє звернення до відповідача отримав відповідь від 06.05.2025, відповідно до якої додаткова грошова винагорода не враховується при розрахунку грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки.

Позивач вважає таку бездіяльність протиправною, посилаючись на норми Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" №2011-XII, Порядок виплати грошового забезпечення, затверджений наказом МОУ №260, та судову практику Верховного Суду.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 30 травня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

13 червня 2025 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує. Вказує, що відповідно до абзацу 3 підпункту 6 пункту 8 розділу V Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерством внутрішніх справ від 25.06.2018 № 558, грошова компенсація за всі невикористані дні відпустки провадиться виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого має військовослужбовець відповідно до чинного законодавства, на день виключення зі списків особового складу органу Держприкордонслужби.

При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення місячного розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів. З урахуванням зазначеного при розрахунку грошової компенсації за невикористану щорічну та додаткову відпустки було враховано грошове забезпечення ОСОБА_1 станом на 04 березня 2025 року, фонд оплати якого становив 23 398,50 грн. без врахування податків та зборів.

На виконання наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону від 04.03.2025 № 302-ОС ОСОБА_1 нараховано грошову компенсацію за: - щорічну невикористану основну відпустку у розмірі 68 днів за 2022-2025 роки; - щорічну невикористану додаткову відпустку як учаснику бойових дій у розмірі 42 днів за 2023- 2025 роки, всього 110 днів.

З урахуванням зазначеного, вказує, що підстави для перерахунку та виплати грошової компенсації за невикористану щорічну основну відпустку з врахуванням розміру додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.22 № 168 відсутні.

Розгляд даної справи здійснюється судом в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до положень статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та встановив наступне.

Позивач проходив військову службу по мобілізації у Державній прикордонній службі України. Наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 04.03.2025 №302-ОС виключений зі списків особового складу загону та всіх видів забезпечення з 04.03.2025.

При виключенні зі списків особового складу Позивачу проведено нарахування та виплату належних сум грошового забезпечення, в тому числі компенсації за щорічну невикористану основну відпустку у розмірі 68 днів за 2022-2025 роки та щорічну невикористану додаткову відпустку як учаснику бойових дій у розмірі 42 днів за 2023-2025 роки.

Відповідно до довідки №150 від 06.05.2025 року ІНФОРМАЦІЯ_1 Позивачу за період з 23.03.2022 року по 04.03.2025 року було нараховано додаткову винагороду, встановлену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" у розмірі 1436645 грн.

При обчисленні розміру зазначених виплат Відповідач не врахував суми додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, до складу грошового забезпечення Позивача, з якого проводився розрахунок. Ця обставина і є предметом спору у даній справі.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" №2011-XII (далі - Закон №2011-XII).

Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 9 Закону №2011-XII, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64 "Про введення воєнного стану в Україні" та №69 "Про загальну мобілізацію", Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану".

Пунктом 1 цієї Постанови установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій і поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень щомісячно.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 (далі Порядок №260).

Відповідно до пункту 2 розділу І Порядку №260 грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; винагорода за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду); премія.

Аналізуючи зазначені норми, суд доходить висновку, що виплата, встановлена Постановою №168, за своєю правовою природою є щомісячним додатковим видом грошового забезпечення, оскільки виплачується щомісячно, має постійний характер (протягом дії воєнного стану) та є винагородою за особливості проходження служби.

Відповідно до пункту 14 статті 10-1 Закону №2011-ХІІ, у рік звільнення військовослужбовцям виплачується грошова компенсація за всі невикористані за час проходження військової служби дні щорічної основної відпустки.

Порядок розрахунку цієї компенсації визначено пунктом 6 розділу XXXI Порядку №260, який передбачає, що розрахунок здійснюється виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, які військовослужбовець отримував за останньою займаною штатною посадою.

Питання щодо правової природи додаткової винагороди, встановленої Постановою №168, та її включення до складу грошового забезпечення для розрахунку компенсації за невикористану відпустку було предметом розгляду Верховного Суду.

У постанові від 23 вересня 2024 року у справі №240/32125/23 Верховний Суд дійшов висновку, що додаткова винагорода за Постановою №168 за своєю суттю є щомісячним додатковим видом грошового забезпечення, має постійний характер, а тому повинна враховуватися при обчисленні розміру грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки.

Верховний Суд у цій справі зазначив: «...додаткова винагорода, встановлена на період воєнного стану, має систематичний, щомісячний характер.

Метою її встановлення є додаткове матеріальне стимулювання військовослужбовців у зв`язку з проходженням ними військової служби в особливих умовах.

Таким чином, ця винагорода є складовою грошового забезпечення, з якого розраховуються соціальні гарантії, в тому числі компенсація за невикористану відпустку».

Заперечення Відповідача про те, що на момент звільнення Позивач вже не отримував таку винагороду, є безпідставним, оскільки при розрахунку компенсації за невикористані відпустки за попередні роки (2022 рік) до розрахунку має включатися грошове забезпечення, яке Позивач отримував саме в ті періоди, коли він мав право на відпустку, але не використав її.

Таким чином, бездіяльність Відповідача щодо невключення додаткової винагороди за Постановою №168 до розрахунку компенсації за щорічну невикористану основну відпустку у розмірі 68 днів за 2022-2025 роки та щорічну невикористану додаткову відпустку як учаснику бойових дій у розмірі 42 днів за 2023-2025 роки є протиправною.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України, обов`язок доказування правомірності своїх дій покладається на відповідача.

Відповідач не довів правомірності своєї бездіяльності щодо невключення додаткової винагороди до розрахунку компенсації за невикористану відпустку, відтак позов підлягає до задоволення.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір».

Керуючись статтями 2, 6, 8, 9, 72-78, 90, 139, 241-246, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до НОМЕР_1 Прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_1 Прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військової частини НОМЕР_2 ) щодо невключення до складу грошового забезпечення ОСОБА_1 сум додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", при обчисленні розміру грошової компенсації за невикористані дні оплачуваних відпусток.

Зобов`язати НОМЕР_1 Прикордонний загін Державної прикордонної служби України (Військову частину НОМЕР_2 ) здійснити перерахунок та виплату грошової компенсації ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) за щорічну невикористану основну відпустку у розмірі 68 днів за 2022-2025 роки та щорічну невикористану додаткову відпустку як учаснику бойових дій у розмірі 42 днів за 2023-2025 роки з урахуванням сум додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяЮ.Ю.Дору