Справа № 160/6891/25
Суддя: Ремез Катерина Ігорівна
Дата ухвалення: 2025-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 липня 2025 рокуСправа №160/6891/25
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ремез К.І.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛАРТЕ» до Головного управління ДПС в Дніпропетровській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
04.03.2025 через підсистему "Електронний Суд" до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛАРТЕ» до Головного Управління ДПС в Дніпропетровській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, у якій позивач просить:
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями зазначена справа розподілена судді К.І. Ремез.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.03.2025 позовну заяву залишено без руху у зв`язку з невідповідністю позову вимогам Кодексу адміністративного судочинства України.
В обґрунтування причин пропуску строку звернення до суду позивач посилався на те, що підставою для прийняття рішень № 11324659/45371695 від 28.06.2024, № 11238465/45371695 від 14.06.2024 та підставою відмови в реєстрації податкових накладних № 21 від 31.03.2024 та № 27 від 30.04.2024 є саме ризиковість операцій між ТОВ «АЛАРТЕ» та ТОВ «ВИНАЛЬ».
Тобто, підстава для прийняття рішень № 11324659/45371695 від 28.06.2024, № 11238465/45371695 від 14.06.2024, а саме ризиковість операцій між ТОВ «АЛАРТЕ» та ТОВ «ВИНАЛЬ», прямо взаємопов`язана з визнанням раніше ТОВ «ВИНАЛЬ» таким що відповідає критеріям ризиковості платника податку.
20.12.2024 рішенням про відповідність / невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку № 8017, ТОВ «ВИНАЛЬ» визнано таким що не відповідає критеріям ризиковості платника податку.
Проте підстава «ризиковості операцій з ТОВ «ВИНАЛЬ» відпала вже після кінцевих строків на звернення до суду (02.10.2024 та 05.10.2024), а саме 20.12.2024 шляхом прийняття рішення № 8017 про невідповідність ТОВ «ВИНАЛЬ» критеріям ризиковості, у зв`язку з чим позивачем, на його думку, з поважних причин було пропущено строк на звернення до суду, оскільки підстава для прийняття рішень відпала вже після закінчення строків встановлених законом для звернення до суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.03.2025 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛАРТЕ» до Головного Управління ДПС в Дніпропетровській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - повернуто позивачеві в частині позовних вимог:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛАРТЕ» до Головного Управління ДПС в Дніпропетровській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії в частині позовних вимог:
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що під час здійснення своєї господарської діяльності Товариством з обмеженою відповідальністю «Аларте» складено та подано на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні № 34 від 23.05.2024, № 47 від 30.06.2024, № 58 від 31.08.2024, № 66 від 30.09.2024, № 74 від 31.10.2024. Податкові накладні збережено, однак реєстрацію зупинено.
Відповідно до квитанцій про зупинення реєстрація податкових накладних зупинена, відповідно до п. 201.16 ст.201 Податкового кодексу України, Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165 (зі змінами), реєстрація податкової накладної від 31.10.2024 №74 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. ПН складена та подана платником податку, який відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку (додаток 1 Порядку). Додатково повідомляємо: показник "D"=1.2550%, "Рпоточ"=0 Пропонуємо надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Позивач в електронному вигляді надав пояснення та копії документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено.
Позивач не погоджується з такими рішеннями відповідача-1, вважає їх необґрунтованими, що суперечать чинному законодавству. Позивач зазначає, що ним подані пояснення з документами на підтвердження інформації, зазначеної в податкових накладних. В свою чергу, оскаржувані рішення не містять жодних пояснень, яких саме документів не вистачило податковому органу для прийняття позитивного рішення на користь платника, не конкретизовано, які саме документи, складені із порушенням. Невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності. За таких обставин, позивач вважає, що правових підстав для прийняття рішень, що оскаржуються, не було, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
25.03.2025 через підсистему «Електронний суд» від відповідачів надійшли відзиви на позовну заяву, в якому відповідачі проти задоволення позовних вимог заперечували, посилаючись на те, що позивачем не в повному обсязі надано пояснення та документи, тому ухвалені рішення про відмову в реєстрації податкових накладних є правомірними. Відповідачі наголосили, що прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН є дискреційними повноваженнями податкового органу, тому суд не уповноважений ухвалювати рішення із зобов`язанням зареєструвати податкову накладну у ЄРПН.
Також разом із відзивом відповідачем заявлено клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін.
Дослідивши подане клопотання, суд зазначає про таке.
Частиною 6 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін: 1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу; 2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.
Враховуючи наведені норми, а також те, що характер спірних правовідносин та предмет доказування у цій справі не вимагають проведення судового засідання, суд дійшов висновку, що в задоволенні клопотання відповідача слід відмовити.
31.03.2025 через підсистему «Електронний суд» від відповідача ГУ ДПС у Дніпропетровській області надійшли заперечення проти стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
31.03.2025 через підсистему «Електронний суд» від позивача надійшли відповіді на відзив, у якій позивач підтримав позицію, викладену у позові.
Суддя Ремез К.І. перебувала у відпустці з 15.04.2025 по 16.04.2025, з 21.04.2025 по 23.05.2025, з 27.05.2025 по 13.06.2025, з 17.06.2025 по 24.06.2025.
Згідно положень статті 262 КАС України, суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що
Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основний вид економічної діяльності товариства за КВЕД є: 68.20 надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.
В межах здійснення господарської діяльності ТОВ «АЛАРТЕ» було укладено договори, а саме:
1) Договір № 2 оперативної оренди від 11.12.2023 з ТОВ «ВИНАЛЬ».
2) Договір № ВТО/Д/D/08/1940-04/2024 на технічне обслуговування системи газопостачання підприємств, організацій, установ від 01.04.2024 з ТОВ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ».
3) Договір оренди нежитлового приміщення № 140/НЦ/ОА від 01.09.2023.
4) Договір суборенди нежитлових приміщень № 13 від 01.12.2023.
5) Договір суборенди нежитлових приміщень № 14 від 01.12.2023.
6) Договір купівлі-продажу № 30/11 від 30.11.2023.
11.12.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аларте» (далі орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Виналь» (далі орендар) було укладено договір оперативної оренди №2, відповідно до предмету якого Орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування на умовах оперативної оренди за адресою: Дніпропетровська обл., м. Синельникове, вул. Космічна, б.1-В Ємності та виробниче обладнання (далі Майно) згідно з п.9 даного договору (п. 1.1 Договору).
Зазначене обладнання знаходиться в нежитлових приміщеннях, які знаходяться в суборенді позивача на підставі відповідних договорів суборенди нежитлових приміщень № 13 та № 14 від 01.12.2023.
Відповідно до п. 9.1 Договору перелік об`єктів, переданих в оперативну оренду за цим договором, вказано в актах прийому-передачі, що є невід`ємною його частиною.
Пунктом 1.3.Договору визначено, що вартість майна, переданого в оренду, становить 989760,00 гривень у т.ч. ПДВ 164960,00 грн.
Відповідно до п.п 2.1.-2.4. Договору передача Орендодавцем та прийом Орендарем Майна в оренду засвідчується актом приймання-передачі Майна. Орендар вступає у строкове платне користування Майном з моменту підписання Сторонами акта приймання-передачі Майна. Власником Майна залишається Орендодавець, а Орендар користується ним протягом строку оренди. У разі припинення дії цього Договору майно повертається Орендарем Орендодавцю. Орендар повертає майно Орендодавцю в аналогічному порядку, встановленому при передачі Майна Орендарю цим Договором. Майно вважається повернутим Орендодавцю з моменту підписання Сторонами акта приймання-передачі. Обов`язок по складанню акта приймання-передачі покладається на сторону, яка передає Майно іншій стороні Договору.
Відповідно до п.п. 3.1.-3.2. Договору термін оренди - з моменту передачі Майна в оперативну оренду, яким є дата підписання Сторонами акту приймання-передачі Майна і діє до 10.12.2026р. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов цього Договору до закінчення строку його чинності протягом одного місяця Договір вважається продовженим на той самий строк і на тих же умовах, які були передбачені цим Договором.
Відповідно до п.п. 4.1.-4.2. Договору орендна плата за домовленістю сторін встановлена в розмірі 153000,00 гривень на місяць (з урахуванням ПДВ). Перегляд орендної плати може здійснюватися за погодженням сторін додатковою угодою. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється в порядку, визначеному чинним законодавством. Орендна плата перераховується орендарем в безготівковій формі щомісячно не пізніше 20 числа кожного наступного місяця згідно встановлених рахунків Орендодавця.
11.12.2023 між сторонами підписано акт прийому-передачі майна в оренду (Додаток 1 до договору оперативної оренди №2 від 11.12.2023.
21.12.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аларте» (далі - Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Виналь» (далі - Орендар) було укладено Додаткову угоду про відшкодування комунальних витрат № 9 до Договору оперативної оренди № 2.
Відповідно до п.1. Додаткової угоди №9 сторони погодили, що Орендар зобов`язаний відшкодувати (компенсувати) Орендодавцю витрати, які поніс Орендодавець за спожиті Орендарем: водопостачання, водовідведення, газопостачання, витрати за розподіл Природного газу, який спожив Орендар, витрати Орендодавця на планове технічне обслуговування газового обладнання Орендодавця, що використовується Орендарем на підставі Договору.
Відповідно до п.3. Додаткової угоди №9 суми компенсації оплачуються щомісячно.
Відповідно до п.4. додаткової угоди №9 суми компенсації оплачуються Орендарем протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання рахунків на оплату.
В результаті зазначених дій ТОВ «АЛАРТЕ» складено та направлено на реєстрацію в ЄРПН податкові накладні: № 34 від 23.05.2024, № 47 від 30.06.2024, № 58 від 31.08.2024, № 66 від 30.09.2024, № 74 від 31.10.2024.
Податкові накладні збережено, однак реєстрацію зупинено.
Відповідно до квитанцій про зупинення від 11.06.2024, 10.07.2024, 13.09.2024, 15.10.2024, 12.11.2024 реєстрація податкових накладних зупинена, відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165 (зі змінами), реєстрація податкової накладної від 31.10.2024 №74 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. ПН складена та подана платником податку, який відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку (додаток 1 Порядку). Додатково повідомляємо: показник "D"=1.2550%, "Рпоточ"=0 Пропонуємо надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Товариство в електронному вигляді надало пояснення та копії документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено.
Разом з поясненнями № 25/11-1 від 25.11.2024 року до ПН № 47 від 30.06.2024 були надані наступні копії документів: копія податкової накладної № 47 від 30.06.2024, копія акту № ДПТ016274 про надані послуги з розподілу природного газу від 30.06.2024, копія акту № 44 від 30.06.2024, копія банківської виписки від 23.07.2024, копія виписки від 07.06.2024, копія договору оперативної оренди № 2 від 11.12.2023 з додатками та додатковими угодами, копія додаткової угоди № 9 до договору оперативної оренди № 2 від 11.12.2023, копія договору № ВТО/Д/D/08/1940-04/2024 від 01.04.2024 на технічне обслуговування системи газопостачання підприємств, організацій, установ, копії додатків № 2, 4 до типового договору про розподіл природного газу, копія договору оренди нежитлового приміщення № 140/НЦ/ОА від 01.09.2023, копія договору суборенди нежитлових приміщень № 13 від 01.12.2023, копія договору суборенди нежитлових приміщень № 14 від 01.12.2023, копія договору купівлі-продажу № 30/11 від 30.11.2023, копія картки рахунку № 361, копія картки рахунку № 6851, копія квитанції про зупинку реєстрації від 10.07.2024, копії видаткових накладних, копія податкової накладної № 454 від 06.06.2024, копія рахунку № 6533 від 01.06.2024 на оплату за розподіл природного газу, копія штатного розпису.
Разом з поясненнями № 25/11-2 від 25.11.2024 до ПН № 58 від 31.08.2024 були надані наступні копії документів: копія податкової накладної № 58 від 31.08.2024, копія акту № ДПТ019926 про надані послуги з розподілу природного газу від 31.08.2024, копія акту № 62 від 31.08.2024, копія банківської виписки від 05.08.2024, копія виписки від 03.09.2024, копія договору оперативної оренди № 2 від 11.12.2023 з додатками та додатковими угодами, додаткової угоди № 9 до договору оперативної оренди № 2 від 11.12.2023, копія договору № ВТО/Д/D/08/1940-04/2024 від 01.04.2024 на технічне обслуговування системи газопостачання підприємств, організацій, установ, копії додатків № 2, 4 до типового договору про розподіл природного газу.- копія договору оренди нежитлового приміщення № 140/НЦ/ОА від 01.09.2023, копія договору суборенди нежитлових приміщень № 13 від 01.12.2023, копія договору суборенди нежитлових приміщень № 14 від 01.12.2023, копія договору купівлі-продажу № 30/11 від 30.11.2023, копія картки рахунку № 361, копія картки рахунку № 6851, копія квитанції про зупинку реєстрації від 13.09.2024 копії видаткових накладних, копія податкової накладної № 309 від 05.08.2024, копія рахунку № 9889 від 02.08.2024 на оплату за розподіл природного газу, копія штатного розпису.
Як підстава зазначено про: ненадання платником податку копій первинних документів постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних.
В графі «додаткова інформація (зазначити конкретні документи)» рішення зазначено: «наявність ризикових операцій по взаємовідносинам з ТОВ «Виналь» (41146771)», «відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку».
Не погоджуючись із зазначеними рішеннями, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з пунктом 185.1 статті 185 Податкового кодексу України (далі -ПК України) об`єктом оподаткування є операції платників податку зокрема з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.
Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг згідно з пунктом 187.1 статті 187 ПК України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів.
Відповідно до пункту 188.1 статті 188 ПК України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів. До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв`язку з компенсацією вартості товарів/послуг. До бази оподаткування включаються вартість товарів/послуг, які постачаються, та вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо отримувачем товарів/послуг, поставлених таким платником податку.
Згідно з пунктом 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс) (пункт 201.7 статті 201 ПК України).
Згідно з пунктом 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.
Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.
Якщо надіслані податкові накладні/ розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
Помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов`язань, не можуть бути причиною неприйняття податкових накладних у електронному вигляді.
Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.
Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:
для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;
для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.
Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.
Відповідно до пункту 12 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1246 від 29.12.2010 року (далі - Порядок № 1246) після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДПС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 ПК України; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 ПК України (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України; дотримання вимог Законів України Про електронний цифровий підпис, та Про електронні документи та електронний документообіг та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
Відповідно до пункту 13 Порядку №1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).
Згідно з пунктом 201.16 статті 201 ПК України реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Так, Кабінетом Міністрів України прийнято постанову "Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних" від 11.12.2019, №1165 (набрала чинності 01.02.2020), якою, зокрема, затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі по тексту - Порядок №1165).
Порядок визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів.
Відповідно до п. 2 Порядку № 1165 автоматизований моніторинг відповідності податкової накладної/розрахунку коригування критеріям оцінки ступеня ризиків - сукупність заходів та методів, що застосовуються контролюючим органом для виявлення ознак наявності ризиків порушення норм податкового законодавства за результатами проведення автоматизованого аналізу наявної в інформаційних системах контролюючих органів податкової інформації.
Критерій оцінки ступеня ризиків, достатній для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, - визначений показник автоматизованого моніторингу, що характеризує ризик.
Ризик порушення норм податкового законодавства - ймовірність складення та надання податкової накладної/розрахунку коригування для реєстрації в Реєстрі з порушенням норм підпункту "а" або "б" пункту 185.1 статті 185, підпункту "а" або "б" пункту 187.1 статті 187, абзацу першого пунктів 201.1, 201.7, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) за наявності об`єктивних ознак неможливості здійснення операції з постачання товарів/послуг, дані про яку зазначено в такій податковій накладній/розрахунку коригування, та/або ймовірності уникнення платником податку на додану вартість (далі - платник податку) виконання свого податкового обов`язку.
Згідно з п. 5 Порядку №1165 платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).
Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).
Пунктом 6 Порядку №1165, передбачено, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється (п. 7 Порядку №1165).
Додатками № 1 та № 3 до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних визначені Критерії ризиковості платника податку на додану вартість та Критерії ризиковості здійснення операцій відповідно.
Суд зазначає, що квитанції, направлені позивачу, містили лише загальне посилання на п. 8 Критеріїв, без будь-якої конкретизації, яка саме наявна податкова інформація свідчить про ризиковість операцій, та не містили чіткого переліку документів, необхідних для надання. Це ставить платника податків у стан правової невизначеності та позбавляє його можливості надати вичерпний пакет документів для спростування сумнівів контролюючого органу.
Суд наголошує, що наявність дефектів у товарно-транспортній накладній або навіть її відсутність не є безумовним доказом безтоварності господарської операції за наявності інших первинних документів, що її підтверджують. ТТН є в першу чергу документом, що підтверджує факт надання послуг з перевезення, а не факт передачі товару.
Здійснення моніторингу відповідності податкових накладних критеріям ризику є превентивним заходом і не повинно підміняти собою повноцінну податкову перевірку, яка є єдиним законним способом для глибокого аналізу господарських операцій платника податків.
Позивачем було надано Повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкової накладної/ розрахунків коригування, реєстрацію якої зупинено, які складені із дотриманням вимог чинного законодавства. Цей факт не заперечувався відповідачами.
Проте, незважаючи на надані позивачем пояснення та документи, Комісією були прийняті рішення, якими відмовлено в реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Так, в Рішенні зазначено, що підставами відмови в реєстрації податкової накладної є з формулюванням «надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства».
Проте, оскаржувані рішення не містять мотивів відхилення наданих позивачем пояснень та документів.
Суд вважає, що рішення комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про відмову в реєстрації податкових накладних є необґрунтованими та такими, що прийняті без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.
Суд зауважує, що позивачем надано повні, змістовні та логічні пояснення на підтвердження реальності здійснюваної ним господарської діяльності та операцій, за якими було складено податкові накладні, реєстрація яких була зупинена. Надані позивачем документи дають змогу дійти беззаперечного висновку щодо правомірності та законності господарської діяльності позивача.
Доводи відповідача суд відхиляє, оскільки вони неконкретизовані, не містять зауважень щодо наданих позивачем пояснень та документів, та зводяться до цитування норм законодавства та вільного їх трактування податковим органом.
Суд зазначає, що відповідачем не наведено доводів, які б беззаперечно доводили правомірність рішень щодо зупинення реєстрації податкових накладних. Суд зауважує, що зупинення реєстрації податкової накладної не може відбуватися з причини відсутності певного документу, якщо сукупність інших поданих платником податку документів дає змогу встановити правомірність дій позивача.
Відтак, суд доходить висновку, що за відсутності конкретної пропозиції про необхідність надання певних документів, та за умови не наведення комісією доказів того, що документи, які подані позивачем є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, свідчить про протиправність такого рішення.
Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акту правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.
Верховний Суд у постанові від 23.10.2018 у справі № 822/1817/18 виклав правову позицію, у відповідності до якої за загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акту правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.
Водночас суд зазначає, що рішення про відмову у реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не є обґрунтованим та вмотивованим, та не містить переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття, оскільки не встановлює, які саме первинні документи позивач не надав податковому органу для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних позивача.
Як вже було зазначено судом, пунктом 187.1 статті 187 ПК України передбачено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів / послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця / замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів / послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів / послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
З огляду на положення цієї норми, у платника податку на додану вартість виникають податкові зобов`язання з податку на додану вартість, а відтак і обов`язок зареєструвати податкові накладні, за першою із подій: або дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок, або дата надання послуг.
Суд наголошує на тому, що при реєстрації податкової накладної фактично проводиться моніторинг операції чи платника податків лише за зовнішніми (формальними) критеріями. Тому під час розгляду справи суд не робить висновків щодо реальності операцій за участю позивача, а лише оцінює наявність чи відсутність підстав для реєстрації податкової накладної.
Щодо вимоги про зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні, суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Згідно з ч. 4 ст. 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Тобто законодавець передбачив обов`язок суду змусити суб`єкт владних повноважень до правомірної поведінки, а не вирішувати питання, які належать до функцій і виключної компетенції останнього (дискреційні повноваження), тому втручання в таку діяльність є формою втручання в дискреційні повноваження наведеного органу та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.
Як вбачається зі змісту Рекомендації № R (80) 2 Комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980р. під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Адміністративний суд під час розгляду та вирішення публічно-правових спорів перевіряє, чи рішення суб`єкта владних повноважень прийняте у межах законної дискреції. При цьому, відповідно до правил правозастосування практики Європейського суду з прав людини, суд не може своїм рішенням підмінити рішення суб`єкта владних повноважень.
Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.
Натомість, у цьому випадку суд не вважає повноваження ДПС України, як дискреційними, оскільки даний суб`єкта владних повноважень не наділений повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти не за законом, а на власний розсуд.
Відповідно до судової практики Європейського суду з прав людини (рішення по справі Олссон проти Швеції від 24.03.1988) запорукою вірного застосування дискреційних повноважень є високий рівень правової культури державних службовців, водночас, суди повинні відновлювати порушене право шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень, у тому числі колегіальний орган, прийняти конкретне рішення про надання можливості, якщо відмова визнана неправомірною, а інших підстав для відмови не вбачається.
Суд зазначає, що відповідно до ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини практика ЄСПЛ підлягає застосуванню судами як джерело права.
В цьому випадку, задоволення позовної вимоги щодо зобов`язання ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунок коригування, є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.
Відповідно до підпункту 201.16.4 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється у день настання однієї із таких подій: а) прийнято рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; б) набрало законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
При цьому, відповідно до пунктів 19 та 20 Порядку №1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструються у день: 1) прийняття комісією рішення про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; 2) набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до Державної фіскальної служби відповідного рішення суду). У разі надходження до Державної фіскальної служби рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду (пункт 20 Порядку № 1246).
Отже, для відновлення порушених прав позивача, суд вважає за необхідне, зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні, що складені позивачем, датою їх фактичного отримання.
Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Частина 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.
В той же час, ч.1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України покладено обов`язок на позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення.
З урахуванням наведеного, суд доходить висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог позивача щодо протиправності рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, який приймає рішення про реєстрацію накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації про відмову у реєстрації, а тому дані позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з вимог вищенаведеного чинного законодавства України та обставин, встановлених в ході розгляду справи.
Згідно із частиною 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до частини 1 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно положень частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно з пунктами 1, 2 частини 9 статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
З огляду на те, що позовні вимоги були задоволені в повному обсязі, судовий збір, сплачений позивачем за подачу адміністративного позову до суду, підлягає стягненню з відповідачів за рахунок бюджетних асигнувань.
Керуючись ст. 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛАРТЕ» до Головного Управління ДПС в Дніпропетровській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.І. Ремез