Справа № 260/4092/24
Суддя: Луцович М.М.
Дата ухвалення: 2025-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

04 липня 2025 року м. Ужгород№ 260/4092/24
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Луцович М.М.,

при секретарі судового засідання Пішта І.І.

за участю:

позивач ОСОБА_1 ,

представник відповідача Попович І.І.,

представник третьої особи Василечко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою депутата Тересвянської селищної ради Онуфрія Дмитра Васильовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Тересвянської селищної ради Тячівського району Закарпатської області (вул. Народна, буд. 83, с-ще Тересва, Тячівський р-н, Закарпатська обл., 90564, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача приватний заклад «Гімназія імені П.Каталін Франгепан» (90202, Закарпатська область, м. Берегове, вул. Лучкая, буд. 6, ), про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Депутат Тересвянської селищної ради ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Тересвянської селищної ради Тячівського району Закарпатської області, в якому просить: визнати протиправним та скасувати рішення 51 сесії 8 скликання Тересвянської селищної ради від 06.06.2024 року «Про затвердження протоколу громадських слухань та проекту детального плану території земельних ділянок щодо зміни цільового призначення по вул. Європейська, 102, в с-щі Тересва».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що згідно з Рішенням першої сесії Тересвянської селищної ради VIII скликання №1 від 01.12.2020 року «Про початок повноважень депутатів Тересвянської селищної ради Тячівського району Закарпатської області» розпочав повноваження депутата Тересвянської селищної ради та здійснює свої повноваження у відповідності до ст.49 Закону України «Про місцеве самоврядування» та положень Закону України «Про статус депутатів місцевих рад». 06 червня 2024 року на засіданні 51 сесії 8 скликання Тересвянської селищної ради прийнято рішення №1707 «Про затвердження протоколу громадських слухань та проекту детального плану території земельних ділянок щодо зміни цільового призначення по вул. Європейська, 102, в с-щі Тересва». Позивач вважає таке рішення незаконним, протиправним, безпідставним та таким, що порушує конституційні права мешканців Тересвянської територіальної громади. Вказує, що даний проект не відповідає вимогам Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», де статтею 19 передбачено, що детальний план території деталізує положення генерального плану населеного пункту або комплексного плану та визначає планувальну організацію і розвиток частини території населеного пункту або території за його межами без зміни функціонального призначення цієї території. Крім того, Тересвянська селищна рада не надала можливості громадськості взяти участь у обговоренні даного проекту та подачі своїх пропозицій. Також зазначає, що дане питання не обговорювалося і не було подано на розгляд депутатської комісії з питань земельних відносин, природокористування, планування території, будівництва, архітектури, охорони пам`яток, історичного середовища та благоустрою, при цьому спірне рішення не було опубліковано та прийнято не більшістю від загального складу ради.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 25 червня 2024 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача приватний заклад «Гімназія імені П.Каталін Франгепан».

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив в задоволенні позовних вимог відмовити. Відповідач вказав, що до Тересвянської селищної ради надійшла заява №37 від 31.05.2023 від приватного закладу «Гімназія ім. П. Каталін Франгепан», м. Берегове вул. Лучкая, 6, про надання дозволу на розробку детального плану території щодо зміни цільового призначення земельних ділянок «для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд» (присадибна ділянка) площею 0,15 га кадастровий номер: :03:004:0601 та «для ведення особистого селянського господарства» площею 0,0601 га кадастровий номер: :03:004:0621 на цільове призначення «для будівництва та обслуговування будівель закладів освіти» в с-щі Тересва вул. Європейська, 102, Тячівського району, Закарпатської області. В протоколі №34 засідання постійної комісії з питань земельних відносин природокористування, планування території, будівництва, архітектури, охорони пам`яток, історичного середовища благоустрою від 03.07.2023 року, в пункті 3 «Про розгляд заяв з питань містобудівної діяльності», комісія не висувала зауважень щодо невідповідності містобудівної документації, а рекомендувала відкласти розгляд клопотання приватного закладу «Гімназія ім. П. Каталін Франгепан», м. Берегове вул. Лункая, 6, про надання дозволу на розробку детального плану території щодо зміни цільового призначення земельних ділянок..., до закінчення військового стану. За результатами голосування вказану пропозицію не прийнято. Рішенням 39 сесії VIII скликання Тересвянської селищної ради №1372 від 06.07.2023 року, надано дозвіл на виготовлення проекту детального плану території земельних ділянок в разі зміни цільового призначення в смт. Тересва вул. Європейська, 102. Зазначає, що на виконання статті 12 Закону України «Про стратегічну екологічну оцінку», статті 21 Закону «Про регулювання містобудівної діяльності», вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 25.05.2011 року № 555 «Про затвердження Порядку проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів під час розроблення проектів містобудівної документації на місцевому рівні», було проведено громадське обговорення проекту містобудівної документації та Звіту із стратегічної екологічної оцінки та громадські слухання щодо розгляду детального плану території з метою зміни цільового призначення земельних ділянок. Під час громадських обговорень та громадських слухань ні зауважень, ні пропозицій не надходило. Рішенням 51 сесії VIII скликання Тересвянської селищної ради №1707 від 06.06.2024 року було затверджено протокол громадських слухань та проекту детального плану території земельних ділянок щодо зміни цільового призначення по вул. Європейська 102, в с-щі. Тересва. За даними електронної реєстрації присутності депутатів на засіданні сесії, у залі зареєструвалися та брали участь у роботі сесії 19 депутатів. Сесія була повноважна та мала право приймати рішення з питань, які виносилися на її розгляд. Крім того, відповідач наголосив, що доводи позивача є абстрактними, не містять жодного обґрунтування негативного впливу оскаржуваного рішення на конкретні реальні індивідуально виражені права, свободи чи інтереси позивача. Це свідчить про відсутність предмету захисту у суді, адже позивачем не визначено права, свободи чи інтересу, які мають бути захищені (поновлені) у судовому порядку, що фактично вказує на безпредметність заявленого позову.

Представник третьої особи подав до суду пояснення на позовну заяву, в яких просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Вказав, що відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» не вбачається, що депутат місцевої ради уповноважений представляти у судах інтереси такої ради, або інтереси утворених нею комісій, або інтереси виборців інакше, ніж поза відносинами представництва. Зазначив, що доводи позивача у цій справі є абстрактними, відсутнє обґрунтування негативного впливу оскаржуваних рішень відповідача на конкретні реальні індивідуально виражені права, свободи чи інтереси позивача, що свідчить про відсутність предмету захисту у суді, адже позивачем не визначено права, свободи чи інтереси, які мають бути захищені (поновлені) у судовому порядку, що фактично вказує на безпредметність заявленого позову.

Ухвалою суду від 19 травня 2025 року закрито пiдготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив задовольнити їх з підстав наведених у позові.

Представник відповідача в судовому засіданні, проти задоволення позовних вимог заперечив та просив суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Представник третьої особи у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

На виконання вимог ч. 13 ст. 10 та ч. 1 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача та представника третьої особи, розглянувши подані учасниками справи докази, всебічно і повно оцінивши всі фактичні обставини (факти), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що рішенням тридцять дев`ятої сесії VIII скликання Тересвянської селищної ради Тячівського району Закарпатської області №1372 від 06.07.2023 надано дозвіл приватному закладу «Гімназія імені П.Каталін Франгепан» на розробку проекту детального плану території з метою зміни цільового призначення власних земельних ділянок, що розташовані за адресою: смт. Тересва вул. Європейська, 102, з цільового призначення «для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)», площею 0,15 га, кадастровий номер :03:004:0601, та «для ведення особистого селянського господарства», площею 0,0601 га, кадастровий номер :03:004:0621, на цільове призначення «для будівництва та обслуговування будівель закладів освіти».

Рішенням п`ятдесят першої сесії восьмого скликання Тересвянської селищної ради Тячівського району Закарпатської області «Про затвердження протоколу громадських слухань та проекту детального плану території земельних ділянок щодо зміни цільового призначення по вул. Європейська, 102, в с-щі Тересва» №1707 від 06 червня 2024 року затверджено протокол громадських слухань Тересвянської селищної ради щодо обговорення проєкту детального плану території земельних ділянок по вул. Європейська, 102, в с-щі Тересва, Тячівського району Закарпатської області щодо зміни цільового призначення, та затверджено проєкт детального плану території щодо зміни цільового призначення земельних ділянок з цільового призначення «для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)», площею 0,15 га, кадастровий номер :03:004:0601, та «для ведення особистого селянського господарства», площею 0,0601 га, кадастровий номер :03:004:0621, на цільове призначення «для будівництва та обслуговування будівель закладів освіти», що розташовані в с-щі Тересва по вул. Європейська, 102, Тячівського району Закарпатської області.

Вважаючи таке рішення Тересвянської селищної ради протиправним та необґрунтованим, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку обґрунтованості аргументам, наведеними учасниками справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, суди, перевіряючи рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, у першу чергу повинні з`ясувати, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Позивачем за приписами пункту 8 частини першої статті 4 КАС України є особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.

Статтею 5 КАС України встановлено право на судовий захист і передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, в рішенні від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина 2 статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).

За приписами ч. 3 ст. 5 КАС України до суду можуть звертатися в інтересах інших осіб органи та особи, яким законом надано таке право.

Законне (необхідне, обов`язкове) процесуальне представництво виникає на підставі чинного законодавства і стосується органів та осіб, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси осіб. До цих осіб належить Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, прокурор, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи.

Згідно зі ст. 16 Закону України від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування» (далі - Закон № 280/97-ВР) органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є депутатом Тересвянської селищної ради Тячівського району Закарпатської області, тобто входить до складу органу місцевого самоврядування, але не є представником такого органу при зверненні до суду.

Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України від 11 липня 2002 року № 93-IV «Про статус депутатів місцевих рад» (далі - Закон № 93-IV) депутат сільської, селищної, міської, районної у місті, районної, обласної ради (далі - депутат місцевої ради) є представником інтересів територіальної громади села, селища, міста чи їх громад, який відповідно до Конституції України і закону про місцеві вибори обирається на основі загального, рівного, прямого виборчого права шляхом таємного голосування на строк, встановлений Конституцією України.

За змістом ч. 1 - 3 ст. 15 Закону України від 11 липня 2002 року № 93-IV «Про статус депутатів місцевих рад» (далі - Закон № 93-IV) депутат місцевої ради як представник інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу у разі виявлення порушення прав та законних інтересів громадян або інших порушень законності має право вимагати припинення порушень, а в необхідних випадках звернутися до відповідних місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб, а також до правоохоронних і контролюючих органів та їх керівників з вимогою вжити заходів щодо припинення порушень законності.

У разі виявлення порушення законності депутат місцевої ради має право на депутатське звернення до керівників відповідних правоохоронних чи контролюючих органів.

Місцеві органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, об`єднання громадян, керівники підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, до яких звернувся депутат місцевої ради, зобов`язані негайно вжити заходів до усунення порушення, а в разі необхідності - до притягнення винних до відповідальності з наступним інформуванням про це депутата місцевої ради.

В контексті викладеного й за змістом Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», питання звернення до суду щодо визнання незаконними актів місцевих органів виконавчої влади може бути вирішено на пленарних засіданнях відповідної ради.

Отже, саме відповідні Ради, а не окремі депутати, згідно ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування» є тими представницькими органами місцевого самоврядування, які представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами, а отже й наділені в силу Закону на звернення до суду з метою захисту порушених прав територіальної громади.

Слід зазначити, що цією нормою регламентовано право депутата місцевої ради порушувати питання про перевірку діяльності виконавчих органів ради, місцевих державних адміністрацій, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, брати участь у здійсненні контролю за виконанням рішень ради.

Право депутата на звернення до відповідних органів державної влади у випадку виявлення порушень законодавства України в даному випадку може бути реалізовано відповідно до вимог Закону України «Про звернення громадян».

Право захищати інтереси територіальної громади (або її окремих частин) в суді може бути реалізоване шляхом представництва. Така правова позиція міститься, зокрема, в постанові Верховного Суду від 01 березня 2018 року у справі № 911/2173/17, де зазначено, що відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» не вбачається, що депутат місцевої ради уповноважений представляти у судах інтереси такої ради, або інтереси утворених нею комісій, або інтереси виборців інакше, ніж поза відносинами представництва.

Отже, депутат Тересвянської селищної ради Онуфрій Дмитро Васильович помилково вважає, що йому надано право захищати в суді інтереси територіальної громади, оскільки вимоги Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» саме такого права не містять.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі № 363/3414/13-а, у постанові від 22 липня 2021 року у справі № 0540/8600/18-а.

Щодо порушених прав позивача внаслідок прийняття рішення п`ятдесят першої сесії восьмого скликання Тересвянської селищної ради Тячівського району Закарпатської області «Про затвердження протоколу громадських слухань та проекту детального плану території земельних ділянок щодо зміни цільового призначення по вул. Європейська, 102, в с-щі Тересва» №1707 від 06 червня 2024 року, слід зазначити наступне.

Вказане рішення є актом індивідуальної дії, яке прийняте відповідачем на виконання владних управлінських функцій, які стосуються прав або інтересів визначених в актах особи або осіб, та дія яких вичерпується його виконанням або має визначений строк, однак це не виключає можливість оскарження його зацікавленими особами у судовому порядку з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України.

Так, у постанові від 25 квітня 2018 року у справі № 461/2132/17 Верховний Суд висловив загальні підходи до захисту законного інтересу. Законний інтерес, якщо його порушує суб`єкт владних повноважень, може бути предметом судового захисту в порядку адміністративного судочинства. Під час розгляду справи суд з`ясовує, які саме фактичні обставини зумовлюють існування інтересу, відносини, що існують з приводу об`єкту інтересу, а також інші індивідуальні особливості, що відображають законність інтересу та необхідність судового захисту прагнень позивача.

В контексті завдань адміністративного судочинства (ст. 2 КАС України) звернення до суду є способом захисту порушених прав, свобод або законних інтересів позивача. Тому особа повинна довести (а суд - встановити), що їй належать права, свободи або законні інтереси, за захистом яких вона звернулася до суду. Права, свободи та законні інтереси, які належать конкретній особі (особам) є предметом судового захисту.

Водночас, за змістом Рішення Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року № 18-рп/2004, поняття «порушене право», за захистом якого особа може звертатися до суду і яке вживається у низці законів України, має той самий зміст, що й поняття «охоронюваний законом інтерес». У цьому ж Рішенні зазначено, що «поняття «охоронюваний законом інтерес» означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування в межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.

Отже, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Крім того, заінтересованість повинна мати правовий характер, який виявляється в тому, що рішення суду повинно мати правові наслідки для позивача.

Заінтересованість повинна мати об`єктивну основу. Для відкриття провадження у справі недостатньо лише суб`єктивного твердження позивачів, наведеного у позовній заяві, про порушення права, свободи або законного інтересу. Юридична заінтересованість не випливає з факту звернення до суду, а повинна передувати йому.

Натомість, суд вважає, що доводи позивача є абстрактними, без жодного обґрунтування негативного впливу оскаржуваних рішень відповідача на конкретні реальні індивідуально виражені права, свободи чи інтереси позивача, що свідчить про відсутність предмету захисту у суді, адже позивачем не визначено права, свободи чи інтереси, які мають бути захищені (поновлені) у судовому порядку, що фактично вказує на безпредметність заявленого позову.

Суд також, при з`ясуванні статусу позивача як «потерпілого», керується практикою, напрацьованою Європейським судом з прав людини. Поняття «потерпілий» має автономне значення (не залежить від національного законодавства) і має значення лише для цілей застосування Конвенції. Водночас, підходи ЄСПЛ мають важливе методологічне значення для розвитку практики національних судів.

Відповідно до статті 35 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, подану згідно зі статтею 34, якщо він вважає: a) що ця заява несумісна з положеннями Конвенції або протоколів до неї, явно необґрунтована або є зловживанням правом на подання заяви; b) що заявник не зазнав суттєвої шкоди, якщо тільки повага до прав людини, гарантованих Конвенцією і протоколами до неї, не вимагає розгляду заяви по суті, а також за умови, що на цій підставі не може бути відхилена жодна справа, яку національний суд не розглянув належним чином.

Отже, право особи на звернення до ЄСПЛ пов`язане з наявністю у неї статусу жертви (потерпілого). Слово «жертва» в контексті статті 34 Конвенції означає особу або осіб, яких прямо або опосередковано торкнулося стверджуване порушення. Отже, стаття 34 стосується не тільки безпосередньої жертви або жертви стверджуваного порушення, але також непрямих жертв, яким порушення заподіяло б шкоду або які б мали дійсну і особисту зацікавленість в тому, щоб воно припинилося (Валліанатос та інші проти Греції [ВП], №№ 29381/09 та 32684/09, п. 47, від 7 листопада 2011).

Щоб мати можливість подати скаргу відповідно до статті 34, заявник повинен бути здатним довести, що оскаржуваний захід «зачіпає його безпосередньо» (Тенасє проти Молдови [ВП], № 7/08, п. 104, від 27 квітня 2010, Берден проти Сполученого Королівства [ВП], №. 13378/05, п. 33, від 29 квітня 2008).

Суд також визнав, що заявник може вимагати статус жертви порушення Конвенції, якщо він чи вона знаходяться під дією (охоплені) законодавства, яке дозволяє вживати таємні заходи спостереження, а також, якщо відсутні засоби правового захисту (Роман Захаров проти Росії [ВП], № 47143/06, пп. 173-178, від 4 грудня 2015). Проте для того, щоб мати можливість претендувати на статус жертви в такій ситуації, заявник повинен надати обґрунтовані і переконливі докази вірогідності того, що порушення, що впливає на нього або неї особисто, буде мати місце; одних підозр або припущень недостатньо (Сенатор Лайнс GmbH проти Австрії, Бельгії, Данії, Фінляндії, Франції, Греції, Ірландії, Італії, Люксембургу, Нідерландів, Португалії, Іспанії, Швеції та Великої Британії [ВП] (ухв.), №56672/00, від 10 березня 2004 року).

Суд також підкреслює, що Конвенція не передбачає подання actio popularis з метою тлумачення прав, які вона містить, або дозволу фізичним особам оскаржити положення внутрішньодержавного права тільки тому, що вони вважають, не перебуваючи під прямим впливом такого положення, що воно може суперечити Конвенції (Аксу проти Туреччини [ВП], №№ 4149/04 та 41029/04, п. 50, від 15 грудня 2012 року, Берден проти Сполученого Королівства [ВП], №. 13378/05, п. 33, від 29 квітня 2008 року).

З наведеного випливають такі ознаки «потерпілого» від порушення законного інтересу: а) безпосередньо йому належить законний інтерес, на захист якого подано позов; б) має місце безпосередній негативний вплив порушення на позивача або обгрунтована ймовірність негативного впливу на позивача у майбутньому. Зокрема, якщо позивач змушений змінити свою поведінку або існує ризик бути притягнутим до відповідальності; в) негативний вплив є суттєвим (зокрема, позивачеві завдано шкоду); г) існує причинно-наслідковий взаємозв`язок між законним інтересом, оскаржуваним актом та стверджуваним порушенням.

Зазначені критерії не мають застосовуватись механічно та негнучким способом. Суд повинен захищати усе розмаїття законних інтересів особи, а тому у кожній конкретній справі дослідження інтересу особи через призму наведених критеріїв буде слугувати гарантією захисту таких інтересів.

Встановлені у справі обставини свідчать про те, що позивач не є потерпілим від оскаржуваного рішення відповідача. Зазначене рішення не спричинило суттєвого негативного впливу безпосередньо на позивача і він не зазнав жодної реальної шкоди.

Встановлення за наслідками судового розгляду обставин, що свідчать про відсутність у позивача матеріально-правової заінтересованості, є самостійною і достатньою підставою для відмови у задоволенні позову.

Суд також вказує, що з`ясування матеріально-правової заінтересованості позивача передує розгляду питання щодо правомірності дій, котрі оскаржуються. Відсутність матеріально-правової заінтересованості позивача є підставою для відмови у задоволенні позову незалежно від правомірності чи неправомірності оскаржених дій відповідача.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 19 грудня 2018 року (справа №826/37/17), від 28 травня 2020 року (справа №640/11643/19).

Враховуючи зазначене, суд вважає, що законні інтереси депутата Тересвянської селищної ради ОСОБА_1 в даній справі не порушені, у зв`язку з чим оскаржуване рішення не підлягає скасуванню.

Частиною 2 статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).и повинні діяти вчасно та в належний і послідовний спосіб (рішення у справах «Beyeler v. Italy» № 33202/96, «Oneryildiz v. Turkey» № 48939/99, «Moskal v. Poland» № 10373/05).

Приймаючи до уваги те, що на час звернення позивача до суду з позовом у цій справі позивач не є суб`єктами правовідносин у сфері застосування спірного рішення, що згідно із статтею 264 частиною 2 КАС України не надає йому право на оскарження спірного індивідуально-правового акту.

За приписами частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно положень статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Правові підстави для відшкодування судових витрат у порядку ст. 139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 242-246 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні адміністративного позову депутата Тересвянської селищної ради ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Тересвянської селищної ради Тячівського району Закарпатської області (вул. Народна, буд. 83, с-ще Тересва, Тячівський р-н, Закарпатська обл., 90564, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача приватний заклад «Гімназія імені П.Каталін Франгепан» (90202, Закарпатська область, м. Берегове, вул. Лучкая, буд. 6, ), про визнання протиправним та скасування рішення відмовити.

2. Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду в строки визначені ст. 295 КАС України. Рішення суду набирає законної сили в порядку визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяМ.М. Луцович

Відповідно до ч. 3 ст. 243 КАС України рішення суду у повному обсязі складено та підписано 14.07.2025 року.