Справа № 140/3407/25
Суддя: Лозовський Олександр Анатолійович
Дата ухвалення: 2025-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2025 року ЛуцькСправа № 140/3407/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Лозовського О.А.,

при секретарі судового засідання Новак Л.О.,

за участі представника позивача Зубашенка Ю.В.,

представників відповідача Дмитрук Я.В., Мирончук Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Волинські оптичні мережі» до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Волинські оптичні мережі» (далі - ТзОВ «Волинські оптичні мережі», ТзОВ «ВОМ», позивач) звернулося з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі ГУ ДПС у Волинській області, відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 27.11.2024 №, № та №.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що за результатом проведеної документальної планової виїзної перевірки ТзОВ «Волинські оптичні мережі» щодо дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2017 по 31.12.2023, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності обчислення, повноти і своєчасності сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 12.06.2013 по 31.12.2023 ГУ ДПС у Волинській області були прийняті податкові повідомлення-рішення № від 27.11.2024, яким позивачу збільшено грошове зобов`язання з податку на додану вартість на суму 8967593,75 грн, з яких за податковими зобов`язаннями 7174075,00 грн, за штрафними санкціями 1793518,00 грн; № від 27.11.2024, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на прибуток підприємств» на суму 7487270,75 грн, з яких за податковими зобов`язаннями 6291720,00 грн, за штрафними санкціями 1195556,75 грн; № від 27.11.2024, яким платнику нараховані штрафні санкцій за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних на суму 21863,12 грн, які позивач вважає протиправними та таким, що підлягають скасуванню.

Вказує, що необхідною умовою ведення бізнесу по наданню послуг оптичного інтернету є наявність (відтак, і розбудова) власної інтернет-мережі та надання послуг кінцевим споживачам щодо підключення їх до інтернет-мережі та надання їм необхідного обладнання - роутерів, абонентських терміналів, ТВ-приставок тощо. Без здійснення вищевказаних витрат неможливе надання кінцевим споживачам послуг доступу до мережі інтернет та послуг по передачі даних. Відносини із споживачами ТзОВ «Волинські оптичні мережі» оформляє в залежності від їх організаційно-правової форми: з юридичними особами та підприємцями укладаються договори в письмовій формі у вигляді письмового документу, підписаного двома сторонами; з фізичними особами - відповідно до статті 633 Цивільного кодексу України укладаються публічні договори. З моменту прийняття товариством заяви від споживача договір є укладеним. Відтак, ТзОВ «ВОМ» із споживачами-фізичними особами має не договори у вигляді єдиного документу з підписами двох сторін, а договір у вигляді тексту пропозиції розміщеної в інтернеті та заяви про приєднання до цієї пропозиції - публічного договору підписаної споживачем, що повністю відповідає вимогам чинного законодавства. У цих заявах-приєднання міститься інформація щодо споживача, місця надання послуг, початково обраного тарифу, логін, пароль і інше. Номер заяви є унікальним номером договору за яким здійснюється ідентифікація споживача. В подальшому ТзОВ «ВОМ» здійснює приєднання кінцевого споживача до своєї мережі. Вартість приєднання споживачів є не індивідуальною, в залежності від кількості витрачених матеріалів та встановленого обладнання, а фіксованою: одна - для жителів багатоквартирних будинків, а інша - для індивідуальних будинків. Встановлення двох типів фіксованих цін (з коефіцієнтами за терміновість) виправдано з точки зору маркетигу - споживачам простіше їх зрозуміти. Виходить, що на одних приєднаннях ТзОВ «ВОМ» заробляє, а інші виходять дорожчими ніж споживач платить за них в момент приєднання. Але в середньому та в перспективі ТзОВ «ВОМ» все-одно отримує прибуток за рахунок доходів від надання таким споживачам послуг доступу до мережі «Інтернет», телебачення, приєднання інших споживачів до цих кабелів, реклами, яка здійснюється цими споживачами, передачі цих мереж в користування третім особам тощо. Всі тарифи для споживачів безлімітні, ціни за які визначені за один місяць користування в залежності від обраної споживачем швидкості. Споживач сплачує за можливість користування послугами на обраній швидкості незалежно від того чи користувався він фактично послугами та в яких обсягах. Відтак, облік спожитого трафіку по кожному споживачу (білінг) не ведеться у зв`язку з тим, що в цьому немає потреби і чинним законодавством не передбачено його обов`язковості ведення, а також сторони не оформлюють у письмовій формі акти про надання послуг та не підписують їх. В особовому рахунку споживача, у рахунку за надані послуги зазначено: «Цей рахунок є одночасно актом приймання-передавання виконаних робіт (наданих послуг)». Після оплати телекомунікаційних послуг, споживач отримує на свій e-mail чек про оплату від платіжної системи, яку він обрав для оплати.

Позивач вказує, що законодавчі акти, які визначають особливості діяльності підприємств в галузі електронної комунікації (Закон України «Про електронні комунікації», Правила надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2012 №295) не містять вимоги складати при наданні телекомунікаційних послуг кінцевому споживачу актів наданих послуг.

При цьому, відповідно до пункту 3 статті 104 Закону України «Про електронні комунікації» «Умовами надання та отримання електронних комунікаційних послуг кінцевому користувачу є: 1) укладення договору про надання електронних комунікаційних послуг відповідно до правил надання та отримання електронних комунікаційних послуг та інших актів законодавства; 2) оплата замовленої кінцевим користувачем електронної комунікаційної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом або договором про надання електронних комунікаційних послуг». Отже, витрати ТзОВ «ВОМ» на підключення кінцевих абонентів на загальну суму 37413689 грн, здійснені за період 01.01.2017 по 31.12.2023, відносяться до господарської (операційної) діяльності Товариства, так як без цих витрат неможливо було б отримати дохід, а відтак, прибуток. Тому витрати, здійснені під час господарської (операційної) діяльності Товариства за період 01.01.2017-31.12.2023 є правомірними і, як наслідок, заниження в сумі 37413689 грн показників рядка 02 Декларацій «Фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначеного у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, зазначеного у п. 2 розділу 3.1.1.1 Акту перевірки ГУ ДПС у Волинській області, в сумі 37413689 грн за період 01.01.2017-31.12.2023 відсутнє.

Крім того, зазначає, що факт укладення договорів із кінцевими абонентами підтверджується 11 083 заявами про приєднання до публічного договору (оферти) про надання телекомунікаційних послуг розміщеного на сайті Оператора ТзОВ «Волинські оптичні мережі» https://vom.com.ua. Для виконання робіт по приєднанню кінцевих абонентів згідно заяв про приєднання до публічного договору, здійснювалася передача матеріалів працівникам Товариства для подальшого використання їх у роботах по приєднанню кінцевих абонентів відповідно до Накладних-вимог на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів. Після використання матеріалів у роботах по приєднанню кінцевих абонентів до мережі інтернет головним інженером Товариства здійснювалася перевірка правильності використання матеріалів та їх кількості, про що складалися Акти перевірки використання матеріалів і обладнання. Кінцевим етапом оформлення документації по списанню матеріалів і обладнання було складання Актів списання товарів.

Оскільки витрати Товариства, на загальну суму 37 413 689 грн здійснені за період 01.01.2017 по 31.12.2023, відносяться до господарської (операційної) діяльності Товариства і підтверджені документально, то ТзОВ «ВОМ» правомірно здійснило списання товарно-матеріальних цінностей на загальну суму 37413689 грн, які були витрачені на господарську діяльність Товариства, що підтверджено відповідними документами.

Відповідно, заниження податку на прибуток, зазначене в п. п. 3.1.1.2 Акту: в сумі 6734464 грн, в тому числі за 2017 рік в сумі 442744 грн, за 2018 рік в сумі 715935 грн, за 2019 рік в сумі 1069162 грн, за 2020 рік в сумі 1509492 грн, за 2021 рік в сумі 1028504 грн, за 2022 рік в сумі 1373022 грн та за 2023 рік в сумі 595606 грн за рахунок порушень, відображених у пункті 3.1.1.1 акту перевірки відсутнє.

Також позивач зауважує, що ТзОВ «ВОМ» у період з 05.12.2022 по 31.07.2023 перебувало на спрощеній системі оподаткування за ставкою 2%. У цьому періоді була призупинена реєстрація платником податкових накладних і декларування ПДВ відповідно до п.п.9.5 п. 9 підрозділу 8 ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей оподаткування в період дії воєнного стану» від 30.06.2023 3 3219-ІХ, пунктом 9 підрозділу 8 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України передбачено, що тимчасово, з 01.04.2022 до припинення або скасування воєнного, надзвичайного стану на території України, але не пізніше ніж 01.08.2023, положення ХІV Кодексу застосовуються із врахуванням особливостей, передбачених п.9 підрозділу ХХ «Перехідні положення» ПК України. За час перебування на спрощеній системі оподаткування, операції, здійснені платником єдиного податку 3-ої групи, який використовує особливості оподаткування за ставкою єдиного податку 2 відсотки, вважаються такими, що не об`єктом оподаткування податком на додану вартість (п. п. 9.5 п. 9 підрозділу 8 розд. ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України).

Під час перебування на спрощеній системі оподаткування за період 05.12.2022 по 31.07.2023 у ТзОВ «ВОМ» було реалізовано основний засіб - кондиціонер Neoclima NS-12AHEIw, який на час його реалізації був повністю проамортизований, що підтверджується карткою основного засобу (інвентарний номер 00079). Реалізація цього основного засобу підтверджується видатковою накладною №4669 від 22.05.2023 на суму 15 000,00 грн. Після переходу на загальну систему ця операція не підпадала під базу нарахування умовного продажу (нарахування ПДВ). На момент переходу на спрощену систему, на початок дня 05.12.2022 залишок товару становив 38,0 тис. грн. Матеріали, які використовувалися протягом періоду перебування ТзОВ «ВОМ» на спрощеній системі оподаткування, були придбані саме у цей період, що підтверджується витягом з оборотно-сальдової відомості із зазначенням залишку запасів станом на початок дня 05.12.2022, тому при використанні їх у господарській діяльності протягом періоду 05.12.2022-31.07.2023 не виникло бази оподаткування ПДВ (умовний продаж, який потрібно було показати після переходу на загальну систему оподаткування). Залишок запасів станом на 31.07.2023 становив 259,7 тис. грн.

Отже, підстави для нарахування податкових зобов`язань відповідно до п. 198.5 ст. 198 ПК України по р. 4 у податкових деклараціях з ПДВ за звітні (податкові) періоди відсутні, відтак, порушення заниження податкових зобов`язань із податку на додану вартість за жовтень 2023 року в сумі 367 026 грн відсутнє.

З наведених вище підстав позивач просив позов задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 14.04.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання у даній адміністративній справі на 14:30 год. 13.05.2025.

Ухвалою суду від 13.05.2025 закрито підготовче провадження у даній справі та призначено розгляд справи по суті на 15:00 год. 28.05.2025. Ухвалено здійснювати подальший розгляд (формування та зберігання) справи №140/3407/25 у змішаній (паперовій та електронній) формі.

Протокольною ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 13.05.2025 відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про призначення у справі судово-економічної експертизи.

28.05.2025 в судовому засіданні оголошено перерву до 14:30 год. 10.06.2025 у зв`язку із необхідністю отримання додаткових доказів.

10.06.2025 в судовому засіданні оголошено перерву до 14:30 год. 17.06.2025 з метою ознайомлення з документами, поданими представником відповідача.

17.06.2025 оголошено перерву до 10:30 год. 02.07.2025.

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву позовних вимог не визнала, посилаючись на те, що за результатами документальної планової виїзної перевірки встановлено порушення позивачем вимог податкового законодавства, які відображені в Акті документальної планової виїзної перевірки від 25.10.2024 №30135/07-01/38740765 «Про результати документальної планової виїзної перевірки ТзОВ «Волинські оптичні мережі» ().

Зокрема, перевіркою встановлено «Завищення витрат (не підтверджено правомірність формування собівартості в частині списання ТМЦ, облікованих на 201 рах. «Сировина та матеріали»)». В період перебування ТзОВ «Волинські оптичні мережі» на загальній системі оподаткування (з 01.01.2017 по 30.11.2022 та з 01.08.2023 по 31.12.2023), підприємством відбулося списання матеріалів (ТМЦ) з рахунку 201 «Сировина та матеріали», на якому обліковано маршрутизатори, юніти, модеми, оптичні модулі, оптичні термінали, кабеля, дроти, патч-корди, тощо) на рах. 91 (Загальновиробничі витрати) на загальну суму 37 413 690 грн. До перевірки надавалися накладні-вимоги на відпуск (внутрішнє переміщення) вищезазначених матеріалів, в яких зазначено найменування ТМЦ, їх кількість та вартість. Підставою в наданих накладних-вимогах в переважній більшості зазначено: «роботи по підключенню абонентів згідно договорів № », в яких перелічено велику кількість номерів договорів без зазначення дати договору, Споживача, з яким укладено дані договори, адреси підключення, тощо. Також до перевірки надано Акти списання товарів, в яких зазначено 91 рахунок списання перелічених матеріалів. Таким чином, надані документи сформовані з численними недоліками, які не дозволяють ідентифікувати які саме ТМЦ, куди саме (за якими адресами, яким споживачам), а також коли саме (акти списання складено переважно в останні місяці кварталу: березень, червень, вересень та грудень, за виключенням 2023 року, де є списання крім перелічених місяців ще і в жовтні та листопаді) було використано матеріали, обліковані на 201 рахунку «Сировина та матеріали». Однак, до перевірки не було надано договори про надання телекомунікаційних послуг з споживачами - фізичними особами, заяви про приєднання, рахунки на оплату і додаткові угоди до договорів (Додатків), які є їх невід`ємною частиною договорів та саме в яких і визначаються всі конкретні умови надання та оплати послуг (умови надання (в т. ч. в оренду)/реалізацію кінцевого обладнання Оператором Споживачу, тарифи або тарифні плани, термін дії договору, тощо) з кінцевими споживачами (громадянами), що не дає змогу в повному обсязі ідентифікувати господарську операцію, в якій було використано ТМЦ обліковані на 201 рахунку «Сировина та матеріали».

Також відповідач вказує, ні в ході проведення перевірки, ні до заперечення платником не надано даних бухгалтерського обліку по рах. 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями» в розрізі договорів з абонентами - фізичними особами, даних білінгу, Додатків до договорів, у яких визначаються конкретні умови договору по кожному конкретному абоненту (тарифи, термін дії, умови передачі маршрутизаторів, роутерів (продаж, оренда, тощо)) додаткових документів щодо списання матеріалів, які б дозволяли підтвердити їх використання в господарській діяльності.

Згідно даних бухгалтерського обліку товариства списання з 201 рах. «Сировина й матеріали» здійснюється на 91 рах. «Загальновиробничі витрати», та в подальшому на 901 «Собівартість реалізованої продукції». Однак, згідно ЄРПН відсутні зареєстровані податкові накладні з номенклатурою - реалізації ТМЦ, за винятком невеликої кількості, коли відображено реалізацію маршрутизаторів при підключенні юридичних осіб та ФОПів. Таким чином, відповідно до бухгалтерського обліку відбувалося списання ТМЦ, проте як таку реалізацію даних ТМЦ не відображено. Зазначає, що до заперечення платником надано лише заявки на підключення в кількості 11083 шт. Проте дані документи не спростовують висновок податкового органу, викладений у акті документальної планової виїзної перевірки ТзОВ «Волинські оптичні мережі».

При цьому, правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування витрат, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування, та податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання у власній господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами. З огляду на те, що ТзОВ «Волинські оптичні мережі» документально не підтверджено факт використання ТМЦ, облікованих на 201 рахунку «Сировина та матеріали» та списаних на 91 рахунок «Загальновиробничі витрати», контролюючим органом зроблено висновок про те, що ТзОВ «Волинські оптичні мережі» завищено витрати (собівартість) на загальну суму списаних матеріалів 37 413 690 грн, що призвело до заниження податку на прибуток на загальну суму 6734 464 грн.

Згідно Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати» (П(С)БО 16) затверджено наказом Мінфіну від 31.12.1999 №318 визначено, що до змінних загальновиробничих витрат належать витрати на обслуговування і управління виробництвом (цехів, дільниць), що змінюються прямо (або майже прямо) пропорційно до зміни обсягу діяльності. Змінні загальновиробничі витрати розподіляються на кожен об`єкт витрат з використанням бази розподілу (годин праці, заробітної плати, обсягу діяльності, прямих витрат тощо), виходячи з фактичної потужності звітного періоду.

До постійних загальновиробничих витрат відносяться витрати на обслуговування і управління виробництвом, що залишаються незмінними (або майже незмінними) при зміні обсягу діяльності. Постійні загальновиробничі витрати розподіляються на кожен об`єкт витрат з використанням бази розподілу (годин праці, заробітної плати, обсягу діяльності, прямих витрат тощо) при нормальній потужності. Нерозподілені постійні загальновиробничі витрати включаються до складу собівартості реалізованої продукції (робіт, послуг) у періоді їх виникнення. Загальна сума розподілених та нерозподілених постійних загальновиробничих витрат не може перевищувати їх фактичну величину.

Відповідно до пункту 7 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати»: витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені.

Статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV (із змінами та доповненнями) встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку. Згідно з даною нормою, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена п.п.1.2 п.1, п.п.2.1 п.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 за №168/704, первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення. Згідно з п.2.4 цього Положення первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов`язкові реквізити; назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.Відповідно до п.2.15 та п.2.16 вищевказаного Положення забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам.

Враховуючи вищевикладене, ТОВ «Волинські оптичні мережі» занижено фінансовий результат до оподаткування (р. 02 Декларації «Фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності») всього в сумі 37413690 грн, оскільки документально не підтверджено факт використання ТМЦ в господарській діяльності підприємства.

Окрім того, перевіркою встановлено списання матеріалів (ТМЦ) з рахунку 201 «Сировина та матеріали» на рах. 91 «Загальновиробничі витрати» в період перебування ТзОВ «Волинські оптичні мережі» на спрощеній системі (платник єдиного податку 3 групи) на загальну суму 1835129 грн. Однак, підприємством не нараховано самостійно податкові зобов`язання на суму даних списань по закінченню терміну перебування на спрощеній системі, чим порушено вимоги Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей оподаткування у період дії воєнного стану» від 30.06.2023 №3219-IX, а також порушено вимоги п.44.1 ст.44, пп.188.1. ст.188, п.187.1 ст.187, п. 199.1 ст. 199, абз. «г» п.198.5 ст.198 ПК України.

ТзОВ «Волинські оптичні мережі» у період з 05.12.2022 по 31.07.2023 застосовувало спрощену систему оподаткування за ставкою 2 відсотки, у якого була призупинена реєстрація платником ПДВ відповідно до п.п. 9.5 п. 9 підрозд. 8 розд. XX «Перехідні положення» Кодексу, з 01.08.2023 автоматично відновлено права та обов`язки, встановлені розд. V та підрозділу 2 розділу XX Кодексу, за товарами, необоротними активами, придбаними/виготовленими/ввезеними на митну територію України податком на додану вартість до початку застосування особливостей оподаткування встановлених п. 9 підрозділу 8 розділу XX «Перехідні положення» Кодексу.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей оподаткування у період дії воєнного стану» від 30.06.2023 №3219-IX, пунктом 9 підрозд. 8 розд. XX «Перехідні положення» Кодексу передбачено, що тимчасово, з 01.04.2022 до припинення або скасування воєнного, надзвичайного стану на території України, але не пізніше ніж до 01.08.2023, положення розд. XIV Кодексу застосовуються з урахуванням особливостей, передбачених п. 9 підрозд. 8 розд. XX «Перехідні положення» Кодексу.

Згідно з п.п. 9.5 п. 9 підрозд. 8 розд. XX «Перехідні положення» Кодексу, операції, здійснені платником єдиного податку третьої групи, який використовує особливості оподаткування, встановлені цим пунктом (спрощена система оподаткування за ставкою 2 % доходу), вважаються такими, що не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість.

Зокрема, п.п. 91.2. п. 91 підрозд. 8 розд. XX «Перехідні положення» Кодексу передбачено, що платники податків, у яких була призупинена реєстрація платником податку на додану вартість відповідно до п.п. 9.5 п. 9 підрозд. 8 розд. XX «Перехідні положення» Кодексу та яким з 01 серпня 2023 року автоматично відновлено права та обов`язки, встановлені розд. V та підрозд. 2 розд. XX Кодексу, за товарами, необоротними активами, придбаними/виготовленими/ввезеними на митну територію України з податком на додану вартість до початку застосування особливостей оподаткування, встановлених п. 9 підрозд. 8 розд. XX «Перехідні положення» Кодексу, які використані (поставлені, реалізовані) в період застосування особливостей оподаткування, встановлених п. 9 підрозд. 8 розд. XX «Перехідні положення» Кодексу, зобов`язані не пізніше 31.10.2023 нарахувати податкові зобов`язання відповідно до п. 198.5 ст.198 Кодексу.

Базою оподаткування для нарахування таких податкових зобов`язань є: за товарами, придбаними на митній території України, - вартість ix придбання; за товарами, ввезеними на митну територію України, - митна вартість таких товарів згідно з відповідною митною декларацією; за необоротними активами - балансова (залишкова) вартість, що склалася станом на перше число місяця, в якому вони були використані (поставлені, реалізовані). Такі операції повинні бути відображені у відповідних рядках рядка 4 «Нараховано податкові зобов`язання відповідно до п. 198.5 ст. 198 та п. 199.1 ст. 199 Кодексу за операціями, що оподатковуються» податкової декларації з податку на додану вартість.

Враховуючи вищевикладене у ТзОВ «Волинські оптичні мережі» наявні підстави реєстрації податкових накладних з умовним ІПН 00 оскільки ТМЦ, обліковані на рах. 201 «Сировина та матеріали», придбані/виготовлені/ввезені на митну територію України з податком на додану вартість до початку застосування особливостей оподаткування, встановлених п. 9 підрозд. 8 розд. XX «Перехідні положення» Кодексу, не використовувалися в період застосування особливостей оподаткування, встановлених п. 9 підрозд. 8 розд. XX «Перехідні положення» Кодексу, а отже, наявні підстави для нарахування податкових зобов`язань відповідно до п. 198.5 ст.198 Кодексу по р. 4 у податкових деклараціях з ПДВ за звітні (податкові) періоди.

Також перевіркою встановлено, що в порушення п. 201.10 ст.201, п.192.1 ст.192 ПК України, ТзОВ «Волинські оптичні мережі» не здійснено реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних на вартість товару, використаного в операціях, що не є господарською діяльністю. Оскільки платником податків було використано ТМЦ у негосподарських операціях, то в нього виник обов`язок нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни зведену податкову накладну, чого здійснено не було. Невиконання або неналежне виконання встановлених законодавством правил завжди є наслідком дій (бездіяльності) особи, які кваліфікуються як умисні, оскільки як невиконання так і неналежне виконання є порушенням обов`язків закріплених за платником податків у ст. ст. 16, 36 ПК України від 02.12.2010 №2755-VI зі змінами та доповненнями.

З наведених підстав представник відповідача вважає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення винесені ГУ ДПС у Волинській області правомірно, тому підстави для їх скасування відсутні. Просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Інших заяв по суті справи не надходило.

В судових засіданнях, які відбулися у цій справі, представник позивача позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, та просить його задовольнити.

Представники відповідача у тих же судових засіданнях позов заперечили та просили відмовити у його задоволенні з підстав правомірності винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, обгрунтування щодо яких викладені у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши вступне слово учасників справи, дослідивши письмові докази, електронні докази, подані позивачем через систему «Електронний суд» та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ТзОВ «Волинські оптичні мережі» зареєстроване як суб`єкт господарювання 12.06.2013, основним видом діяльності якого є «Діяльність у сфері проводового електрозв`язку» (код за КВЕД 61.10), яка здійснюється згідно Публічного договору (оферта) про надання телекомунікаційних послуг в редакції від 01.01.2017.

В період з 30.09.2024 по 18.10.2024 посадовими особами ГУ ДПС у Волинській області відповідно до пунктів 77.1, 77.4 статті 77 ПК України, плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків на 2024 рік, на підставі наказу ГУ ДПС у Волинській області від 26.08.2024 №2969-п проведена планова виїзна документальна перевірка ТзОВ «Волинські оптичні мережі» () з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2017 по 31.12.2023, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності обчислення, повноти і своєчасності сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 12.06.2013 по 31.12.2023, відповідно до затвердженого плану (переліку питань) документальної перевірки.

За результатами перевірки складено акт від 25.10.2024 №30135/07-01/38740765, яким встановлено порушення ТзОВ «Волинські оптичні мережі», яким встановлено порушення суб`єктом господарювання вимог податкового законодавства, а саме:

- п. 44.2 ст. 44, п.134.1 ст.134 ПК України від 02.12.2010 №2755-VI в редакції чинній на момент здійснення правопорушень, статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV (із змінами та доповненнями), п. 1.2. п.2.1, 2.4, 2.15, 2.16 «Про затвердження Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку» затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 №168/704, п. 3, п.6 розділу III Наказу Міністерства фінансів України №73 від 07.02.2013 про затвердження Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», п.6, п.7, п.10, п.11, п.15, п.16 П(с) БО 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 №318, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 за №27/4248, в результаті чого ТзОВ «Волинські оптичні мережі» занижено податок на прибуток на загальну суму 6734464 грн, в тому числі за 2017 рік в сумі 442744 грн, за 2018 рік в сумі 715935 грн, за 2019 рік в сумі 1069162 грн, за 2020 рік в сумі 1509492 грн., за 2021 рік в сумі 1028504 грн, за 2022 рік в сумі 1373022 грн та за 2023 рік в сумі 595606 грн;

- п.44.1 ст.44, пп. 188.1. ст.188, п. 187.1 ст.187, абз. «г» п. 198.5 ст.198, п.201.1, 201.10 ст.201 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість, який підлягає сплаті до бюджету в сумі 7849764 грн, в тому числі за березень 2017 в сумі 95019 грн, за червень 2017 в сумі 102259 грн, за вересень 2017 в сумі 140000 грн, за грудень 2017 в сумі 154659 грн, за березень 2018 в сумі 183750 грн, за червень 2018 в сумі 157188 грн, за вересень 2018 в сумі 181763 грн, за грудень 2018 в сумі 272782 грн, за березень 2018 в сумі 246723 грн, за червень 2019 в сумі 234482 грн, за вересень 2019 в сумі 329005 грн, за грудень 2019 в сумі 377747 грн, за березень 2020 в сумі 478154 грн, за червень 2020 в сумі 331352 грн, за вересень 2020 в сумі 525074 грн, за грудень 2020 в сумі 342633 грн, за березень 2021 в сумі 149810 грн, за червень 2021 в сумі 335327 грн, за вересень 2021 в сумі 327719 грн, за грудень 2021 в сумі 329926 грн, за березень 2022 в сумі 515260 грн, за червень 2022 в сумі 438494 грн, за вересень 2022 в сумі 571826 грн, за вересень 2023 в сумі 470899 грн, за жовтень 2023 в сумі 386845 грн, за листопад 2023 в сумі 22156 грн, за грудень 2023 в сумі 148910 грн;

- п.201.10 ст.201, п.192.1 ст.192 ПК України від 02.12.2010 №2755-VI із змінами та доповненнями, в результаті чого не здійснено реєстрацію податкових накладних (відсутня реєстрація) в Єдиному реєстрі податкових накладних (том 1, а. с. 40-64).

Не погоджуючись із висновками акту перевірки 25.10.2024 №30135/07-01/38740765, ТзОВ «Волинські оптичні мережі» у відповідності до вимог пункту 86.7 статті 86 ПК України подало до ГУ ДПС у Волинській області заперечення на вказаний акт перевірки та 11083 заяв до публічного договору про надання послуг (том 1, а. с. 19-25).

За результатом розгляду поданих заперечень, 26.11.2024 ГУ ДПС у Волинській області було прийнято рішення про відмову у їх задоволенні.

На підставі акту перевірки ГУ ДПС у Волинській області були прийняті податкові повідомлення-рішення № від 27.11.2024, яким позивачу збільшено грошове зобов`язання з податку на додану вартість на суму 8967593,75 грн, з яких за податковими зобов`язаннями 7174075,00 грн, за штрафними санкціями 1793518,00 грн; № від 27.11.2024, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на прибуток підприємств» на суму 7487270,75 грн, з яких за податковими зобов`язаннями 6291720,00 грн, за штрафними санкціями 1195556,75 грн; № від 27.11.2024, яким платнику нараховані штрафні санкцій за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних на суму 21863,12 грн (том 1 а. с. 12-18).

17.12.2024 ТОВ «Волинські оптичні мережі» подало скаргу до ДПС України на вищевказані податкові повідомлення-рішення (том 1, а. с. 77-81).

За результатом розгляду скарги, рішенням ДПС України №4889/6/99-00-06-01-01-06 від 19.02.2025 про результати розгляду скарги, податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Волинській області від 27.11.2024 № , № , № залишено без змін, а скаргу - без задоволення (том 1, а. с. 82-85).

ТзОВ «Волинські оптичні мережі» вважаючи податкові повідомлення-рішенням від №, № та № протиправними та необґрунтованим, звернулось з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. Цим кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до підпункту 19-1.1.1 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України контролюючі органи, зокрема, здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків.

Згідно з пунктом 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

За змістом підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Стаття 77 ПК України визначає порядок проведення документальних планових перевірок.

Згідно з пунктами 77.1 - 77.4 статті 77 ПК України документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок. План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки. До плану-графіка проведення документальних планових перевірок відбираються платники податків, які мають ризик щодо несплати податків та зборів, невиконання іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи. Періодичність проведення документальних планових перевірок платників податків визначається залежно від ступеня ризику в діяльності таких платників податків, який поділяється на високий, середній та незначний. Платники податків з незначним ступенем ризику включаються до плану-графіка не частіше, ніж раз на три календарних роки, середнім не частіше ніж раз на два календарних роки, високим - не частіше одного разу на календарний рік. Порядок формування, затвердження плану-графіка та внесення змін до нього, а також перелік ризиків та їх поділ за ступенями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Внесення змін до плану-графіка проведення документальних планових перевірок на поточний рік допускається не частіше одного разу в першому та одного разу в другому кварталі такого року, крім випадків коли зміни пов`язані із змінами найменування платника податків, що вже був включений до плану-графіка, та/або виправлення технічних помилок. Документальна перевірка платника податків, який був включений до плану-графіка проведення документальних планових перевірок на поточний рік внаслідок внесення змін у такому році (інших ніж зміни найменування платника податків, що вже був включений до плану-графіка, та/або виправлення технічних помилок), може бути розпочата не раніше 1 липня поточного року в разі внесення змін до плану-графіка проведення документальних перевірок на поточний рік у першому кварталі такого року і не раніше 1 жовтня поточного року в разі внесення змін до плану-графіка проведення документальних перевірок на поточний рік у другому кварталі такого року.

Про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому (його представнику) не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки надіслано (вручено) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

Як вбачається із матеріалів справи, планова виїзна документальна перевірка ТзОВ «Волинські оптичні мережі», за результатами якої винесені оскаржувані податкові повідомлення-рішення, була проведена згідно плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків на 2024 рік, на підставі наказу ГУ ДПС у Волинській області від 26.08.2024 №2969-п, про що свідчить акт перевірки від 25.10.2024 №30135/07-01/38740765, що відповідає приписам чинного законодавства.

Спірним в даній справі є правомірність виявлених порушень податкового законодавства та винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Статтею 2 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що цей Закон поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, на представництва іноземних суб`єктів господарської діяльності (далі - підприємства), які зобов`язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність, а також на операції з виконання державного та місцевих бюджетів і складання фінансової звітності про виконання бюджетів з урахуванням бюджетного законодавства. Відповідно до частини другої статті 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, грунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до пункту 44.2 статті 44 ПК України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Згідно з пунктом 44.6 статті 44 ПК України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в пункті 86.7 статті 86 цього Кодексу, платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає в порядку пункту 86.7 статті 86 цього Кодексу документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки, такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Згідно з пунктом 83.1 статті 83 ПК України для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є: документи, визначені цим Кодексом (пп.83.1.1); податкова інформація (пп.83.1.2); експертні висновки (пп.83.1.3); судові рішення (пп.83.1.4); інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи (пп.83.1.6).

Відповідно до пункту 85.2 статті 85 ПК України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з акту перевірки від 25.10.2024 №30135/07-01/38740765, ТзОВ «Волинські оптичні системи» під час проведення перевірки надано лише договори про надання телекомунікаційних послуг, укладені між ТзОВ «Волинські оптичні мережі» та юридичними особами і фізичними особами-підприємцями (далі - ФОП). Договори про надання телекомунікаційних послуг, укладені з споживачами - фізичними особами до перевірки не надано.

Як підтверджено матеріалами справи, на письмові вимоги ГУ ДПС у Волинській області, зокрема на лист від 03.10.2024 №1 про надання, серед іншого, інформації та документального підтвердження щодо надання послуг кінцевому споживачу (громадянам) в розрізі договорів, додаткових угод, актів по періодах ТзОВ «Волинські оптичні мережі» надано відповідь від 04.10.2024 №04/10/2024, в якій повідомлено, що: «на офіційній веб-сторінці товариства в Інтернет, яка знаходиться за адресою http:www.vom.com.ua/ та є основним джерелом інформування абонентів розміщено договір публічної оферти про надання телекомунікаційних послуг. У договорі розміщена інформація про підключення нових абонентів до інтернет-мережі товариства, про порядок оплати послуг. Виходячи з п.1.3 та п.3, п.4 договору зазначено, що фактичне отримання абонентом певної послуги та користування нею означає, що така послуга була замовлена і оплачена абонентом. Акцептовані телекомунікаційні послуги (тобто, безумовна згода з умовами договору та оплата послуг), зазначені у п. 2 договору, передбачають підписання абонентом заяви про приєднання до договору, яка після її отримання стає невід`ємною частиною договору та підтверджується шляхом оплати послуг оператора (товариства)».

Також на письмову вимогу ГУ ДПС у Волинській області (лист від 07.10.2024 №4077/12/03-20- 07-01-12) ТОВ «Волинські оптичні мережі» надано відповідь від 07.10.2024 №07/10/2024, в якій повідомляють, наступне: «під час надання телекомунікаційних послуг фізичним особам (громадянам) у товариства немає потреби вести облік первинних документів (актів наданих послуг), а також облік кількості договорів про надання послуг кінцевому споживачу (громадянину). Товариство не веде облік трафіку та його документальне підтвердження».

На письмову вимогу ГУ ДПС у Волинській області (лист від 08.10.2024 №44102/12/03- 20-07-01-12) про надання поміж іншого даних білінгу (за період з 01.01.2017 по 31.12.2023) в розрізі абонентів ТОВ «Волинські оптичні мережі» надано відповідь від 08.10.2024 №08/10/2024, в якій повідомлено наступне: «наша компанія не використовує білінгової системи, оскільки, всі тарифи є безлімітними і потреби в обрахуванні спожитого трафіку у компанії немає. Товариство користується системою особистих кабінетів абонентів, в яких вони мають змогу обрати тарифні плани, оплатити за допомогою посилань на платіжні системи свій особовий рахунок, отримати іншу потрібну інформацію щодо тарифів та інших послуг компанії».

Однак, згідно з умовами договорів про надання телекомунікаційних послуг, оператор зобов`язується надати Споживачу унікальне вхідне ім`я (логін) та пароль, за яким ідентифікується, активізується послуга та ведеться облік обсягу наданої йому послуги.

До перевірки не надано додаткових угод до договорів (додатків) і заяв про приєднання, рахунків на оплату, які є їх невід`ємною частиною та саме в яких і визначаються всі конкретні умови надання та оплати послуг (умови надання кінцевого обладнання Оператором Споживачу (модем) в оренду чи реалізація, тарифи або тарифні плани, тощо).

На письмову вимогу ГУ ДПС у Волинській області від 11.10.2024 №4 про надання Заяв про приєднання та додаткові угоди до договорів про надання телекомунікаційних послуг з кінцевим споживачем, ТзОВ «Волинські оптичні мережі» надано відповідь від 11.10.2024 №11/10/2024, в якій повідомлено, що: «товариство дотримується всіх норм чинного законодавства: Закону України «Про електронні комунікації», Закону України «Про захист прав споживачів», Цивільного та Господарського кодексів України, Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, Основних вимог до договору про надання телекомунікаційних послуг, інших умов і правил та нормативно-правових актів, що регламентують діяльність у сфері телекомунікацій. Враховуючи вищевикладене, товариство не може надати заяви про приєднання до публічного договору оферти, додаткові угоди із детальними особистими даними та реквізитами абонентів для проведення планової перевірки ДПС».

Відповідно до пункту 85.2 статті 85 ПК України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Враховуючи те, що на запит ГУ ДПС у Волинській області про надання необхідних первинних документів бухгалтерського обліку, останні надані не були, працівниками ГУ ДПС у Волинській області, було складено Акт про ненадання пояснення (обгрунтування) та документів за №4431/07-01/38740765 від 16.10.2024, згідно з яким станом на 16.10.2024 посадовими особами ТзОВ «Волинські оптичні мережі» не надано первинні, бухгалтерські документи, які відносяться до предмету перевірки, зокрема але не виключно, а саме: заявки про приєднання та додаткові угоди до договорів про надання телекомунікаційних послуг з кінцевими споживачами.

У зв`язку з відмовою позивача щодо підписання акту про ненадання пояснення (обгрунтування) та документів за №4431/07-01/38740765 від 16.10.2024, представниками ГУ ДПС у Волинській області було складено акт відмови від підпису 16.10.2024 за№4449/07/.

Так, матеріалами перевірки встановлено, що у періоді, який перевірявся, зокрема в період перебування ТзОВ «Волинські оптичні мережі» на загальній системі оподаткування (з 01.01.2017 по 30.11.2022 та з 01.08.2023 по 31.12.2023), підприємством списано матеріалів (ТМЦ) з рахунку 201 на рах. 91 (загальновиробничі витрати) на загальну суму 37413689 грн. Інформація про списання матеріалів помісячно наведена у додатку до акту перевірки.

Зокрема, з 01.01.2017 по 30.11.2022 та з 01.08.2023 по 31.12.2023, підприємством списано матеріалів (ТМЦ) з рахунку 201 на рах. 91 (Загальновиробничі витрати) на загальну суму 37413689 грн, в тому числі: в березні 2017 - 475097 грн, в червні 2017 - 511294 грн, у вересні 2017 - 700000 грн, в грудні 2017 - 773296 грн, в березні 2018 - 918750 грн, в червні 2018 - 785941 грн, у вересні 2018 - 908816 грн, в грудні 2018 - 1363909 грн, в березні 2019 - 1233615 грн, в червні 2019 - 1172412 грн, у вересні 2019 - 1645026 грн, в грудні 2019 - 1888735 грн, в березні 2020 - 2390771 грн, в червні 2020 - 1656762 грн, у вересні 2020 - 2625369 грн, в грудні 2020 - 1713164 грн, в березні 2021 - 749049 грн, в червні 2021 - 1676637 грн, у вересні 2021 - 1638595 грн, в грудні 2021 - 1649629 грн, в березні 2022 - 2576301 грн, в червні 2020 - 2192469 грн, у вересні 2022 - 2859129 грн, у вересні 2023 - 2354494 грн, в жовтні 2023 - 99097 грн, в листопаді 2023 - 110781 грн та в грудні 2023 - 744552 грн (Інформація про списання матеріалів помісячно наведена у додатку до акту перевірки).

До перевірки надано накладні-вимоги на відпуск (внутрішнє переміщення) вищезазначених матеріалів, в яких зазначено найменування ТМЦ, їх кількість та вартість. Підставою в наданих накладних-вимогах в переважній більшості зазначено: «роботи по підключенню абонентів згідно з договорами №_», в яких перелічено велику кількість номерів договорів без зазначення дати договору, споживача, з яким укладено дані договори, адреси підключення, тощо». Також, до перевірки надано акти списання товарів, в яких зазначено 91 рахунок списання перелічених матеріалів.

Однак, згідно з наданими документами неможливо ідентифікувати які саме ТМЦ, куди саме (за якими адресами, яким споживачам), а також коли саме (акти списання складено перевалено в останні місяці кварталу: березень, червень, вересень та грудень, за виключенням 2023 року, де є списання крім перелічених місяців ще і в жовтні та листопаді) було використано матеріали, обліковані на 201 рахунку «Сировина та матеріали».

Враховуючи не надання до перевірки договорів про надання телекомунікаційних послуг з споживачами - фізичними особами, додаткових угод до договорів (додатків) і заяв про приєднання, рахунків на оплату, які є їх невід`ємною частиною та саме в яких і визначаються всі конкретні умови надання та оплати послуг (умови надання (в т. ч. в оренду)/реалізацію кінцевого обладнання Оператором Споживачу, тарифи або тарифні плани, тощо) з кінцевими споживачами (громадянами), вищевказані недоліки, не дають змогу в повному обсязі ідентифікувати господарську операцію, в якій було використано ТМЦ обліковані на 201 рахунку «Сировина та матеріали».

Таким чином, ТзОВ «Волинські оптичні мережі» документально не підтверджено факт використання ТМЦ, облікованих на 201 рахунку «Сировина та матеріали» та списаних на 91 рахунок «Загальновиробничі витрати» в господарській діяльності підприємства.

Одним із основних принципів, на яких грунтується бухгалтерський облік та фінансова звітність, є превалювання сутності над формою, тобто облік операцій відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з їх юридичної форми.

Аналіз норм чинного законодавства свідчить про те, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

Ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Зміст господарської операції; може встановлюватися з урахуванням змісту цивільно-правових чи господарсько-правових зобов`язань сторін, але не вичерпується останнім. Господарська операція може мати місце навіть за відсутності цивільно-правових чи господарсько-правових відносин між платниками податків.

Наслідки в бухгалтерському та податковому обліку податковому обліку створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто ті, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника податків.

Крім того, в акті перевірки зазначено, що перевіркою встановлено списання матеріалів (ТМЦ) з рахунку 201 на рах. 91 (загальновиробничі витрати) у період перебування ТзОВ «Волинські оптичні мережі» на спрощеній системі (платник єдиного податку 3 групи) на загальну суму 1835129 грн. Інформація про перелік списаних в цей період ТМЦ у розрізі номенклатури, в кількісному та вартісному виразі наведена в акті перевірки.

Таким чином, ТОВ «Волинські оптичні мережі» документально не підтверджено факт використання ТМЦ, облікованих на 201 рахунку «Сировина та матеріали» та списаних на 91 рахунок «Загальновиробничі витрати» в господарській діяльності підприємства.

Згідно пункту 2.14 Наказу №8/2 від 03.01.2017 про організацію бухгалтерського обліку та облікову політику підприємства прийнято як базу розподілу змінних і постійних розподілених загальновиробничих витрат, прямі матеріальні витрати, що включаються до виробничої собівартості.

Відповідно до підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України об`єктом оподаткування з податку на прибуток є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень розділу III «Податок на прибуток підприємств» ПК України.

Згідно Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати» (П(С)БО 16) затверджено наказом Мінфіну від 31.12.1999 №318 визначено, що до змінних загальновиробничих витрат належать витрати на обслуговування і управління виробництвом (цехів, дільниць), що змінюються прямо (або майже прямо) пропорційно до зміни обсягу діяльності. Змінні загальновиробничі витрати розподіляються на кожен об`єкт витрат з використанням бази розподілу (годин праці, заробітної плати, обсягу діяльності, прямих витрат тощо), виходячи з фактичної потужності звітного періоду.

До постійних загальновиробничих витрат відносяться витрати на обслуговування і управління виробництвом, що залишаються незмінними (або майже незмінними) при зміні обсягу діяльності. Постійні загальновиробничі витрати розподіляються на кожен об`єкт витрат з використанням бази розподілу (годин праці, заробітної плати, обсягу діяльності, прямих витрат тощо) при нормальній потужності. Нерозподілені постійні загальновиробничі витрати включаються до складу собівартості реалізованої продукції (робіт, послуг) у періоді їх виникнення. Загальна сума розподілених та нерозподілених загальновиробничих витрат не може перевищувати їх фактичну величину.

Відповідно до пункту 7 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати»: витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені.

Відповідно до пункту 44.2 статті 44 ПК України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Відповідно до абзацу п`ятого статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-XIV (із змінами та доповненнями)- господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

У відповідності до статті 2 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-ХІV сфера дії Закону поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, а також на представництва іноземних суб`єктів господарської діяльності (далі-підприємства), які зобов`язані вести бухгалтерських облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством.

Згідно абзацу 8 статті 4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV (із змінами та доповненнями) одним з основних принципів бухгалтерського обліку є принцип «превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми».

Суд повторюється, що статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку. Згідно з даною нормою, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до вимог п.3.2 статті Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, грунтується на даних бухгалтерського обліку.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена п.п.1.2 п.1, п.п.2.1 п.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 за №168/704, первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.

Згідно з пунктом 2.4 цього Положення первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов`язкові реквізити; назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.

Відповідно до п.2.15 та п.2.16 Положення забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам.

Одним із основних принципів, на яких грунтується бухгалтерський облік та фінансова звітність, є превалювання сутності над формою, тобто облік операцій відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з їх юридичної форми.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

Ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Зміст господарської операції може встановлюватися з урахуванням змісту цивільно-правових чи господарсько-правових зобов`язань сторін, але не вичерпується останнім. Господарська операція може мати місце навіть за відсутності цивільно- правових чи господарсько-правових відносин між платниками податків.

Наслідки в бухгалтерському та податковому обліку податковому обліку створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто ті, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника податків.

Враховуючи вищевикладене, в порушення п. 44.2 ст. 44, п. 134.1 ст.134 ПК України від 02.12.2010 року №2755-VI в редакції чинній на момент здійснення правопорушень, Статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 № 996-XIV (із змінами та доповненнями), п. 1.2. п.2.1, 2.4, 2.15, 2.16 «Про затвердження Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку» затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 №168/704, п. 3, п.6 розділу III Наказу Міністерства фінансів України №73 від 07.02.2013 про затвердження Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», п.6, п.7, п.10, п.11, п.15, п.16 П(с)БО 16 «Витрати» затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999р. №318, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 за №27/4248, ТОВ «Волинські оптичні мережі» занижено фінансовий результат до оподаткування (р. 02 Декларації «Фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності») всього в сумі 37413690 грн, в тому числі за 2017 рік в сумі 2459687 грн, за 2018 рік в сумі 3977416 грн, за 2019 рік в сумі 5939788 грн, за 2020 рік в сумі 8386066 грн, за 2021 рік в сумі 5713910 грн, за 2022 рік в сумі 7627899 грн та за 2023 рік в сумі 3308924 грн, та відповідно занижено показники у рядку 02 Декларації «Фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності».

Як встановлено судом з матеріалів справи, ТзОВ «Волинські оптичні мережі» у період з 01.12.2022 по 31.07.2023 застосовувало спрощену систему оподаткування за ставкою 2 відсотки, у якого була призупинена реєстрація платником ПДВ відповідно до підпункту 9.5 пункту 9 підрозділу 8 розділу XX «Перехідні положення», з 01.08.2023 автоматично відновлено права та обов`язки, встановлені розділом V та підрозділом 2 розділу XX Податкового кодексу України, за товарами, необоротними активами, придбаними/виготовленими/ввезеними на митну територію України податком на додану вартість до початку застосування особливостей оподаткування встановлених пунктом 9 підрозділу 8 розділу XX «Перехідні положення» Кодексу.

Перевіркою повноти визначення податкових зобов`язань за період з 01.01.2017 по 31.12.2023 встановлено їх заниження на суму 7849764 грн, в тому числі за березень 2017 в сумі 95019 грн, за червень 2017 в сумі 102259 грн, за вересень 2017 в сумі 140000 грн, за грудень 2017 в сумі 154659 грн, за березень 2018 в сумі 183750 грн, за червень 2018 в сумі 157188 грн, за вересень 2018 в сумі 181763 грн, за грудень 2018 в сумі 272782 грн, за березень 2018 в сумі 246723 грн, за червень 2019 в сумі 234482 грн, за вересень 2019 в сумі 329005 грн, за грудень 2019 в сумі 377747 грн, за березень 2020 в сумі 478154 грн, за червень 2020 в сумі 331352 грн, за вересень 2020 в сумі 525074 грн, за грудень 2020 в сумі 342633 грн, за березень 2021 в сумі 149810 грн, за червень 2021 в сумі 335327 грн, за вересень 2021 в сумі 327719 грн, за грудень 2021 в сумі 329926 грн, за березень 2022 в сумі 515260 грн, за червень 2022 в сумі 438494 грн, за вересень 2022 в сумі 571826 грн, за вересень 2023 в сумі 470899 грн, за жовтень 2023 в сумі 386845 грн, за листопад 2023 в сумі 22156 грн, за грудень 2023 в сумі 148910 грн, в результаті заниження задекларованих показників у рядку 4.1 Декларацій «Нараховано податкових зобов`язань відповідно до пункту 198.5 статті 198 та пункту 199.1 статті 199 ПК України за операціями, що оподатковуються за основною ставкою».

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей оподаткування у період дії воєнного стану» від 30.06.2023 №3219-ІХ, пунктом 9 підрозділом 8 розділу XX «Перехідні положення» Кодексу передбачено, що тимчасово, з 01.04.2022 до припинення або скасування воєнного, надзвичайного стану на території України, але не пізніше ніж до 01.08.2023, положення розділу XIV Кодексу застосовуються з урахуванням особливостей, передбачених унктом 9 підрозділу 8 розділу XX «Перехідні положення» Кодексу.

Згідно з підпунктом 9.5 пункту 9 підрозділу 8 розділу XX «Перехідні положення» Кодексу, операції, здійснені платником єдиного податку третьої групи, який використовує особливості оподаткування, встановлені цим пунктом (спрощена система оподаткування за ставкою 2 % доходу), вважаються такими, що не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість.

Зокрема, підпунктом 9.2. пункту 9 підрозділу 8 розділу XX «Перехідні положення» Кодексу передбачено, що платники податків, у яких була призупинена реєстрація платником податку на додану вартість відповідно до підпункту 9.5 пункту 9 підрозділу 8 розділу XX «Перехідні положення» Кодексу та яким з 01.08.2023 автоматично відновлено права та обов`язки, встановлені розділом V та підрозділом 2 розділу XX Кодексу, за товарами, необоротними активами, придбаними/ виготовленими/ ввезеними на митну територію України з податком на додану вартість до початку застосування особливостей оподаткування, встановлених п. 9 підрозділу 8 розділу XX «Перехідні положення» Кодексу, які використані (поставлені, реалізовані) в період застосування особливостей оподаткування, встановлених п. 9 підрозд. 8 розд. XX «Перехідні положення» Кодексу, зобов`язані не пізніше 31.10.2023 нарахувати податкові зобов`язання відповідно до пункту 198.5 статті 198 ПК України.

Базою оподаткування для нарахування таких податкових зобов`язань є: за товарами, придбаними на митній території України, - вартість їх придбання; за товарами, ввезеними на митну територію України, - митна вартість таких товарів згідно з відповідною митною декларацією; за необоротними активами - балансова (залишкова) вартість, що склалася станом на перше число місяця, в якому вони були використані (поставлені, реалізовані). Такі операції повинні бути відображені у рядку 4 «Нараховано податкові зобов`язання відповідно до п.198.5 статті 198 та пункту 199.1 статті 199 ПК України за операціями, що оподатковуються» податкової декларації з податку на додану вартість.

У відповідності до вимог абзацу 6 пункту 185.1 статті185 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 188.1 статті 181 ПК України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

Відповідно до вимог пункту 189.1 статті 189 ПК України у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/ послугами-виходячи з вартості їх придбання.

У відповідності до вимог пункту 199.1 статті 199 ПК України у разі якщо придбані та/або виготовлені товари/послуги, необоротні активи частково використовуються в оподатковуваних операціях, а частково - ні, платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати зведену податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму частки сплаченого (нарахованого) податку під час їх придбання або виготовлення, яка відповідає частці використання таких товарів/послуг, необоротних активів в неоподатковуваних операціях.

Згідно з пункту 198.5 статті 198 ПК України, платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного

(податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну , за товарами/послугами, необоротними активами, у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту, якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

а)в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

Згідно з пунктом 201.1. статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до пункту 120-1 статті 120-1 ПК України у разі порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 і 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі 2 відсотків обсягу постачання (без податку на додану вартість), але не більше 1020 гривень, при реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних:

податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції з постачання товарів/послуг, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість;

податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції, що оподатковуються за нульовою ставкою;

податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами "а" - "г" пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної;

податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної;

податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної.

Згідно з пунктом 123.1 статті 123 ПК України вчинення платником податків діянь, що зумовили визначення контролюючим органом суми податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2 (крім випадків зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларованої до повернення з бюджету у зв`язку із використанням права на податкову знижку), 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 10 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Відповідно до пункту 123.2 статті 123 ПК України діяння, передбачені пунктом 123.1 цієї статті, вчинені умисно, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків від суми визначеного податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Таким чином, оскільки ТМЦ, обліковані на pax. 201 «Сировина та матеріали», придбані/виготовлені/ввезені на митну територію України з податком на додану вартість до початку застосування особливостей оподаткування, встановлених п. 9 підрозд. 8 розд. XX «Перехідні положення» Кодексу, не використовувалися позивачем в період застосування особливостей оподаткування, встановлених п. 9 підрозд. 8 розділу XX «Перехідні положення» Кодексу, у ТзОВ «Волинські оптичні мережі» наявні підстави реєстрації податкових накладних з умовним ІПН 00, а відтак, підстави для нарахування податкових зобов`язань відповідно до пункту 198.5 статті 198 ПК України по р. 4 у податкових деклараціях з ПДВ за звітні (податкові) періоди.

Оскільки факт реєстрації податкових накладних у ТзОВ «Волинські оптичні мережі» відсутній, перевіркою встановлено порушення позивачем п.44.1 ст.44, пп. 188.1. ст.188, п. 187.1 ст.187, п. 199.1 ст. 199, абз. «г» п. 198.5 ст.198, п.201.1, 201.10 ст.201 ПК України, в результаті чого занижено податкові зобов`язання з податку на додану вартість всього в сумі 367026 грн, в тому числі за жовтень 2023 в сумі 367026 грн.

З врахуванням виявлених контролюючим органом порушень, на підставі акта перевірки, ГУ ДПС у Волинській області прийнято оскаржувані у даній справі податкові повідомлення-рішення від 27.11.2024 № про донарахування 6291720 грн податку на прибуток та застосування 1195556,75 грн штрафних санкцій, № про застосування 21863,12 грн штрафних санкцій, № про донарахування 7174075 грн податку на додану вартість та застосування 1793518,75 грн штрафних санкцій.

При цьому, надані позивачем докази, та наведені у скарзі заперечення, не спростовують висновки акту перевірки.

В спростування виявлених порушень щодо «Завищення витрат (перевіркою не підтверджено правомірність формування собівартості в частині списання ТМЦ, облікованих на 201 рах. «Сировина та матеріали» на якому обліковано маршрутизатори, юніти, модеми, оптичні модулі, оптичні термінали, кабеля, дроти, патч-корди, тощо) на рах. 91 (Загальновиробничі витрати) на загальну суму 37413690 грн в період з 01.01.2017 по 30.11.2022 та з 01.08.2023 по 31.12.2023, ТзОВ «Волинські оптичні мережі» в електронній формі надано: акти списання товарів (складені переважно в останні місяці кварталу: березень, червень, вересень та грудень, за виключенням 2023 року, де є списання, крім перелічених місяців ще і в жовтні та листопаді), накладні-вимоги на відпуск (внутрішнє переміщення) вищезазначених матеріалів, в яких зазначено найменування ТМЦ, їх кількість та вартість. Підставою в наданих накладних-вимогах в переважній більшості зазначено: «роботи по підключенню абонентів згідно договорів №_», в яких перелічено велику кількість номерів договорів без зазначення дати договору, Споживача, з яким укладено дані договори, адреси підключення, тощо».

Дані документи платником надавалися в ході проведення перевірки, заявки на підключення надавались до заперечення, що не заперечується представниками відповідача.

Разом з тим, як встановлено в ході розгляду справи, акти перевірки використання матеріалів та обладнання, в яких зазначено адреса, дата та номер накладної-вимоги (є загальною для великої кількості договорів) та перелік ТМЦ лише в кількісному виразі без зазначення вартості перелічених матеріалів, описи документів до списання матеріалів не надавались платником ні в ході проведення перевірки, ні до заперечення на акт перевірки.

Також ТзОВ «Волинські оптичні системи» не надано даних бухгалтерського обліку по рах. 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями» в розрізі договорів з абонентами - фізичними особами, даних білінгу, додатків до договорів, у яких визначаються конкретні умови договору по кожному конкретному абоненту (тарифи, термін дії, умови передачі маршрутизаторів, роутерів (продаж, оренда, тощо) додаткових документів щодо списання матеріалів, які б дозволяли підтвердити їх використання в господарській діяльності.

Відповідно до пункту 7 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати»: витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені. А враховуючи надані та ненадані платником документів неможливо визначити ні собівартість наданої послуги (акти перевірки використання матеріалів та обладнання, в яких зазначено адресу та перелік матеріалів не містить інформацію про вартість списаних матеріалів), ні прибутковість даних операцій.

Крім того, ГУ ДПС у Волинській області було направлено запити на проведення зустрічних звірок.

Згідно отриманої відповіді від ОСОБА_1 ) (вх. №48352/6 від 06.12.2024) Оператор (ТОВ «Волинські оптичні мережі») згідно договору оренди обладнання №38699 від 30.09.2023 передає Споживачу ( ОСОБА_1 ) в користування майно вартістю 599 грн, визначене в Додатковій угоді №1 до договору про надання телекомунікаційних послуг №38699 від 30.09.2023 на строк 24 місяці, вартість оренди становить 50 грн. в місяць.

Згідно отриманої відповіді від ОСОБА_2 ) (вх. №47945/6 від 04.12.2024) Оператор (ТОВ «Волинські оптичні мережі») згідно договору про надання телекомунікаційних послуг №37187 від 23.01.2023 передає Споживачу ( ОСОБА_2 ) в користування майно вартістю 599 грн, визначене в Додатковій угоді №1 та майно, визначене в Додатковій угоді №2 повною вартістю 1599 грн (спеціальна вартість, в зв`язку з отриманням Споживачем спеціальної пропозиції (знижки на обладнання) 1399 грн.).

Разом з тим, за результатами аналізу даних ЄРПН, наданими до перевірки, заперечення та позову документів не встановлено отримання ТзОВ «Волинські оптичні мережі» доходів від оренди обладнання.

Враховуючи вищевикладене правомірність формування витрат в частині списаних ТМЦ підтвердити неможливо.

Щодо не відображення податкових зобов`язань з ПДВ на суму 7482738 грн по операціях з використання ТМЦ, облікованих на 201 рахунку «Сировина і матеріали», використаних не в господарській діяльності» в період перебування підприємства на загальній системі», суд зазначає, що в ході проведення перевірки (в період перебування підприємства на загальній системі) встановлено заниження показників у рядку 4.1 Декларацій «Нараховано податкових зобов`язань відповідно до пункту 198.5 статті 198 та пункту 199.1 статті 199 ПК України за операціями, що оподатковуються за основною ставкою» на загальну суму 7482738 грн, в результаті зазначених вище порушень.

Щодо не відображення податкових зобов`язань з ПДВ на суму 367 026 грн по операціях з використання ТМЦ, облікованих на 201 рахунку «Сировина і матеріали», використаних не в господарській діяльності» в період перебування підприємства на спрощеній системі, перевіркою встановлено списання матеріалів (ТМЦ) з рахунку 201 «Сировина та матеріали» на рах. 91 «Загальновиробничі витрати» в період перебування ТзОВ «Волинські оптичні мережі» на спрощеній системі (платник єдиного податку 3 групи) на загальну суму 1835129 грн.

Однак, підприємством не нараховано самостійно податкові зобов`язання на суму даних списань по закінченню терміну перебування на спрощеній системі, чим порушено вимоги Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей оподаткування у період дії воєнного стану» від 30.06.2023 №3219-ІХ, а також порушено вимоги п.44.1 ст.44, пп. 188.1. ст.188, п. 187.1 ст.187, п. 199.1 ст. 199, абз. «г» п. 198.5 ст.198 Податкового кодексу України.

До заперечення платником надано витяги з оборотно-сальдових відомостей станом на 05.12.2022 та 31.07.2023 (дати початку та закінчення перебування на спрощеній системі, не за період перебування на спрощеній системі, тобто обороти за цей період не відображено), згідно яких залишок станом на 05.12.2022 на 201 рах. становить 5330,6 грн. Однак, до перевірки було надано дані бухгалтерського обліку (обороти рахунку по 201 рах. за період грудень 2022 - липень 2023), згідно яких залишок на початок періоду становить 1 834 732,22 грн, а станом на 30.07.2023 - 227069,86 гри.

Аналізом ЄРПН встановлено відсутність реєстрації податкових накладних на реалізацію протягом грудня 2022 року, в тому числі з 01.12.2022 по 05.12.2022.

Таким чином, надання платником податків виправлених (змінених) даних бухгалтеського обліку не спростовують висновків контролюючого органу, які викладені в акті перевірки.

З огляду на вище вказані норми права підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності не підтверджених відповідними первинними документами.

Таким чином, на підтвердження правомірності формування даних податкового обліку підприємство, яке здійснює господарську діяльність, повинно мати відповідні належно оформлені первинні документи, які і є підставою для формування даних податкового та бухгалтерського обліку.

Згідно вимог пункту 85.2 статті 85 ПК України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Отже платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки.

Відповідно до вимог пункту 44.6 статті 44 ПК України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта перевірки, платник податків має право подати контролюючому органу, що проводив перевірку, заперечення та/або додаткові документи, які підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності (абзац другий пункту 44.7 статті 44 ПК України).

Таким чином у разі якщо до закінчення перевірки або протягом десяти робочих днів з дня отримання акта перевірки платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Такі висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду у постанові від 07.02.2023 по справі №640/9880/19.

При цьому, суд звертає увагу, що всупереч приписам пункту 44.7 статті 44 ПК України не надав ГУ ДПС у Волинській області в ході проведення перевірки заперечення та/або додаткові документи, які підтверджують показники, відображені ним у фінансовій (податковій) звітності, які є підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій. Тобто всі показники фінансової (податкової) звітності мають бути підтверджені саме первинними документами.

При цьому, як слідує з матеріалів справи, під час надання телекомунікаційних послуг фізичним особам (громадянам) у товариства немає потреби вести облік первинних документів (актів наданих послуг), а також облік кількості договорів про надання послуг кінцевому споживачу (громадянину). Товариство не веде облік трафіку та його документальне підтвердження, що не заперечується самим позивачем.

Суд звертає увагу на те, що позивачем не надано належних пояснень та письмових доказів, які б спростовували порушення, вказані в акті перевірки.

Суд погоджується із доводами відповідача про те, що оскільки ТзОВ «Волинські оптичні системи» не надано в повній мірі первинних документів щодо здійснення господарської діяльності за звітні періоди, тому такі недоліки не дають змогу ідентифікувати в повній мірі господарські операції щодо надання телекомунікаційних послуг.

Загальність оподаткування є одним з принципів, на якому ґрунтується податкове законодавство, згідно з яким кожна особа зобов`язана сплачувати встановлені ПК України, законами з питань митної справи податки та збори, платником яких вона є згідно з положеннями цього Кодексу.

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

У межах цього обов`язку платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів (підпункт 16.1.2 пункту 16.1. статті 16 ПК України).

Для підтвердження даних, визначених платником податків у податковій звітності, чинне законодавство зобов`язує такого платника податків вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством (абзаци перший, другий пункту 44.1 статті 44 ПК України).

Таким чином, ведення бухгалтерського обліку власної господарської діяльності є складовою податкового обов`язку платника податків, пов`язаного з обчисленням податку.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначаються спеціальним Законом України від 16.07.1999 №996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Згідно з цим Законом бухгалтерський облік - це процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень.

Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку (частина друга статті 3 Закону № 996-XIV ).

Обліку підлягають господарські операцій, тобто дії або події, які викликають зміни у структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства (абзац п`ятий статті 1, частина перша статті 9 Закону № 996-XIV).

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які містять відомості про такі операції та підтверджують факти їх здійснення (абзац одинадцятий статті 1, частина перша статті 9 Закону №996-XIV).

Серед інших, основним принципом, якому має відповідати ведення бухгалтерського обліку, є превалювання сутності над формою, що означає - облік операцій має здійснюватися відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми (абзац восьмий статті 4 Закону № 996-XIV).

Закон №996-XIV також визначає порядок складення первинних документів, на підставі яких здійснюється бухгалтерський облік та їх обов`язкові реквізити.

Аналіз наведених норм чинного законодавства дає підстави для висновку, що формування грошових вимірників у бухгалтерському обліку, як джерел фінансового та податкового обліків, має здійснюватися платником податку на підставі оформлених у встановленому порядку документів, які підтверджують здійснення господарських операцій за їх сутністю.

З матеріалів справи вбачається, що з наданих позивачем документів неможливо встановити суму доходів та витрат, тому платник податків в даному випадку виконав податковий обов`язок неналежним чином.

На контролюючі органи у сфері оподаткування покладені функції з контролю достовірності, повноти нарахування та сплати податків, зборів, платежів (підпункт 19-1.1.2. пункту 19-1.1 статті 19 ПК України).

Обов`язку платника податку вести фінансову звітність з дотриманням вимог законодавства кореспондує право контролюючого органу в межах покладених на нього функцій запитувати та вивчати під час проведення перевірок первинні документи, що використовуються в бухгалтерському обліку, регістри, фінансову, статистичну та іншу звітність, пов`язану з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів (підпункт 20.1.6. пункту 20.1 статті 20 ПК України).

При цьому за загальним правилом платник податків після початку перевірки має надати контролюючому органу у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки.

Так, відповідно до частини першої пункту 85.2 статті 85 ПК платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Таким чином, як в ході здійснюваних контролюючим органом перевірок, так і в суді у спорах щодо достовірності первинних документів, на підставі яких здійснювався облік господарської діяльності, і як наслідок, правомірності формування даних податкового обліку, платник податків має демонструвати доброчесну поведінку у дотриманні вимог податкового законодавства.

Частиною першою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно із частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При цьому, якщо контролюючий орган обґрунтовує правомірність прийнятого рішення відсутністю документального підтвердження облікованих господарських операцій, обов`язок довести протилежне, згідно з частиною першою статті 77 КАС України, покладається на платника податків.

На думку суду, надання платником податків фінансово-господарських документів під час проведення перевірки є необхідною умовою підтвердження правомірності задекларованих платником показників податкового обліку. Обов`язок платника податків зберігати документи й надавати їх під час перевірки контролюючому органу кореспондує з компетенцією контролюючого органу здійснювати перевірку на підставі документів. Ненадання платником податків документів на підтвердження задекларованих показників податкового обліку прирівнюється нормами пункту 44.6 статті 44 ПК України до їх відсутності.

Оскільки позивач не надав підтверджуючих документи під час проведення перевірки, у контролюючого органу були законні підстави провести перевірку з використанням наявної у нього податкової інформації щодо задекларованих позивачем сум податкових зобов`язань та визнати ці суми не підтвердженими документально.

З урахуванням зазначеного, на підставі встановлених обставин справи та враховуючи факт ненадання в повній мірі первинних документів чи письмових доказів в спростування виявлених відповідачем порушень, суд дійшов висновку, що податкові повідомлення-рішення від 27.11.2024 №, № та № винесені відповідачем правомірно, у відповідності до вимог діючого законодавства, відтак заявлені позовні вимоги є безпідставними, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241, 242, 243 ч.3, 245, 246, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Волинські оптичні мережі» (43016, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Ковельська, 22/17, ) до Головного управління ДПС у Волинській області (43027, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, 4, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.А. Лозовський

Повний текст рішення складено 14 липня 2025 року.