Справа № 200/9044/24
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2025-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2025 року справа №200/9044/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Гаврищук Т.Г., Казначеєва Е.Г., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 лютого 2025 року у справі № 200/9044/24 (головуючий І інстанції Голубова Л.Б.) за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач) про:

- визнання протиправними дій щодо ненарахування і невиплати додаткової винагороди, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі 100000,00 гривень, за період з 01.07.2023 року по 29.07.2024 року, у розрахунку на місяць пропорційно, за час забезпечення здійснення у цьому періоді заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії за час виконання бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно;

- зобов`язання нарахувати і виплатити різницю між додатковою винагородою у розмірі 100000,00 гривень та 30000,00 гривень, за період з 01.07.2023 року по 29.07.2024 року, у розрахунку на місяць пропорційно часу участі у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії за час виконання бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 10 лютого 2025 року у задоволенні позовних вимог - відмовлено.

Позивач не погодився з рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення, прийняти нове про задоволення позову через порушення норм матеріального права, неповне з`ясування обставин.

Апелянт зазначив, що довідкою № 1558/4536 від 25.10.2024 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, яка підписана командиром військової частини НОМЕР_2 з посиланням на накази командира та витяги з журналу бойових дій, які були складені в т.ч. у період з 01.03.2023-29.07.2024, підтверджується, що він брав участь у здійснення заходів необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України, уперіод з 01.03.2023 по 29.07.2024.

Також, апелянт просив витребувати у Військовій частині НОМЕР_1 витяги з бойових наказів (розпоряджень) від 01.03.2023 №266т/17т, від 19.02.2024 № 460т/13т, бойове розпорядження командира ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 17.03.2022р. №2022/ОКП/112/151дск, журнали ведення бойових дій військової частини НОМЕР_2 від 17.03.2022 №10/дск, від 01.01.2023 №23/дск, від 01.01.2024 №23/дск та рапорти командирів за період з 01.03.20023 по 29.07.2024.

Апеляційний дійшов висновку, що клопотання про витребування доказів задоволенню не підлягає, оскільки ухвалою суду першої інстанції від 04.02.2025 року вже було витребувано, зазначені в заяві позивачем документи, частину з яких було надано та повідомлено про відсутність можливості надання інших, відповідно.

Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу, який листом повідомив, що зазначена справа зареєстрована через «ЄСІТС», тому в паперовому вигляді відсутня, електронну картку справи можна отримати, витребував справу з ЦБД КП «Діловодство спеціалізованого суду».

За ч.ч. 1, 4 ст. 18 КАС України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система. Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

За пп. 15 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі (пп. 15.1); розгляд справи у суді здійснюється за матеріалами справи у паперовій формі (пп. 15.3).

Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).

Процесуальні та інші документи і докази в паперовій формі зберігаються в додатку до справи в суді першої інстанції та у разі необхідності можуть бути оглянуті учасниками справи чи судом першої інстанції або витребувані судом апеляційної чи касаційної інстанції після надходження до них відповідної апеляційної чи касаційної скарги (ч. 10 ст. 18 КАС України).

За пп. 5.2 п.5 розділу І Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21, електронна копія паперового документа - документ в електронній формі, що містить візуальне подання паперового документа, отримане шляхом сканування (фотографування) паперового документа. Відповідність оригіналу та правовий статус електронної копії паперового документа засвідчуються кваліфікованим електронним підписом особи, що створила таку копію.

Апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі «Електронний суд».

Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для скасування рішення, виходячи з наступного.

Позивач проходив військову службу за мобілізацією у Військовій частині НОМЕР_2 , що підтверджується витягом з наказу по стройовій частині командира військової частини НОМЕР_2 від 25.02.2024 року №29, яким старшого лейтенанта ОСОБА_1 , офіцера групи логістики зараховано до списків особового складу частини.

Наказом по стройовій частині командира військової частини НОМЕР_2 від 08.08.2022 року № 230 старшого лейтенанта ОСОБА_1 призначено на посаду начальника групи логістики штабу військової частини НОМЕР_2 .

Наказом по стройовій частині командира військової частини НОМЕР_2 від 07.11.2022 року № 322 старшого лейтенанта ОСОБА_1 призначено на посаду начальника логістики заступника командира військової частини НОМЕР_2 .

Наказом по стройовій частині командира військової частини НОМЕР_2 від 15.07.2024 року № 202 майора ОСОБА_1 , начальника логістики заступника командира батальйону військової частини НОМЕР_2 наказано визнати таким, що посаду прийняв і приступив до виконання обов`язків за зазначеною посадою.

Наказом по стройовій частині командира військової частини НОМЕР_2 від 25.10.2024 року № 305 майора ОСОБА_1 , начальника логістики заступника командира батальйону військової частини НОМЕР_2 виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення та було призначено на посаду начальника групи логістики штабу військової частини НОМЕР_3 .

На підставі директиви Командувача Сил територіальної оборони Збройних Сил України від 26.07.2024 року №Д-25/ДСК та відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 Про розформування військової частини НОМЕР_2 від 01.08.2024 року №213/нод відбулась процедура розформування військової частини НОМЕР_2 , військовослужбовці військової частини НОМЕР_2 переміщені до інших частин, а правонаступником військової частини НОМЕР_2 визначено військову частину НОМЕР_1 .

Ця обставина підтверджується довідкою командира військової частини НОМЕР_1 від 22.11.2024 року № 1553/12967.

Вказана обставина правонаступництва не є спірної між сторонами.

Згідно з довідкою Військової частини НОМЕР_2 від 25.10.2024 року №1558/4536 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російською федерацією проти України, позивач дійсно в період з 01.30.2022 року по 29.07.2024 року брав участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російською федерацією проти України, перебуваючи в АДРЕСА_1 ; підстава:

- наказ командира оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 03.05.2022 року № 97,

- журнали ведення бойових дій військової частини НОМЕР_2 від 17.03.2022 року №10/дск, від 01.01.2023 року №23/дск,

- бойове розпорядження командира ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 17.03.2022 року №2022/ОКП/112/151дск,

- бойовий наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 19.02.2024 року № 460т/13т,

- бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 від № БР/1028дск від 29.07.2024 року.

В матеріалах справи наявні довідки про дохід позивача за 2022, 2023, 2024 роки.

ОСОБА_1 відповідно до посвідчення НОМЕР_4 від 04.01.2024 року є учасником бойових дій.

Оскільки військова частина НОМЕР_2 була залучена до складу сил та засобів оперативно-тактичного угруповання « ІНФОРМАЦІЯ_1 », а потім « ІНФОРМАЦІЯ_2 », які залучаються та беруть безпосередню участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, позивач вважає, що має право на додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі 100000,00 гривень за період з 01.07.2023 року по 29.07.2024 року. Замість на те, відповідачем йому виплачувалась зазначена винагорода у розмірі 30000,00 гривень.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, апеляційний суд враховує наступне.

Згідно ч.ч. 1-3 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту, посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає у тому числі проходження військової служби.

За ч.ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

За п.п. 2, 3 постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам визначає Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджений наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260.

Згідно з п. 2, 8 розділу І Порядку № 260 грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення виплачується в межах асигнувань, передбачених у кошторисі військової частини на грошове забезпечення військовослужбовців. Грошове забезпечення виплачується: щомісячні основні та додаткові види - в поточному місяці за минулий; одноразові додаткові види - в місяці видання наказу про виплату або в наступному після місяця, в якому наказом оголошено про виплату (з урахуванням вимог Бюджетного кодексу України). Грошове забезпечення виплачується за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні на підставі наказу командира (начальника, керівника) (далі - командир). Грошове забезпечення командиру військової частини виплачується за місцем перебування на грошовому забезпеченні на підставі наказу вищого командира за підпорядкованістю.

Відповідно до п. 17 розділу І Порядку № 260 на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією держави-терориста російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Одночасно, військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

В подальшому строк дії воєнного часу неодноразово продовжувався та триває на дату розгляду даної справи. Отже, як у спірний період, так і нас час розгляду даної справи на території України діє особливий період.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінет Міністрів України 28 лютого 2022 року прийняв постанову № 168, пунктом 1 якої установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Ця постанова набрала чинності з дня її опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.

Постановами Кабінету Міністрів України від 07.03.2022 № 217, від 22.03.2022 № 350, від 01.04.2022 № 400, від 01.07.2022 № 754, від 07.07.2022 № 793, від 27.09.2022 № 1066, від 08.10.2022 № 1146, від 20.01.2023 № 43, № 836 від 09.08.2023, № 1001 від 15.09.2023, № 1162 від 07.11.2023, № 103 від 30.01.2024, № 419 від 12.04.2024, № 714 від 18.06.2024, № 1273 від 01.11.2024, № 1311 від 15.11.2024, № 77 від 24.01.2025 до вказаної постанови були внесені зміни та доповнення.

Отже, з 24.02.2022 року у військовослужбовців Збройних Сил України які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, виникло право на отримання додаткової винагороди в розмірі 100000, 00 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Підставою для нарахування та виплати такої винагороди є відповідний наказ командира, витяги з журналів ведення бойових дій.

Позивач зазначає про проходження військової служби на керівних посадах у складі військової частини НОМЕР_2 , правонаступником якої є відповідач, однак вказує про не отримання ним додаткової щомісячної винагороди в розмірі 100000,00 гривень, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 року у період з 01.07.2023 року по 29.07.2024 року.

Військовою частиною НОМЕР_1 у відзиві на позовну заяву зазначено, що витребувані ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 31 грудня 2024 року докази не можуть бути надані, у зв`язку з тим, що особова справа військовослужбовця ОСОБА_1 відсутня у військовій частині НОМЕР_1 , а знаходиться (зберігається) за місцем служби військовослужбовця, а саме: у військовій частині НОМЕР_3 . Також зазначено, що документи, які слугували підставою для нарахування та виплати додаткової грошової винагороди ОСОБА_1 за час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_2 до військової частини НОМЕР_1 не передавались.

Оскільки, ані позивачем, який служив на керівних посадах (заступник командира батальйону, заступник командира військової частини), ані відповідачем не надано доказів, які підтверджують право на виплату додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» саме в розмірі 100000 гривень, ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 04 лютого 2025 року судом витребувано у військових частин НОМЕР_3 та розформованої НОМЕР_2 такі докази:

- належним чином завірену копію особової справи ОСОБА_1 ;

- довідку про безпосередню участь в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії ОСОБА_1 у період з 01.07.2023 року по 29.07.2024 року;

- наказ про виплату додаткової винагороди згідно постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з 01.07.2023 року по 29.07.2024 року відносно ОСОБА_1 ;

- витяг з журналу бойових дій за період з липня 2023 року по липень 2024 року у частині, що стосується ОСОБА_1 ;

- рапорт безпосереднього командира про участь ОСОБА_1 у бойових діях у період з липня 2023 року по липень 2024 року;

- витяги з журналів ведення бойових дій військової частини НОМЕР_2 : №23/дск від 01.01.2023 року, №23/дск від 01.01.2024 року;

- витяги з бойових наказів (розпоряджень) командира військової частини НОМЕР_1 №266т/17т від 01.03.2023 року, №460т/13т від 19.02.2024 року;

- витяг із наказу про зарахування ОСОБА_1 до списків особового складу та на всі види забезпечення військової частини НОМЕР_1 ;

- витяг із наказу про виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу та всіх видів забезпечення військової частини НОМЕР_1 .

На виконання вимог ухвали суду Військовою частиною НОМЕР_3 надано лише особову справу позивача та довідку про правонаступництво розформованої частини.

Відповідачем, як правонаступником військової частини НОМЕР_2 , стосовно надання витягів з бойових наказів (розпоряджень) командира військової частини НОМЕР_1 №266т/17т від 01.03.2023 року, №460т/13т від 19.02.2024 року, повідомлено, що зазначеними бойовими наказами (розпорядженнями) визначено загальні завдання щодо організації ведення бойових дій командиром військової частини НОМЕР_2 . Накази (розпорядження), а також завдання визначені в них не стосувались безпосередньо ОСОБА_1 .

Крім того, позивачем в позовній заяві також не зазначено конкретних дат та місць, де саме він приймав участь у бойових діях та в чому вони полягали.

Тобто, сторонами не надано жодних достовірних, належних доказів про безпосередню участь позивача у конкретних бойових діях в спірний період.

Посилання позивача на те, що військова частина НОМЕР_2 була залучена до складу сил та засобів оперативно-тактичного угруповання « ІНФОРМАЦІЯ_1 », а пізніше «Донецьк», які брали безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, виконання завдань щодо ведення оборонних дій та утримання визначеного району оборони не є належним і допустим доказом безпосередньої участі позивача у бойових діях.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову.

Отже, спір за суттю вимог судом першої інстанції вирішений правильно, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого відсутні підстави для скасування рішення суду.

Керуючись ст.ст. 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 лютого 2025 року у справі № 200/9044/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Повний текст постанови складений 14 липня 2025 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді: Т.Г. Гаврищук

Е.Г. Казначеєв