Справа № 580/6139/25
Суддя: Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ
Дата ухвалення: 2025-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2025 року справа № 580/6139/25
м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кульчицького С.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулась фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Головного управління ДПС у Тернопільській області (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Тернопільській області від 01.04.2025 №7771/6/19-00-24-07-06 про анулювання реєстрації платників єдиного податку фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Тернопільській області вжити заходи щодо відновлення статусу фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 платника єдиного податку з 31.12.2024.

В обґрунтування позову зазначено, що граничний обсяг доходу для платників єдиного податку II групи становить 5921400,00 грн. ФОП ОСОБА_1 подано декларацію платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця за 2024 рік від 20.03.2025, відповідно до якої загальна сума задекларованого доходу становить 12320337,54 грн., яка помилково зазначена в декларації. У зв`язку із цим, у травні 2025 року подані уточнюючі декларації платника єдиного податку фізичної особи - підприємця другої групи за 2021 рік, 2022 рік, 2023 рік, 2024 рік врахувавши всі дані згідно договорів, прибуткових касових ордерів, банківських виписок, витягу РРО та на підставі книги обліку доходів платника єдиного податку, зокрема за 2024 рік, якою визначено обсяг доходу в сумі 5920337,54 грн. Таким чином, скоригований дохід позивача протягом 2024 року складає 5920337,54 грн., що є меншим граничного обсягу доходу для платників єдиного податку 2 групи, тому ФОП ОСОБА_1 має право з 01.01.2025 перебувати на спрощеній системі оподаткування на другій групі. Також зазначено, що прийняття контролюючим органом рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку можливе лише на підставі проведеної документальної перевірки відповідного платника податку та встановлених в ході такої перевірки порушень, відповідно до яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування. Водночас, спірне рішення прийняте за наслідками камеральної перевірки, що суперечить вимогам ПК України, Крім того, спірне рішення про анулювання реєстрації платників єдиного податку та Акт камеральної перевірки правомірності застосування спрощеної системи оподаткування прийняті в один день - 01.04.2025 і надіслані одним конвертом від 01.04.2025. Таким чином, ГУ ДПС у Тернопільській області, прийнявши рішення про анулювання реєстрації платників єдиного податку від 01.04.2025 в один день з Актом камеральної перевірки від 01.04.2025 завідомо позбавив позивача права на подачу заперечення на Акт камеральної перевірки. Отже, спірне рішення прийняте до спливу строку подачі позивачем заперечень проти висновків акту перевірки, а відтак прийняте з порушенням встановлених правил та процедур, передчасно, без дотримання права позивача на подачу та розгляд його заперечень, у зв`язку з чим є таким, що прийняте з порушенням закону, а відтак є протиправним та підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 04.06.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому проваджені).

24.06.2025 відповідач подав суду відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Вказував, що згідно поданої податкової декларації платника єдиного податку-фізичної особи-підприємця за 2024 рік № від 20.03.2025 позивач самостійно вказала, що загальна сума доходу за звітний податковий період становить 12320337,54 гривень, а отже нею підтверджено перевищення доходу, допустимого для платників єдиного податку другої групи. Щодо поданих уточнюючих декларацій, відповідач зазначає, що такі були подані після встановлених порушень та прийняття рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку другої групи. Також вказано, що контролюючий орган приймає рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку 1-3 групи у разі встановлення під час проведення перевірки факту наявності у платника податків перевищення протягом календарного року встановленого обсягу доходу платниками єдиного податку другої групи, що повинно бути зафіксовано у відповідному акті перевірки. При цьому, реєстрація платника єдиного податку анулюється з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. Таким чином, ФОП ОСОБА_1 дійшла помилкового висновку, що відповідачем мала бути проведена саме документальна перевірка, адже в жодній нормі немає вимоги до виду перевірки, як і до дати винесення рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку другої групи після проведення перевірки.

10.07.2025 позивачем подано додаткові пояснення, в яких зазначено, що в травні 2025 року позивачем подані уточнюючі декларації платника єдиного податку фізичної особи - підприємця другої групи за 2021 рік, 2022 рік, 2023 рік, 2024 рік врахувавши всі дані згідно Договорів, прибуткових касових ордерів, банківських виписок, витягу РРО. скориговану вище вказану операцію, зокрема:

за 2021 рік від 14.05.2025 №94355038, якою визначено обсяг доходу в сумі 4975243,48 грн. (1280343,48 грн. - сума коштів отримана по терміналу згідно банківської виписки за 2021 рік + 3695000,00 грн, - сума готівкових коштів отримана у 2021 році згідно Договору про надання послуг від 02.11.2021 №02/11/21;

за 2022 рік від 14.05.2025 №931519713, якою визначено обсяг доходу в сумі 5385800,00 грн. 3355709,02 грн - сума коштів отримана по терміналу згідно банківської виписки за 2022 рік + 2030000,00 грн. - сума готівкових коштів отримана у 2022 році згідно Договору про надання послуг від 07.02.2022 №07/02/22;

за 2023 рік від 14.05.2025 №93879575, якою визначено обсяг доходу в сумі 5566102,58 грн. 3478392,57 грн - сума коштів отримана по терміналу згідно банківської виписки за 2023 рік + 1412710,00 грн. - готівка через ППРО, + 675000,00 грн. - сума готівкових коштів отримана у 2023 році згідно Договору про надання послуг від 05.01.2023 року №05/01/23;

за 2024 рік від 14.05.2025, яка прийнята 14.05.2025 №94289897, якою визначено обсяг доходу в сумі 5920 337,54 грн. (12320337,54 грн. - сума коштів отримана через ППРО за готівку та по терміналу згідно банківської виписки за 2024 рік - 3695 000,00 грн. (сума готівкових коштів повернена у 2024 році згідно Додаткової угоди №2 від 29.03.2024 до Договору про надання послуг від 02.11.2021 №02/11/21) 2030000,00 грн. (сума готівкових коштів повернена у 2024 році згідно Додаткової угоди №2 від 29.03.2024 до Договору про надання послуг від 07.02.2022 №07/02/22) - 675000,00 грн. (сума готівкових коштів повернена у 2024 році згідно Додаткової угоди №2 від 29.03.2024 до Договору про надання послуг від 05.01.2023 №05/01/23).

Таким чином, скоригований дохід позивача протягом 2024 року складає 5920337,54 грн., що є меншим граничного обсягу доходу для платників єдиного податку 2 групи, тому ФОП ОСОБА_1 має право з 01.01.2025 перебувати на спрощеній системі оподаткування на другій групі.

Оцінивши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд встановив таке.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) зареєстрована фізичною особою-підприємцем 25.01.2021 та згідно заяви від 25.01.2021 №52 з 01.02.2021 перебуває на спрощеній системі оподаткування 2 групи за ставкою 20% єдиного податку.

На підставі 20.1.4 ст.20 ПК України службові особи відповідача здійснили камеральну перевірку позивача щодо правомірності застосування спрощеної системи оподаткування.

За її наслідками складений акт від 01.04.2025 №4659/19-00-24-07/ НОМЕР_1 (далі акт перевірки), яким встановлено порушення позивачем вимог підп.2 п.291.4 ст.291, п.293.8 ст.293, підп.298.2.3 ст.298 ПК України. Відповідно до підп.3 п.299.10, 299.11 ст.299 ПК України реєстрація платником єдиного податку ФОП ОСОБА_1 підлягає анулюванню шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу.

На підставі зазначеного акту перевірки відповідач прийняв спірне рішення від 01.04.2025 №7771/6/19-00-24-07-06 про анулювання реєстрації платником єдиного податку фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку з 31.12.2024.

Не погоджуючись із цим рішенням, позивач звернулась в суд з позовом.

Надаючи оцінку спірному рішенню в контексті позовних вимог, суд зазначає таке.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає ПК України (у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин).

Глава 1 розділу XIV ПК України регулює питання спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності.

Відповідно до пункту 291.3 статті 291 ПК України юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Відповідно до підпункту 3 пункту 299.10 статті 299 ПК України реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у разі: у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 та підпунктом 298.8.6 пункту 298.8 статті 298 цього Кодексу.

Підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 Податкового кодексу України визначено, що платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у таких випадках та в строки:

1) у разі перевищення протягом календарного року встановленого обсягу доходу платниками єдиного податку першої і другої груп та нездійснення такими платниками переходу на застосування іншої ставки - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) кварталом, у якому відбулося таке перевищення;

2) у разі перевищення протягом календарного року обсягу доходу, встановленого підпунктом 3 пункту 291.4 статті 291 цього Кодексу, платниками єдиного податку першої і другої груп, які використали право на застосування інших ставок, встановлених для третьої групи, - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) кварталом, у якому відбулося таке перевищення;

3) у разі перевищення протягом календарного року встановленого обсягу доходу платниками єдиного податку третьої групи (крім платників єдиного податку третьої групи - електронних резидентів (е-резидентів), - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) кварталом, у якому відбулося таке перевищення;

4) у разі застосування платником єдиного податку іншого способу розрахунків, ніж зазначені у пункті 291.6 статті 291 цього Кодексу (крім платників єдиного податку третьої групи - електронних резидентів (е-резидентів), - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, у якому допущено такий спосіб розрахунків;

5) у разі здійснення видів діяльності, які не дають права застосовувати спрощену систему оподаткування, або невідповідності вимогам організаційно-правових форм господарювання - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, у якому здійснювалися такі види діяльності або відбулася зміна організаційно-правової форми;

6) у разі перевищення чисельності фізичних осіб, які перебувають у трудових відносинах з платником єдиного податку, - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, у якому допущено таке перевищення;

7) у разі здійснення видів діяльності, не зазначених у реєстрі платників єдиного податку (крім платників єдиного податку третьої групи - електронних резидентів (е-резидентів) - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, у якому здійснювалися такі види діяльності;

8) у разі наявності податкового боргу у розмірі, що перевищує суму, визначену абзацом третім пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу, на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів - в останній день другого із двох послідовних кварталів;

8-1) у разі наявності податкового боргу з єдиного податку у платника єдиного податку, який самостійно визначив позитивне значення різниці між сумою загального мінімального податкового зобов`язання та загальною сумою сплачених податків, зборів, платежів та витрат на оренду земельних ділянок за останній податковий (звітний) рік, на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів - в останній день другого із двох послідовних кварталів;

9) у разі здійснення платниками першої або другої групи діяльності, яка не передбачена у підпунктах 1 або 2 пункту 291.4 статті 291 цього Кодексу відповідно, - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) кварталом, у якому здійснювалася така діяльність;

10) у разі набуття платником податку статусу резидента Дія Сіті - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) кварталом, у якому платник податку набув статус резидента Дія Сіті.

Згідно з пунктом 299.11 статті 299 ПК України у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої - третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. У такому випадку суб`єкт господарювання має право обрати або перейти на спрощену систему оподаткування після закінчення чотирьох послідовних кварталів з моменту прийняття рішення контролюючим органом.

Аналіз вказаних вище норм свідчить про те, що виявлення порушень платником єдиного податку першої - третьої груп вимог, встановлених Главою 1 розділу XIV ПК України можливе лише під час проведення перевірок.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Суд наголошує на тому, предметом спору у цій справі є правомірність прийняття відповідачем рішення про анулювання ФОП ОСОБА_1 статусу платника єдиного податку.

Підставою прийняття відповідачем такого рішення стали висновки акта камеральної перевірки правомірності перебування позивача на спрощеній системі оподаткування.

Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у постанові від 21 лютого 2020 року у справі № 826/17123/18 сформував правовий висновок, відповідно до якого незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

У постанові від 22 вересня 2020 року у справі № 520/8836/18 Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду, окрім наведених вище висновків, погодився із висновками судів попередніх інстанцій про те, що перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України.

Невиконання вимог закону щодо підстави для проведення документальної позапланової перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та не породжує жодних правових наслідків такої перевірки, акт перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення, прийняте за наслідками такої перевірки та на підставі акта перевірки, який є недопустимим доказом, не може вважатись правомірним та підлягає скасуванню. Встановлені судами обставини щодо протиправності призначення та проведення відповідачем перевірки, за наслідками якої і було прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, є достатніми для висновку про протиправність податкового повідомлення-рішення.

Зміст висновків наведених постанов свідчить про те, що установивши порушення процедури проведення перевірки, її підстав, наслідком чого є визнання протиправними її результатів, до аналізу інших обставин, що слугували підставою ухвалення суб`єктом владних повноважень індивідуальних актів, суд може не переходити з огляду на викладену вище сталу і послідовну практику Верховного Суду, відступу від якої у встановленому законом порядку не здійснювалося.

Також суд звертає увагу на те, що Верховний Суд у постанові від 18 березня 2025 року у справі №160/21398/24 при розгляді подібної адміністративної справи сформував наступні висновки: реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у встановлених законом випадках. При цьому, прийняття контролюючим органом рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку можливе лише на підставі проведеної документальної перевірки відповідного платника податку та встановлених в ході останньої порушень, відповідно до яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування.

Також ці висновки викладені у постановах Верховного Суду від 26 лютого 2019 року у справі №805/1396/17-а, від 05 лютого 2019 року у справі №805/206/17-а, від 24 січня 2019 року у справі №813/1346/18, від 05 червня 2018 року у справі №813/4266/17.

Відповідно, єдиним законним способом реалізації владних управлінських функцій є проведення документальної перевірки на підставі якої встановлюється, що платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування (бути платником єдиного податку), як наслідок - прийняття рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку, шляхом виключення з реєстру платників цього податку.

Повертаючись до обставин, цієї справи суд зазначає, що акт перевірки від 01.04.2025 №4659/19-00-24-07/, на підставі якого прийняте спірне рішення, складений за наслідками камеральної перевірки позивача.

При цьому, матеріали справи не містять доказів проведення документальної перевірки позивача зі спірного питання.

З огляду на наведене, акт камеральної перевірки від 01.04.2025 №4659/19-00-24-07/ не породжує жодних наслідків, а відтак прийняте на його підставі спірне рішення від 01.04.2025 №7771/6/19-00-24-07-06 є протиправним.

Крім того, відповідно до п.76.2 статті 76 ПК України порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.

Згідно з п.86.2 статті 86 ПК України за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Пунктом 86.7 статті 86 ПК України визначено, що у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення та/або додаткові документи розглядаються контролюючим органом протягом семи робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Платник податків (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень та/або додаткових документів, про що такий платник податків зазначає у запереченнях та/або листі про надання додаткових документів в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу.

У разі якщо платник податків виявив бажання брати участь у розгляді його заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів, зазначивши про це в запереченні та/або листі про надання додаткових документів у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, контролюючий орган зобов`язаний повідомити такому платнику податків про місце і час проведення такого розгляду. Таке повідомлення надсилається платнику податків не пізніше наступного робочого дня з дня отримання від нього заперечень та/або листа про надання додаткових документів у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, але не пізніше ніж за чотири робочі дні до дня їх розгляду. Повідомлення має бути надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Участь керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу у розгляді заперечень платника податків до акта перевірки є обов`язковою. Такі заперечення є невід`ємною частиною акта (довідки) перевірки.

Рішення про визначення грошових зобов`язань приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу з урахуванням результатів розгляду заперечень платника податків (у разі їх наявності). Платник податків або його законний представник може бути присутнім під час прийняття такого рішення.

Відповідно до п.86.8 статті 86 ПК України податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Указаними вище нормами ПК України чітко встановлено строки та порядок прийняття податкових повідомлень-рішень за результатами проведення контролюючим органом, в даному випадку, камеральної перевірки.

При цьому, нормами ПК України не передбачено права контролюючих органів, відступлення від вказаного порядку чи строків. Винятком неприйняття контролюючим органом податкового повідомлення-рішення протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки, є лише подання таким платником податків заперечення до акта перевірки та/або додаткових документів.

Судом встановлено, що акт камеральної перевірки правомірності застосування спрощеної системи оподаткування №4659/19-00-24-07/ та спірне рішення №7771/6/19-00-24-07-06 про анулювання позивачу реєстрації платника єдиного податку та прийняті в один день 01.04.2025.

Отже, позивач був позбавлений права надання заперечення на акт перевірки, а спірне рішення прийняте до спливу строку подачі позивачем заперечень проти висновків акту перевірки, тобто без дотримання вимог п. 86.7. та 86.8. статті 86 ПК України.

А відтак прийняте з порушенням встановлених правил та процедур, передчасно - без дотримання права позивача на подачу та розгляд його заперечень, що є передумовою прийняття спірного рішення, у зв`язку з чим є таким, що прийняте з порушенням закону, а відтак є протиправним та підлягає скасуванню, як передчасно прийняте.

Верховний Суд вже робив висновок щодо такого застосування норм пунктів 86.7 та 86.8 статті 86 ПК України у подібних правовідносинах, зокрема, у постановах від 15 січня 2019 року у справі №826/3576/15, від 09 квітня 2019 року у справі №826/19830/16, від 17 лютого 2020 року у справі №808/7101/15, від 28 вересня 2020 року у справі №520/2305/19.

Суд також враховує, що підставою прийняття спірного рішення, на думку контролюючого органу стало перевищення позивачем граничної суми отриманого доходу, встановленого для 2 групи платника єдиного податку.

Так, відповідно до підп.2 п.291.4. ст.291 ПК України суб`єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на такі групи платників єдиного податку: друга група - фізичні особи - підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв: не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб; обсяг доходу не перевищує 834 розміри мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Суд встановив, що ФОП ОСОБА_1 подано декларацію платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця за 2024 рік від 20.03.2025, яка прийнята 20.03.2025 за №94279998.

Загальна сума задекларованого доходу (рядок 8 Декларації) становить 12320337,54 грн.

У подальшому, позивачем подані уточнюючі декларації платника єдиного податку фізичної особи - підприємця другої групи, зокрема за 2024 рік від 14.05.2025, якою визначено обсяг доходу в сумі 5920337,54 грн.

Відповідно до п.50.1. ст.50 ПК України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Вищевказаний уточнюючий розрахунок прийнятий контролюючим органом 14.05.2025 за №94289897, а отже має бути врахований під час податкового обліку діяльності позивача.

Таким чином, скоригований дохід позивача протягом 2024 року складає 5920337,54 грн., що є меншим граничного обсягу доходу для платників єдиного податку 2 групи, тому, на переконання суду, ФОП ОСОБА_1 має право з 01.01.2025 перебувати на спрощеній системі оподаткування на другій групі.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що спірне рішення прийняте всупереч вимогам ПК України, а тому є протиправним і підлягає скасуванню.

При цьому, ефективним способом захисту порушеного права позивача зобов`язання відповідача відновити позивачу статус фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 платника єдиного податку 2 групи з 31.12.2024.

Отже, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому суд дійшов висновку стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в сумі 3028,00 грн.

Керуючись ст. 6, 9, 14, 241-246, 255, 295, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління ДПС у Тернопільській області від 01.04.2025 №7771/6/19-00-24-07-06 про анулювання реєстрації платником єдиного податку 2 групи фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління ДПС у Тернопільській області (46003, м. Тернопіль, вул. Білецька, буд.1, ) поновити з 31.12.2024 фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) статус платника єдиного податку 2 групи.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Тернопільській області (46003, м. Тернопіль, вул. Білецька, буд.1, ) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 3028,00 грн (три тисячі двадцять вісім гривень 00 коп.).

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 30 днів з складення повного тексту судового рішення.

Суддя Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ