Справа № 160/20324/25
Суддя: Неклеса Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Неклеса О.М., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Позаштатної постійно діючою гарнізонною військово-лікарською комісією №2 Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною та скасування довідки, зобов`язання вчинити певні дії,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Позаштатної постійно діючою гарнізонною військово-лікарською комісією №2 Військової частини НОМЕР_1 , в якій позивач просить:
1. Визнати протиправною та скасувати довідку №2025-0513-1108-5682-0 від 13.05.2025
року Позаштатної постійно діючою гарнізонною військово-лікарською комісією №2 в/ч НОМЕР_2 про придатність ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 до військової служби.
2. Зобов`язати Позаштатну постійно діючу гарнізонну військово-лікарську комісію №2 в/ч НОМЕР_1 повторно провести медичний огляд ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 та прийняти відповідне рішення щодо визначення ступеня придатності до військової служби ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 у відповідності до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 №402.
Разом із позовною заявою було подано заяву про забезпечення позову, в якій позивач просить вжити заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії довідки №2025-0513-1108-5682-0 від 13.05.2025 року Позаштатної постійно діючою гарнізонною військово-лікарською комісією №2 в/ч НОМЕР_1 про придатність ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 до військової служби.
Подана заява обґрунтована тим, що у разі незастосування заходів забезпечення позову у вигляді зупинення дії оскаржуваного рішення ВЛК, а також призову до не військових частин забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрів, закладів (установ), медичних підрозділів, підрозділів логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони, буде унеможливлений ефективний захист/поновлення прав позивача, а також можлива загроза його життю та здоров`ю через нездатність нести військову службу та/або погіршення стану здоров`я.
Суд, проаналізувавши мотиви, якими заявник обґрунтовує подану заяву про забезпечення позову, дійшов висновку, що доводи й аргументи заявника не є достатніми та переконливими для висновку про наявність підстав для застосування заходів забезпечення позову за правилами, встановленими статтями 150-151 КАС України, адже мотиви заяви про забезпечення позову ґрунтується виключно на припущеннях заявника про те, що відповідачем можуть здійснюватися заходи щодо призову його на військову службу під час мобілізації в особливий період, які можуть порушити права та інтереси позивача або істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист та поновлення його порушених прав або інтересів до ухвалення рішення в адміністративній справі.
Разом з цим, матеріали справи не містять будь-яких доказів, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, зокрема, останнім не надано доказів отримання ним повістки про виклик до територіального центру комплектування з метою мобілізації, або доказів вчинення відповідачем будь-яких дій щодо переміщення позивача до військової частини з метою проходження ним військової служби в ЗСУ тощо.
Слід зазначити, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не можуть вирішуватись ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.
Суд, який застосовує заходи забезпечення позову з підстав очевидності ознак протиправності оскарженого рішення, на основі наявних у справі доказів повинен бути переконаний, що рішення явно суперечить вимогам закону за критеріями, передбаченими частиною другою статті 2 Кодекс адміністративного судочинства України, порушує права, свободи або інтереси позивача і вжиття заходів забезпечення позову є способом запобігання істотним та реальним негативним наслідкам цього порушення. Твердження про очевидність порушення до розгляду справи по суті є висновком, який свідчить про правову позицію суду наперед. Тому застосування заходів забезпечення позову з цієї підстави допускається у виключних випадках.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду від 11.10.2023 року у справі №300/5005/22.
Зазначені позивачем обставини не дають підстави для висновку про необхідність вжиття заходів забезпечення позову, оскільки ризик настання для позивача негативних наслідків при невжитті заходів забезпечення позову не підтверджено.
Оцінивши наведені доводи заявника, суд дійшов висновку, щодо їх необґрунтованості, оскільки висновки щодо очевидності ознак протиправності Довідки №2025-0513-1108-5682-0 від 13.05.2025 року Позаштатної постійно діючою гарнізонною військово-лікарською комісією №2 в/ч А46І5 можуть бути зроблені лише на підставі дослідження поданих сторонами доказів у справі під час судового розгляду.
Отже, відсутні станом на день постановлення цієї ухвали підстави для висновку, що існуватиме неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття заходів забезпечення позову, а також що існуватиме необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача у майбутньому, оскільки позивачем не обґрунтовано невідворотність настання стверджуваних наслідків без застосування заходів забезпечення позову.
Крім того, суд зазначає, що можливе настання негативних наслідків не є беззаперечним доказом для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову. Суд здійснює захист реально порушених прав, а не тих, які ймовірно може бути порушено у майбутньому.
Суд зазначає, що необґрунтоване вжиття заходів забезпечення позову може привести до негативних правових наслідків для позивача та/чи відповідача, а також інших осіб, що не є сторонами провадження.
Крім того, суд зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову у запропонований позивачем спосіб фактично вирішило б спір по суті, що суперечить меті застосування статті 150 КАС України.
Отже, суд вважає, що позивачем не надано до суду обґрунтованих доводів та доказів необхідності вжиття заходів забезпечення позову, що не дає можливості встановити існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.
З огляду на вищевикладене, враховуючи обсяг заявлених позовних вимог, виходячи з принципу співмірного вжиття заходів забезпечення позову, та з огляду на приписи статті 150 КАС України, за відсутності обґрунтованих підстав та доказів на підтвердження доводів, викладених у заяві про забезпечення позову, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 150, 154, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Позаштатної постійно діючою гарнізонною військово-лікарською комісією №2 Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною та скасування довідки, зобов`язання вчинити певні дії,- відмовити.
Ухвала суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, передбачені статтями 256 та 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Звернути увагу учасників справи, що відповідно до частини 7 статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Повний текст ухвали складено та підписано 15.07.2025 року.

Суддя О.М. Неклеса