Справа № 380/19888/24
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2025 рокуЛьвівСправа № 380/19888/24 пров. № А/857/10426/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.,

суддів: Заверухи О.Б., Матковської З.М.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2025 року (головуюча суддя: Кондратюк Ю.С., місце ухвалення - м. Львів) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив:

ОСОБА_1 , 24.09.2024 звернувся з позовом до суду, в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з урахуванням довідок про заробітну плату за роботу в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, а саме: довідки № 47 від 02.03.2021 (за період роботи з 12.08.1986 по 31.08.1987 та з 01.09.1987 по 05.12.1990), виданої ПАТ «Славнафта - Мегіоннафтогазгеологія»; довідки № 64 від 21.04.2021 (за період роботи з 13.04.2012 по 08.04.2013), виданої ТзОВ «Бурова сервісна компанія НОРД-ОСТ ГЕО»; довідки № 144 від 31.12.2014 (за період роботи з 04.04.2014 по 31.12.2014), виданої ТзОВ «Управління бурових робіт-1»; довідки № 252 від 30.09.2017 (за період роботи з 01.03.2015 по 30.09.2017), виданої ТзОВ «Управління бурових робіт-1»; довідки № 3С063 від 04.04.2020 (за період роботи з 01.10.2017 по 04.04.2020), виданої ТзОВ «ДрімНафта»; довідки № 049 від 15.03.2022 (за період роботи з 25.01.2021 по 15.03.2022), виданої ТзОВ «Урайська сервісна бурова компанія», починаючи з 21.08.2023, з урахуванням фактично виплачених сум.

Обґрунтовує позов тим, що звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про перерахунок його пенсії за віком та її виплату, з урахуванням заробітної плати за періоди роботи у російській федерації, проте отримав відмову. Таку відмову вважає протиправною та просить позов задовольнити.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2025 року у задоволенні позову відмовлено.

Із цим рішенням суду першої інстанції не погодився позивач та оскаржив в апеляційному порядку. Вважає його таким, що прийняте з порушенням норм матеріального права, а тому просить скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги повністю.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт покликається на підстави аналогічні викладеним у позовній заяві.

Позивач, 26.06.2025 подав додаткові пояснення, в яких покликається на те, що спірні періоди його роботи підлягають кратному обчисленню, в саме один рік роботи в указаний період за один рік і шість місяців, зарахувавши їх до його страхового стажу.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з таких мотивів.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки, довідки № 64 від 21.04.2021; № 144 від 31.12.2014; № 252 від 30.09.2017; № 3С063 від 04.04.2020; № 049 від 15.03.2022 не містять жодних відомостей про заробітну плату та періоди роботи позивача після 1 січня 1992 року, зокрема: з 13.04.2012 по 08.04.2013, з 01.04.2014 по 31.12.2014, з 01.03.2015 по 30.09.2017, з 01.10.2017 по 04.04.2020, з 25.01.2021 по 15.03.2022, тому такі правомірно не зараховано до його страхового стажу. Крім того, ОСОБА_1 не заявлено вимоги про зарахування страхового стажу за спірні періоди і як наслідок, відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області з 10.05.2023 та одержує пенсію за віком відповідно до статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», як учасник бойових дій.

Позивач, 17.05.2022 вперше звернувся до органів Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах (пільгова робота в російській федерації) через веб-портал надання електронних послуг Пенсійного фонду України.

Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області прийняло рішення № 16 від 25.05.2022, яким відмовило ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Рішення мотивоване тим, що за поданими документами до страхового стажу не зараховано період роботи в колгоспі «Зоря комунізму» з 10.12.1990 по 14.02.1992, оскільки відсутня довідка про встановлений та відпрацьований мінімум вихододнів у цьому господарстві.

Пільговий стаж становить 00років 00 місяців 00 днів.

До пільгового стажу не враховано періоди роботи: з 12.08.1986 по 31.08.1987 та з 01.09.1987 по 05.12.1990, оскільки в пільговій довідці № 47 від 02.03.2021 відсутні підписи посадових осіб підприємства; з 13.04.2012 по 08.04.2013 відповідно до довідки № 64 від 21.04.2021, з 04.04.2014 по 31.12.2014, відповідно до довідки № 144 від 31.12.2014, з 01.03.2015 по 30.09.2017, відповідно до довідки № 252 від 30.09.2017 з 01.10.2017 по 04.04.2020, відповідно до довідки № 3063 від 04.04.2020, з 25.01.2021 по 15.03.2022, відповідно до довідки № 049 від 15.03.2022, оскільки відсутні накази про результати атестації робочих місць та додатки до наказів по підприємствах із переліком робочих місць, професій працівникам, яких підтверджено право позивача на пільгове пенсійне забезпечення.

Отже, право позивача на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, згідно статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відсутнє.

ОСОБА_1 , 10.05.2023 звернувся до органів Пенсійного фонду, через веб-портал надання електронних послуг Пенсійного фонду України із заявою про призначення йому пенсії за віком. До заяви долучено посвідчення ОСОБА_1 учасника бойових дій серія НОМЕР_1 видане 20.04.2023 та довідку від 07.05.2023 № 994 про безпосередню участь особи в заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населенні та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

Рішенням від 18.05.2023 № 16 ОСОБА_1 з 10.05.2023 призначено пенсію за віком відповідно до статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», як учаснику бойових дій.

Позивач, 21.08.2023 подав заяву до відповідача щодо зарахування страхового стажу в повному обсязі згідно трудової книжки та наданих довідок про заробітну плату, атестацію робочого місця.

Листом від 04.09.2023 відповідач повідомив, що пенсії громадянам, які працювали на території російської федерації, призначаються на умовах, визначених Законом № 1058. Строки призначення пенсії визначаються відповідно до статті 45 Закону № 1058.

При цьому:

- до страхового стажу зараховуються періоди роботи (служби) на території РРФСР по 31 грудня 1991 року;

- заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії враховується за періоди страхового стажу, набутого на території України, на умовах, визначених частиною першою статті 40 Закону № 1058.

Тому, до страхового стажу позивача не враховано періоди роботи в російській федерації з 13.04.2012 по 08.04.2013, з 10.04.2013 по 25.09.2013, з 01.04.2014 по 31.12.2014, з 01.03.2015 по 30.09.2017, з 01.10.2017 по 04.04.2020,·з 25.01.2021 по 15.03.2022.

Страховий стаж, врахований при обчисленні пенсії, становить 31 рік 01 місяць 0 день (враховано по 30.04.2023). Коефіцієнт страхового стажу - 0,31083.

Пенсія обчислена з врахуванням заробітку за періоди роботи з 01.07.2000 по 29.02.2012, з 01.09.2020 по 31.12.2020, з 01.04.2022 по 30.04.2023 за даними персоніфікованого обліку (індивідуальний коефіцієнт заробітної плати - 1,72084).

Середньомісячний заробіток, визначений із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, 12236,71 грн (за 2020-2022 роки), становить 21057,42 грн (12236,71 грн. х 1,72084).

Розмір пенсійної виплати з 10.05.2023 становить 7108,53 грн, а саме:

6545,28 грн - основний розмір пенсії за віком (21057,42 х 0,31083);

40,00 грн - цільова допомога учасникам бойових дій;

523,25 грн - підвищення учасникам бойових дій (1 категорія) (25% від 2093 грн).

Розмір пенсії обчислено відповідно до норм чинного законодавства, на підставі поданих документів про стаж та заробітну плату.

Вважаючи дії пенсійного органу протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон № 1058-IV), визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Періоди, з яких складається страховий стаж, визначені у статті 24 Закону № 1058-IV, відповідно до частини четвертої якої, періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно з абзацами 2, 3 ст. 6 Угоди між Урядом України і Урядом російської федерації «Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн» від 14.01.1993 трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством. Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.

Абзацом 2 ст. 4 зазначеної угоди передбачено, що трудова діяльність працівника оформлюється трудовим договором (контрактом), укладеним з роботодавцем згідно з трудовим законодавством сторони працевлаштування. Роботодавець реєструє укладені трудові договори (контракти) в установах, визначених уповноваженими органами.

Отже, наведені положення вказаних міжнародних договорів передбачають, що стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховуються при встановленні права на пенсію і її обчисленні.

Згідно із пунктом 5 Розділу XV Прикінцевих положень Закону № 1058-IV період роботи до 01.01.1991 в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 01.01.1991.

Порядок надання пільг особам, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, встановлено Указами Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» та від 26.09.1967 «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», а також Інструкцією про порядок надання пільг, затвердженою постановою Держкомпраці і Президії ВЦРПС від 16.12.1967 № 530/П-28.

Відповідно до пункту 3 постанови Ради Міністрів СРСР від 10.02.1960 № 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» кожний рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі після 01.03.1960 року - за 1 рік і 6 місяців при нарахуванні стажу для отримання пенсії за віком та по інвалідності.

Згідно із статтю 3 Тимчасової угоди між Урядом України та Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, які прирівняні до даних районі, в галузі пенсійного забезпечення від 19.01.1993 при призначенні пенсії у відповідності із статтею 1 цієї Тимчасової Угоди на території України, компетентні органи Російської Федерації відшкодують витрати на виплату цієї пенсії у тій її частині, яка відповідає тривалості трудового стажу, виробленого в районах Крайньої Півночі або в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, починаючи з 01.01.1991. У цьому випадку частина пенсії, яка відповідає тривалості трудового стажу, виробленого в районах Крайньої Півночі або в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, обчислюються за нормами законодавства Російської Федерації. Порядок відшкодування витрат на виплату зазначених вище пенсій регулюються спеціальною Угодою між компетентними органами Сторін. Відшкодування витрат у відповідності із пунктом 1 цієї статті здійснюється до виникнення права на пенсійне забезпечення згідно законодавства України (з врахуванням Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992).

Тобто, вказана Тимчасова угода надає громадянам Сторін цієї угоди право на достроковий вихід на пенсію по старості (за віком) за вказаних у статті 1 угоди умов, а також визначає порядок реалізації цього права.

Стаття 1 Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць СНД в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 (далі - Угода від 13.03.1992) закріплює принцип територіальності, згідно з яким пенсійне забезпечення громадян держав-учасників здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Статтею 3 Угоди від 13.03.1992 також передбачено, що всі витрати, пов`язані зі здійсненням пенсійного забезпечення за цією Угодою, несе держава, що надає забезпечення. Взаємні розрахунки не проводяться, якщо інше не передбачено двосторонніми угодами.

Статтею 3 Тимчасової Угоди між Урядом України та Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі, та в місцевостях, які прирівняні до даних районів, в галузі пенсійного забезпечення від 15.01.1993 передбачено, що при призначенні пенсії у відповідності із статтею 1 цієї Тимчасової Угоди на території України, компетентні органи Російської Федерації відшкодують витрати на виплату цієї пенсії у тій її частині, яка відповідає тривалості трудового стажу, виробленого в районах Крайньої Півночі або у місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, починаючи з 01.01.1991. У цьому випадку частина пенсії, яка відповідає тривалості трудового стажу, виробленого у районах Крайньої Півночі або у місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, обчислюється за нормами законодавства Російської Федерації.

Так, Верховний Суд у справах № 302/662/17-а, № 263/13671/16-а, № 352/1612/15а (2а/352/70/15), № 348/2208/16-а, № 265/6105/16-а дійшов висновку, що для обчислення пільгового стажу при роботі в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до неї, повинні бути надані або трудова книжка або письмовий трудовий договір або довідка, в якій зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. Тобто достатньо одного із перерахованих документів, а не їх сукупність.

Разом з цим такі висновки Верховного Суду сформовані у правовідносинах, які стосувались обчислення пільгового стажу при роботі в районах Крайньої Півночі за періоди такої роботи до 01.01.1991.

Водночас, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що у справі, яка розглядається спір виник щодо визначення трудового стажу, відпрацьованого в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі як:

до 01.01.1991 (період роботи: з 12.08.1986 по 31.08.1987 та з 01.09.1987 по 05.12.1990);

так і після 01.01.1991 (період роботи: з 13.04.2012 по 08.04.2013; 04.04.2014 по 31.12.2014; 01.03.2015 по 30.09.2017; 01.10.2017 по 04.04.2020; 25.01.2021 по 15.03.2022).

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встанолюється Кабінетом Міністрів України.

Аналогічне положення міститься у п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 (далі - Порядок № 637).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно записів трудової книжки ОСОБА_1 № НОМЕР_2 (а. с. 20-23), позивач:

з 12.08.1986 по 31.08.1987 та з 01.09.1987 по 05.12.1990 працював у ПАТ «Славнафта - Мегіоннафтогазгеологія»;

з 13.04.2012 по 08.04.2013 у ТзОВ «Бурова сервісна компанія НОРД-ОСТ ГЕО».

Згідно записів трудової книжки ОСОБА_1 № НОМЕР_3 (а. с. 24-25), позивач працював:

з 01.04.2014 по 31.12.2014 в «Управління бурових робіт-1»;

з 01.03.2015 по 30.09.2017 у ТзОВ «Управління бурових робіт-1»; з 01.10.2017 по 04.04.2020 у ТзОВ «ДрімНафта»;

з 25.01.2021 по 15.03.2022 у ТзОВ «Урайська сервісна бурова компанія».

Відповідач на звернення позивача щодо обчислення страхового стажу, у листі від 04.09.2023 за № 23612-2397/К-52/8/1300/23, відмовив у зарахуванні до страхового стажу позивача період його роботи з 12.08.1986 по 31.08.1987 та з 01.09.1987 по 05.12.1990 в пільговому обчисленні. Крім цього, до страхового стажу позивача не враховано періоди роботи з 13.04.2012 по 08.04.2013, з 10.04.2013 по 25.09.2013, з 01.04.2014 по 31.12.2014, з 01.03.2015 по 30.09.2017, з 01.10.2017 по 04.04.2020,·з 25.01.2021 по 15.03.2022.

Разом з тим, за встановлених обставин, у контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, враховуючи практику Верховного Суду у цій категорії справ, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що період роботи позивача з 12.08.1986 по 31.08.1987 та з 01.09.1987 по 05.12.1990 підлягає зарахуванню до його страхового стажу в пільговому обчисленні, тобто за кожний рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі - 1 рік і 6 місяців при нарахуванні стажу для отримання пенсії.

Натомість, період роботи позивача з 13.04.2012 по 08.04.2013; 04.04.2014 по 31.12.2014; 01.03.2015 по 30.09.2017; 01.10.2017 по 04.04.2020; 25.01.2021 по 15.03.2022 підлягає зарахуванню при нарахуванні стажу для отримання пенсії, однак без урахування пільгового обчислення.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає, що дії пенсійного органу щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 в пільговому обчисленні, тобто за кожний рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі - 1 рік і 6 місяців, за період з 12.08.1986 по 31.08.1987 та з 01.09.1987 по 05.12.1990 є протиправними.

Крім цього, протиправними є дії відповідача і щодо не зарахування до страхового стажу позивача періодів його роботи з 13.04.2012 по 08.04.2013; 04.04.2014 по 31.12.2014; 01.03.2015 по 30.09.2017; 01.10.2017 по 04.04.2020; 25.01.2021 по 15.03.2022 без урахування пільгового обчислення.

Також, суд апеляційної інстанції зазначає, що позивач у спірних правовідносинах просив здійснити перерахунок та виплату пенсії з урахуванням довідок про заробітну плату за роботу в місцевостях, а саме на підставі:

- довідки № 47 від 02.03.2021 (за період роботи з 12.08.1986 по 31.08.1987 та з 01.09.1987 по 05.12.1990), виданої ПАТ «Славнафта - Мегіоннафтогазгеологія» (а.с. 27);

- довідки № 64 від 21.04.2021 (за період роботи з 13.04.2012 по 08.04.2013), виданої ТзОВ «Бурова сервісна компанія НОРД-ОСТ ГЕО» (а.с. 32);

- довідки № 144 від 31.12.2014 (за період роботи з 04.04.2014 по 31.12.2014), виданої ТзОВ «Управління бурових робіт-1» (а.с .38);

- довідки № 252 від 30.09.2017 (за період роботи з 01.03.2015 по 30.09.2017), виданої ТзОВ «Управління бурових робіт-1» (а.с. 45);

- довідки № 3С063 від 04.04.2020 (за період роботи з 01.10.2017 по 04.04.2020), виданої ТзОВ «ДрімНафта» (а.с. 62);

- довідки № 049 від 15.03.2022 (за період роботи з 25.01.2021 по 15.03.2022), виданої ТзОВ «Урайська сервісна бурова компанія» (а.с. 77).

Однак, позивач звертаючись з позовом до суду не ставив питання про зарахування спірних періодів його роботи до страхового стажу.

Разом з тим, оскільки судом апеляційної інстанції встановлено протиправність дій пенсійного органу щодо не зарахування спірних періодів роботи ОСОБА_1 до його страхового стажу, що безпосередньо впливає на обчислення пенсії позивача, а тому суд апеляційної інстанції, в силу вимог ч. 2 ст. 9 КАС України, вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, для ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача, які порушені з боку суб`єкта владних повноважень.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає, що належним способом захисту порушених прав позивача буде часткове задоволення позовних вимог, шляхом визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо обчислення страхового стажу ОСОБА_1 та відмови у перерахунку його пенсії, які викладені у листі від 04.09.2023 № 23612-2397/К-52/8/1300/23, зобов`язання відповідача зарахувати період роботи позивача з 12.08.1986 по 31.08.1987 та з 01.09.1987 по 05.12.1990 до його страхового стажу в пільговому обчисленні за кожний рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі - 1 рік і 6 місяців та зарахувати період роботи позивача з 13.04.2012 по 08.04.2013; 04.04.2014 по 31.12.2014; 01.03.2015 по 30.09.2017; 01.10.2017 по 04.04.2020; 25.01.2021 по 15.03.2022 до його страхового стажу без урахування пільгового обчислення та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з урахуванням довідок про заробітну плату.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову, допустив невідповідність своїх висновків обставинам справи та неправильно застосував норми матеріального, що відповідно до приписів ст. 317 КАС України є підставою для скасування судового рішення та прийняття постанови про часткове задоволення позову.

Згідно з ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат (частина 6 статті 139 КАС України).

Матеріалами справи підтверджено, що за подання позову позивач сплатив судовий збір в розмірі 1211,20 грн, за подання апеляційної скарги в розмірі 1816,80 грн, що відповідає ставці судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру фізичною особою.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що вимога немайного характеру - вимога, яка не підлягає вартісній оцінці, вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці, а тому розрахувати судовий збір у співвідношенні до частини (обсягу) задоволеної однієї вимоги немайнового характеру не можливо.

Оскільки, судом апеляційної інстанції задоволено частково позов немайнового характеру, то відповідно до вимог статті 139 КАС України, сплачений судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги у повному розмірі необхідно стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань пенсійного органу в розмірі 3028 грн.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 317, 321, 322, 325, 328, КАС України, суд

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2025 року скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо обчислення страхового стажу ОСОБА_1 та відмови у перерахунку його пенсії, які викладені у листі від 04.09.2023 № 23612-2397/К-52/8/1300/23.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період його роботи з 12.08.1986 по 31.08.1987 та з 01.09.1987 по 05.12.1990 в пільговому обчисленні за кожний рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі - 1 рік і 6 місяців та зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період його роботи з 13.04.2012 по 08.04.2013; 04.04.2014 по 31.12.2014; 01.03.2015 по 30.09.2017; 01.10.2017 по 04.04.2020; 25.01.2021 по 15.03.2022 без урахування пільгового обчислення.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з урахуванням довідок про заробітну плату, а саме: довідки № 47 від 02.03.2021 (за період роботи з 12.08.1986 по 31.08.1987 та з 01.09.1987 по 05.12.1990), виданої ПАТ «Славнафта - Мегіоннафтогазгеологія»; довідки № 64 від 21.04.2021 (за період роботи з 13.04.2012 по 08.04.2013), виданої ТзОВ «Бурова сервісна компанія НОРД-ОСТ ГЕО»; довідки № 144 від 31.12.2014 (за період роботи з 04.04.2014 по 31.12.2014), виданої ТзОВ «Управління бурових робіт-1»; довідки № 252 від 30.09.2017 (за період роботи з 01.03.2015 по 30.09.2017), виданої ТзОВ «Управління бурових робіт-1»; довідки № 3С063 від 04.04.2020 (за період роботи з 01.10.2017 по 04.04.2020), виданої ТзОВ «ДрімНафта»; довідки № 049 від 15.03.2022 (за період роботи з 25.01.2021 по 15.03.2022), виданої ТзОВ «Урайська сервісна бурова компанія», починаючи з 21.08.2023, з урахуванням фактично виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області () на користь ОСОБА_1 (РПНОКПП НОМЕР_4 ) судовий збір за подання позову та апеляційної скарги в розмірі 3028 грн (три тисячі двадцять вісім гривень).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя О. М. Гінда
судді О. Б. Заверуха
З. М. Матковська