Справа № 460/7929/24
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2025 рокуЛьвівСправа № 460/7929/24 пров. № А/857/26368/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.,

суддів: Матковської З.М., Ніколіна В.В.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2024 року (головуюча суддя: Дорошенко Н.О., місце ухвалення - м. Рівне) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій,-

встановив:

ОСОБА_1 , 19.07.2024 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо розгляду його заяви від 20.05.2024 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 розглянути його заяву від 20.05.2024 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пунктів 9, 13 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», прийнявши відповідне рішення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20.05.2024 він звернувся із заявою до ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо надання йому відстрочки від мобілізації у зв`язку з необхідністю догляду за батьком ОСОБА_2 , який є особою з інвалідністю 1 групи та потребує утримання та постійного стороннього догляду. Відповідно до положень п. 9 та п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» позивач зауважив, що має дві підстави для відстрочки від призову: він здійснює постійний догляд за батьком-інвалідом та є єдиною особою, яка зобов`язана батька утримувати. Згідно з одержаним листом ІНФОРМАЦІЯ_3 за № 11/1/531 від 23.05.2024 заяву позивача з додатками було передано за підпорядкуванням відповідачу - ІНФОРМАЦІЯ_4 для прийняття відповідного рішення. Зважаючи на відсутність відповіді на заяву у визначений законом термін, 18.06.2024 на адресу відповідача було надіслано лист-запит з проханням повідомити результати розгляду заяви. Лист було вручено представнику відповідача 20.06.2024. У зв`язку з відсутністю відповіді на вищевказані заяву та запит у строки, встановленні Законом України «Про звернення громадян», позивач 03.07.2024 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 із скаргою про зобов`язання відповідача повідомити рішення про результати розглянути заяви позивача від 20.05.2024 щодо надання відстрочки від призову на військову службу. Зауважив, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого належить вирішення питання щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, після отримання заяви позивача та документів на підтвердження цього права, повинен був прийняти рішення за наслідком розгляду цієї заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації або мотивовану відмову в наданні відстрочки від призову.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2024 року позов задоволено повністю.

Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо нерозгляду заяви ОСОБА_1 від 20.05.2024 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 розглянути заяву ОСОБА_1 від 20.05.2024 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пунктів 9, 13 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та прийняти відповідне рішення, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 968,96 грн.

З цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що таке прийняте внаслідок порушення норм процесуального та матеріального права, не враховано всіх обставин справи, а тому просить його скасувати та винести постанову в якій в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги апелянт покликається на те, що на виконання вимог чинного законодавства, 30.05.2024 ІНФОРМАЦІЯ_5 було надано відповідь позивачу на його звернення від 20.05.2023 та надіслано її засобами поштового зв`язку (про що зроблено відмітку на відповіді на його заяву від 30.05.2025 вих. № 1/6063.

В зазначеній відповіді позивачу роз`яснено порядок подання заяви на отримання відстрочки та процедура її розгляду згідно з нормами чинного законодавства, зокрема, у відповідності до положень постанови Кабінету Міністрів України № 560 та повідомлено про необхідність особистого прибуття для подання заяви на отримання відстрочки.

Також зазначає, що окрім цього 05.07.2024 позивачеві була надана відповідь на його запит від 18.06.2024 щодо результатів розгляду його заяви від 20.05.2024, до якої долучено копію попередньої відповіді від 30.05.2024 вих. № 1/6063 і надіслана засобами поштового зв`язку.

Стверджує, що особисте прибуття є необхідним для встановлення особи, яка подає заяву про отримання відстрочки. І повідомлення такої інформації відповідачу є свідченням того, що особу, яка подала заяву не можна ідентифікувати, отримавши заяву про надання відстрочки, надіславши її засобами поштового зв`язку. Отже, можна зробити висновок, що фактично ставиться під сумнів направлення заяви відповідача від 20.05.2024 про надання відстрочки ним особисто.

Вважає, що відповіді позивачу на його заяви було надано належним чином, керуючись положеннями п. 58 Постанови КМУ № 560 та у відповідності до чинного законодавства, а також роз`яснено про його права та обов`язки, пов`язані з питанням надання йому відстрочки. Оскільки ним не було дотримано процедури подання заяви на отримання відстрочки від призову, прийняття рішення по суті заяви не вбачається можливим і може бути прийняте за дотримання позивачем процедури подання заяви на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

Позивач не скористався правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач, 20.05.2024 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 із заявою про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» з підстав необхідності догляду за батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який згідно з довідкою МСЕК від 28.10.2004 серії РВН № 057847 та посвідченням від 29.04.2004 серії НОМЕР_1 є особою з інвалідністю 1 групи, інвалідність якого пов`язана з виконанням обов`язків військової служби.

До вказаної заяви позивач долучив: нотаріально посвідчену копію паспорту ОСОБА_2 ; нотаріально посвідчену копію довідки про присвоєння РНОКПП ОСОБА_2 ; нотаріально посвідчену копію довідки МСЕК про інвалідність ОСОБА_2 та потребу у постійному догляді; нотаріально посвідчену копію акту про встановлення факту здійснення догляду; нотаріально посвідчену заяву ОСОБА_2 про те, що він має одного сина, який є єдиною особою, яка зобов`язана його утримувати; нотаріально посвідчену копію посвідчення інваліда І групи ОСОБА_2 ; нотаріально посвідчену копію пенсійного посвідчення ОСОБА_3 ; нотаріально посвідчену копію свідоцтва про шлюб між батьками позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; нотаріально посвідчену копію паспорта заявника ОСОБА_1 ; нотаріально посвідчену копію довідки про присвоєння РНОКПП заявника ОСОБА_1 ; нотаріально посвідчену копію свідоцтва про народження заявника ОСОБА_1 ; нотаріально посвідчену копію акту про фактичне проживання заявника ОСОБА_1 за адресою; нотаріально посвідчену копію свідоцтва про народження ОСОБА_4 ; нотаріально посвідчену копію свідоцтва про смерть ОСОБА_4 ; копію листа-відповіді РВ ДРАЦС у Рівненському районі Рівненської області від 05.10.2023 № 5207/4451-34.12-04-05; копію постанови Верховного Суду від 29.03.2024 у справі № 378/760/23; копію рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29.04.2024 у справі № 580/2180/24; копію рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 22.02.2024 у справі № 120/16973/23; копію рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15.12.2023 у справі № 280/8404/23; копію рішення Виконавчого комітету Рівненської міської ради від 28.10.2022 № 149 про уповноваження Департаменту соціальної політики РМР складати та видавати Акт встановлення факту здійснення догляду.

Листом ІНФОРМАЦІЯ_3 від 23.05.2024 № 11/1/531 позивача повідомлено, що його заяву з доданими документами було передано за підпорядкуванням - ІНФОРМАЦІЯ_4 , для прийняття відповідного рішення.

Позивач, 18.06.2024 звернувся до відповідача з листом щодо повідомлення результатів розгляду заяви від 20.05.2024, який отриманий відповідачем 20.06.2024.

Не отримавши від відповідача відповіді на заяву від 20.05.2024 та лист від 18.06.2024, вважаючи поведінку відповідача щодо нерозгляду заяви від 20.05.2024 протиправною бездіяльністю, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем у спірних правовідносинах допущено протиправну бездіяльність, яка порушує права та законі інтереси позивача на отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до п. 9 та п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону № 3543-XII.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Як передбачено частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України від 12.05.2015 № 389-VIII «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-IX від 24.02.2022, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому строк дії воєнного стану продовжувався, воєнний стан діє на даний час.

Указом Президента України №69/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, оголошено проведення загальної мобілізації.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів, встановлює Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-XII (в редакції, чинній на час звернення позивача із заявою про надання відстрочки від призову під час мобілізації; далі Закон № 3543-XII).

Згідно зі ст. 1 Закону № 3543-XII, мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації визначає стаття 22 Закону № 3543-XII, частиною п`ятою якого визначено, що призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, забезпечують місцеві органи виконавчої влади та здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів розвідувальних органів України - відповідний підрозділ розвідувальних органів України, осіб, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Відповідно до п. 2 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560, яка набрала чинності з 18.05.2024 (в редакції, чинній на час звернення позивача із заявою про надання відстрочки від призову під час мобілізації; далі Порядок №560), на військову службу під час мобілізації, на особливий період призиваються резервісти та військовозобов`язані, які придатні до військової служби за станом здоров`я та не мають права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», для комплектування (доукомплектування) з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, навчальних частин (центрів) (далі - військові частини) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення з правоохоронними функціями (далі - Збройні Сили та інші військові формування).

Згідно з п. 56 Порядку № 560 відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Вимогами ч. 1 ст. 23 Закону № 3543-XII визначено, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, зокрема:

зайняті постійним доглядом за хворою дружиною (чоловіком), дитиною та/або своїми батьком чи матір`ю (батьком чи матір`ю дружини (чоловіка), якщо вона сама потребує постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, померла (загинула), визнана зниклою безвісти або безвісно відсутньою, оголошена померлою, і батько чи мати дружини не має інших працездатних членів сім`ї, які зобов`язані та можуть здійснювати за ними догляд), які за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребують постійного догляду (п. 9);

які мають одного із своїх батьків з інвалідністю I чи II групи або одного з батьків дружини (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані їх утримувати (крім випадків, якщо такі особи самі є особами з інвалідністю, потребують постійного догляду, перебувають під арештом (крім домашнього арешту), відбувають покарання у вигляді обмеження чи позбавлення волі). У разі відсутності невійськовозобов`язаних осіб здійснювати догляд за особою з інвалідністю I чи II групи може лише одна особа з числа військовозобов`язаних за вибором такої особи з інвалідністю (п. 13).

Як встановлено судом, в заяві від 20.05.2024 позивач вказав, що він здійснює постійний догляд за своїм батьком, який є особою з інвалідністю І групи та потребує постійного стороннього догляду, а також є єдиною особою, що зобов`язаний його утримувати. У зв`язку з чим вважає, що він не підлягає призову на військову службу та має право на відстрочку від призову під час мобілізації відповідно до п. 9, п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону № 3543-XII.

Судом також встановлено з матеріалів справи, що ОСОБА_2 , 1945 року народження, є батьком позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження від 25.02.1981 серії НОМЕР_2 .

ОСОБА_2 є особою з інвалідністю І групи внаслідок виконання обов`язків військової служби, що підтверджується відповідним посвідченням від 29.04.2004 серії НОМЕР_1 .

Згідно з довідкою МСЕК від 28.10.2004 серії НОМЕР_3 ОСОБА_2 потребує постійного стороннього нагляду і догляду.

За змістом акта встановлення факту здійснення догляду, затвердженого 01.05.2024 директором Департаменту соціальної політики Рівненської міської ради, ОСОБА_2 підтвердив факт здійснення за ним догляду саме позивачем ОСОБА_1 . В ході перевірки вказаного факту комісією встановлено, що ОСОБА_1 здійснює догляд та допомагає в побуті ОСОБА_2 .

Вказані обставини також підтверджуються нотаріально посвідченою заявою ОСОБА_2 від 17.05.2024, зареєстрованою в реєстрі за № 633, згідно з якою його утримує його син ОСОБА_1 . Інші особи, які згідно із законом зобов`язані його утримувати, окрім сина ОСОБА_1 , відсутні. ОСОБА_1 є єдиною його дитиною. Старший син ОСОБА_4 , 1971 року народження, помер ІНФОРМАЦІЯ_8 . Інших дітей він не має. Його дружина ОСОБА_3 , 1947 року народження, є непрацездатною за пенсійним віком.

Зареєстроване місце проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до акта від 22.04.2024 про фактичне проживання особи за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 проживає разом із своїми батьками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Матеріали справи не містять будь-якої інформації щодо наявності інших осіб, які можуть здійснювати догляд за ОСОБА_2 .

Крім того, судом встановлено, що старший син ОСОБА_2 - ОСОБА_4 , 1971 року народження, помер ІНФОРМАЦІЯ_8 (свідоцтво про смерть від 03.08.2023 серії НОМЕР_4 ), а його дружина ОСОБА_3 , 1947 року народження, є особою похилого віку (77 років), отже вищевказаними доказами підтверджується зайнятість позивача постійним доглядом за своїм батьком, який є особою з інвалідністю 1 групи та потребує постійного стороннього догляду, а також те, що позивач є єдиною особою, хто може здійснити такий догляд.

Відтак, у позивача наявне право на відстрочку від призову на військову службу за призовом під час мобілізації відповідно до п. 9 та п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону № 3543-XII.

Разом з тим, як передбачено ч. 7 ст. 23 Закону № 3543-XII, перевірка підстав щодо надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення здійснюється територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Пунктом 8 цього Положення визначено, що завданнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки є виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, здійснення контролю за його станом, зокрема в місцевих держадміністраціях, органах місцевого самоврядування та в органах, що забезпечують функціонування системи військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (крім СБУ та розвідувальних органів України), забезпечення в межах своїх повноважень адміністрування (територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя) та ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) (районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), проведення заходів з приписки громадян до призовних дільниць, призову громадян на військову службу, проведення відбору кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом, участь у відборі громадян для проходження служби у військовому резерві Збройних Сил, підготовка та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів, забезпечення організації соціального і правового захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори до Збройних Сил (далі - збори), ветеранів війни та військової служби, пенсіонерів з числа військовослужбовців Збройних Сил (далі - пенсіонери) та членів їх сімей, участь у військово-патріотичному вихованні громадян, здійснення інших заходів з питань оборони відповідно до законодавства.

Згідно з пунктом 11 вищевказаного Положення районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення, зокрема, оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації, які надаються в установленому порядку, та проводять перевірку підстав їх надання, ведуть спеціальний облік військовозобов`язаних.

Пунктом 57 Порядку №560 передбачено, що для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії у такому складі:

голова комісії - керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відокремленого відділу);

члени комісії - представники апарату, структурних підрозділів (освіти та науки, охорони здоров`я, соціального захисту населення, служби у справах дітей, центру надання адміністративних послуг) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації).

Згідно з п. 58 Порядку №560 за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу заяву за формою, визначеною у додатку 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5. Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації.

Пунктом 60 Порядку № 560 встановлено, що комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів.

Комісія зобов`язана розглянути отримані на розгляд заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади.

На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.

Про прийняте комісією рішення повідомляється засобами телефонного, електронного зв`язку або поштою заявнику не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення.

У разі позитивного рішення військовозобов`язаному надається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою, визначеною у додатку 6.

У разі відмови у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляють письмово із зазначенням причин відмови за формою, визначеною у додатку 7. Таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку.

До ухвалення комісією рішення військовозобов`язаний не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

В матеріалах судової справи відсутні докази надання позивачу відстрочки, чи письмового повідомлення причин відмови у наданні відстрочки.

Згідно доводів відповідача, на виконання вимог чинного законодавства 30.05.2024 ІНФОРМАЦІЯ_4 було надано відповідь позивачу на його звернення від 20.05.2023 та надіслано її засобами поштового зв`язку, про що зроблено відмітку на відповіді на заяву позивача від 30.05.2025 вих. № 1/6063.

Як встановив суд зі змісту вказаної відповіді, відповідач покликаючись до положень п. 57 Порядку № 560 зауважив, що з 27.05.2024 утворена і здійснює розгляд заяв комісія ІНФОРМАЦІЯ_9 з розгляду питань надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації. Дана комісія проводить прийом громадян з 27.05.2024 за адресою: Рівне, вул. Соборна, 366-А, 2 поверх, кабінет №1. Враховуючи вищевикладене відповідач зазначив, що для вирішення питання з надання та оформлення у встановленому законом порядку відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 потрібно прибути за вищевказаною адресою та подати відповідну заяву маючи із собою військово-обліковий документ (військовий квиток або тимчасове посвідчення військовозобов`язаного) та паспорт.

Таким чином, позиція відповідача полягає у тому, що позивач не звертався особисто з відповідною заявою до Комісії Рівненського ОМТЦКСП з розгляду питань надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

Вимогами ч. 11 ст. 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що призовники, військовозобов`язані, резервісти в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), освіти, місця роботи, посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку, у тому числі у випадках, визначених Кабінетом Міністрів України, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-телекомунікаційні системи.

Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487 (далі - Порядку № 1487).

Згідно п. 2 Порядку № 1487, військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Він полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо: фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками; здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами; подання відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Як передбачено пп. 8 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (додаток 2 до Порядку №1487) призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у статті 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», а також надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Таким чином, правильним є висновок суду, що військовозобов`язані повинні особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних та надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

Так само п. 58 Порядку № 560 передбачає особисте подання військовозобов`язаним відповідної заяви для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

В той же час, судом слушно зауважено, що обов`язок «особисто повідомити/особисто подати» та «особисто прибути» не є тотожнім у спірних правовідносинах.

При цьому, відповідачем не ставиться під сумнів, що заява позивача від 20.05.2024 була направлена ним особисто.

Крім того, судом враховано й ту обставину, що звернення позивача до територіального центру комплектування із заявою про надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відбулося 20.05.2024, в той час як ІНФОРМАЦІЯ_9 з розгляду питань надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації утворена лише 27.05.2024.

Відтак, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість доводів відповідача щодо неналежного звернення позивача із заявою про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

Більше того, за змістом п. 61 Порядку № 560 військовозобов`язані, які здійснюють догляд (постійний догляд) за особами, зазначеними у пунктах 9, 13, 14 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», та які не мають права на призначення компенсації (допомоги, надбавки) на догляд за ними, для розгляду питання надання їм відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації звертаються до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу за місцем свого перебування на військовому обліку із заявою у паперовій або електронній формі, зокрема, у разі технічної реалізації засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста, до якої додається письмова заява особи, яка потребує догляду чи постійного догляду, довільної форми із зазначенням реєстраційного номера облікової картки платника податків, про підтвердження відсутності інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані її утримувати (чоловік/дружина, працездатні діти), чи інших працездатних членів сім`ї, які зобов`язані та можуть здійснювати постійний догляд.

Районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки або його відокремлений відділ перевіряє перебування такого військовозобов`язаного на військовому обліку, родинні зв`язки військовозобов`язаної особи та особи, яка потребує догляду (постійного догляду), наявність інших зареєстрованих/задекларованих осіб за адресою місця проживання або адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання особи, яка потребує догляду, з використанням відомостей Державного електронного реєстру військовозобов`язаних України, Державного реєстру актів цивільного стану громадян та Єдиного державного демографічного реєстру, інших інформаційних систем, реєстрів та баз даних, у тому числі шляхом інформаційного обміну. Матеріали за результатами перевірки надсилаються керівнику виконавчого органу місцевого самоврядування за адресою місця проживання або адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання військовозобов`язаного, який здійснює догляд.

У разі виявлення невідповідності наведених у заяві військовозобов`язаного даних або непідтвердження факту встановлення здійснення ним догляду (постійного догляду) комісією заява не розглядається.

Для встановлення факту здійснення догляду (постійного догляду) військовозобов`язаний, який здійснює догляд (постійний догляд), звертається із заявою на ім`я керівника виконавчого органу сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад за адресою місця проживання або адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання.

Розгляд заяви здійснює комісія із встановлення факту здійснення особою догляду (постійного догляду), рішення про утворення якої приймається керівником виконавчого органу сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад за адресою місця проживання або адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання військовозобов`язаного, який звернувся із відповідною заявою.

До складу комісії із встановлення факту здійснення особою догляду (постійного догляду) можуть входити депутати місцевої ради, представники виконавчих органів місцевого самоврядування, громадських організацій загальною чисельністю не менше п`яти осіб.

За результатами роботи комісія із встановлення факту здійснення особою догляду (постійного догляду) з урахуванням наданих районним (міським) територіальним центром комплектування та соціальної підтримки або його відділом матеріалів складає акт про встановлення факту здійснення особою догляду (постійного догляду) (додаток 8). Зазначений акт є одним із документів, які надаються військовозобов`язаним до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Таким чином, Порядок № 560 передбачає особливі умови подання відповідної заяви військовозобов`язаним, який має право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до п. 9, п. 13, п. 14 ч. 1 ст. 23 Закону № 3543-XII, а також особливий порядок розгляду такої заяви, а саме:

звернення із такою заявою подається до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу за місцем свого перебування на військовому обліку із заявою у паперовій або електронній формі;

районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки або його відокремлений відділ перевіряє перебування такого військовозобов`язаного на військовому обліку, родинні зв`язки військовозобов`язаної особи та особи, яка потребує догляду (постійного догляду), наявність інших зареєстрованих/задекларованих осіб за адресою місця проживання або адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання особи, яка потребує догляду, з використанням відомостей Державного електронного реєстру військовозобов`язаних України, Державного реєстру актів цивільного стану громадян та Єдиного державного демографічного реєстру, інших інформаційних систем, реєстрів та баз даних, у тому числі шляхом інформаційного обміну.

Разом з тим, відповідач у листі від 30.05.2024 № 1/6063, покликаючись на положення Порядку № 560, не врахував положення п. 61 такого Порядку, не здійснив перевірку поданих позивачем документів для вирішення питання надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до п. 9 та п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону № 3543-XII та не прийняв відповідного рішення за наслідками їх розгляду, чим допустив протиправну пасивну поведінку щодо нерозгляду у встановленому порядку заяви позивача від 20.05.2024 про надання відстрочки.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 17.04.2019 у справі № 342/158/17 суд касаційної інстанції зазначив, що протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти як зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

За встановлених обставин, у контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що бездіяльність відповідача порушує права та законі інтереси позивача.

Враховуючи вище наведене, суд апеляційної інстанції вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Таким чином, ІНФОРМАЦІЯ_2 не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін.

Згідно приписів ст. 139 КАС України підстав для стягнення судових витрат на користь відповідача не має.

Керуючись ст. ст. 311, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2024 року у справі № 460/7929/24 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя О. М. Гінда
судді З. М. Матковська
В. В. Ніколін