Справа № 600/3076/24-а
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2025-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/3076/24-а

Головуючий у 1-й інстанції: Боднарюк Олег Васильович

Суддя-доповідач: Мацький Є.М.

14 липня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мацького Є.М.

суддів: Сушка О.О. Залімського І. Г.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 23 січня 2025 року у справі за адміністративним позовом Військова частина НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих коштів,

В С Т А Н О В И В :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. В липні 2024 року Військова частина НОМЕР_1 звернулася до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих коштів.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

2. Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 23 січня 2025 року позов задоволено.

2.1. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Військової частини НОМЕР_1 , безпідставно набуті ним грошові кошти в сумі 347 629 гривень 30 копійок, під час фактичного невиконання ним обов`язків військової служби.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

3. Апелянт, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та прийняти нове, яким в задоволені позовних вимог відмовити.

4. В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що судом першої інстанції не взято до уваги і фактично не враховано, що в спірні періоди відповідач перебував на курсах реабілітації та амбулаторному лікування з діагнозом: Епілепсія неуточнена, наслідки наскрізного черепно-мозкового поранення із забоєм головного мозку. Вказані поранення були одержані 14.01.2023 року під час виконання бойового завдання на Бахмутському напрямку в місті Солідар (копія медичної довідки додається).

ІІ. ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

5. Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 05.10.2022 №268 ОСОБА_1 зарахований до списків військової частини НОМЕР_1 та на всі види забезпечення та призначений старшим стрільцем 4 аеромобільного відділення 1 аеромобільного взводу 3 аеромобільної роти НОМЕР_3 аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 .

7. Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01.12.2022 №37 ОСОБА_1 призначений на посаду старшого стрільця 3 аеромобільного відділення 1 аеромобільного взводу 3 аеромобільної роти НОМЕР_3 аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 .

8. Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 15.01.2023 №16 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 отримав поранення під час виконання бойового завдання.

9. Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 17.01.2023 №18 ОСОБА_1 , зарахований у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 у зв`язку із довготривалим лікуванням.

10. Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 20.04.2024 №115 ОСОБА_1 , не надав жодних підтверджуючих документів про перебування на лікуванні.

11. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 20.04.2024 №1004 призначено службове розслідування за фактом нез`явлення з лікувального закладу солдата ОСОБА_1 .

12. Зі змісту матеріалів службового розслідування встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 отримав поранення та був евакуйований до стабілізаційного пункту у с. Рай-Олександрівка.

13. В подальшому, ОСОБА_1 перебував на лікуванні в КЗ «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечникова» в період з 15.01.2023 по 19.01.2023.

14. З 20.01.2023 по 24.01.2023 ОСОБА_1 перебував на лікуванні в КНП «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка».

15. 23.01.2023, під час перебування на лікуванні, ОСОБА_1 пройшов військово-лікарську комісію, відповідно до якої останньому було рекомендовано відпустку за станом здоров`я на 30 календарних діб, тобто - з 25.01.2023 по 23.02.2023 ОСОБА_1 перебував у відпустці за станом здоров`я, нікого не повідомивши з командування військової частини НОМЕР_1 .

15. Надалі, по закінченню відпустки, у військову частина НОМЕР_1 ОСОБА_1 не прибув, та з 02.05.2023 по 19.05.2023 останній знаходився на лікуванні у ОКНП «Чернівецька обласна клінічна лікарня».

16. В подальшому, з 12.04.2024 по 24.04.2024 ОСОБА_1 перебував на лікуванні у військовій частині НОМЕР_4 .

17. Отже, підсумовуючи вищевикладене, ОСОБА_1 на думку позивача в періоди з 24.02.2023 по 01.05.2023, з 20.05.2023 по 11.04.2024 та з 25.04.2024 по теперішній час був відсутній на військовій службі без поважних причин.

18. Також, відповідно до матеріалів справи судом встановлено, що за час незаконної на думку позивача відсутності, поза межами військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , відповідно до довідки від 10.05.2024 №5869 отримав грошове забезпечення в розмірі 347 629 гривень 30 копійок.

ІІІ. ДОВОДИ СТОРІН

19. Правова позиція апелянта викладена в пунктах 3-4 цієї постанови.

20. Позивач подав до суду відзив в якому заперечує проти задоволення апеляційної скарги і зазначає, що надані відповідачем документи щодо лікування та реабілітації не скасовують факту відсутності на службі без поважних причин у вказані періоди, а також неправомірність отримання скаржником безпідставно набутих коштів в сумі 347 629 гривень 30 копійок.

ІV. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

21. Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

22. Відповідно до частин 1 та 4 статті 2 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон № 2232-ХІІ) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Порядок проходження громадянами України військової служби, їх права та обов`язки визначаються цим Законом, відповідними положеннями про проходження військової служби громадянами України, які затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

23. Згідно з абзацом 1 статті 3 Закону України від 06 грудня 1991 року № 1934-ХІІ «Про Збройні Сили України», статтями 1, 10 Закону України від 06 грудня 1991 року № 1932-ХІІ «Про оборону України» Міністерство оборони України є центральним органом виконавчої влади і військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили України.

24. Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24 березня 1999 № 548-ХІV затверджений Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, який визначає загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах. Дія Статуту поширюється на військовослужбовців Служби зовнішньої розвідки України, Служби безпеки України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Управління державної охорони України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів спеціального призначення з правоохоронними функціями.

25. Частинами 1-2 статті 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей (далі Закон № 2011-XII) встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

26. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 07.11.2007 № 1294 грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

27. Виплату грошового забезпечення військовослужбовцям врегульовано Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, який затверджено наказом Міністерства оборони України 07 червня 2018 року № 260 та зареєстровано Міністерством юстиції України 26 червня 2018 за № 745/32197 (далі Порядок № 260).

28. Відповідно до пункту 15 розділу І «Загальні положення» Порядку № 260 грошове забезпечення не виплачується (окрім іншого) за час відсутності на службі без поважних причин одну добу і більше. Військовослужбовцям, які самовільно залишили військові частини або місця служби, виплата грошового забезпечення призупиняється з дня самовільного залишення військової частини або місця служби та поновлюється з дня повернення. Призупинення та поновлення виплати грошового забезпечення оголошується наказом командира військової частини.

V. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

29. Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої апеляційної скарги, Апеляційний Суд виходить з наступного.

30. Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції зазначив, що ОСОБА_1 в періоди з 24.02.2023 по 01.05.2023, з 20.05.2023 по 11.04.2024 та з 25.04.2024 по теперішній час був відсутній на військовій службі без поважних причин та отримав за час незаконної відсутності, грошове забезпечення в розмірі 347 629 гривень 30 копійок.

31. Пункт 11 статті 10-1 Закону № 2011-ХІІ передбачає, що у зв`язку з хворобою військовослужбовця йому надається відпустка для лікування із збереженням грошового та матеріального забезпечення на підставі висновку військово-лікарської комісії. Тривалість такої відпустки визначається характером захворювання. Загальний час безперервного перебування військовослужбовця в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою не повинен перевищувати 4 місяців підряд (крім випадків, коли законодавством передбачено більш тривалі строки перебування на лікуванні).

32. Аналогічно абзац 2 пункту 9 розділу І Порядку № 260 визначає, що грошове забезпечення за останніми займаними посадами виплачується за період звільнення від виконання службових обов`язків у зв`язку з хворобою та перебуванням на лікуванні в лікарняних закладах та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою (відпустці за станом здоров`я), але не більше чотирьох місяців із дня вибуття з військової частини (крім випадків, передбачених чинним законодавством України, більш тривалих строків перебування на лікуванні).

33. Грошове забезпечення після чотирьох місяців безперервного перебування на лікуванні в лікарняних закладах виплачується на підставі висновку лікарняного закладу (військово-лікарської комісії), рішення командира військової частини про продовження перебування в лікарняних закладах та відповідно до вимог чинного законодавства (абзац 3 пункту 9 розділу І Порядку № 260).

34. Відповідно до пункту 15 розділу І Порядку №260 грошове забезпечення не виплачується, зокрема, за час перебування на лікуванні в лікарняних закладах понад встановлені чинним законодавством строки. Призупинення та поновлення виплати грошового забезпечення оголошується наказом командира військової частини.

35. Відповідно до доводів апеляційної скарги, ОСОБА_1 з 23.05.2023 року по 09.06.2023 року, з 12.06.2023 року по 30.06.2023 року, 03.07.2023 року по 15.07.2023 року, перебував на курсах реабілітації та амбулаторному лікування з діагнозом: Епілепсія неуточнена, наслідки наскрізного черепно-мозкового поранення із забоєм головного мозку. Вказані поранення були одержані 14.01.2023 року під час виконання бойового завдання на Бахмутському напрямку в місті Солідар (копія медичної довідки додається).

36. З 20.01.2023 року по 24.01.2023 року відповідач перебував на стаціонарному лікуванні у Вінницькій обласній психоневрологічній лікарні з діагнозом мінно-вибухова травма, тяжке осколкове проникаюче наскрізне черепно-мозкове поранення та інше (копія виписки додається). 12.04.2023 року його було госпіталізовано на 15 діб у зв`язку з адгезивним отитом справа, секреторним отитом справа, стан після мінно-вибухового осколкового порання скроневої кістки справа (копії медичних довідок додаються).

37. 15.02.2023 року відповідачу встановлено діагноз післятравматична ретинопатія, підозра на розрив хоріоідеї, деструкція склистого тіла правого ока (довідка додається).

38. 3 05.09.2023 року по 02.10.2023 року за рекомендацією лікаря невропатолога проведено лікування в умовах денного стаціонару за місцем проживання, з діагнозом Епілепсія неуточнена, наслідки наскрізного черепно-мозкового поранення із забоєм головного мозку, симптоматична гіпертронія, атрофія зорового нерву, переферична дегенерація сітківки, хоріоретинальні рубці правого ока, після травматична глухота правого вуха, що підтверджується бланк- довідкою.

39. 17.07.2023 року по 26.072023 року , з 31.07.2023 року по 13.08.2023 року, з 16.08.2023 року 30.08.2023 року ОСОБА_1 перебував на курсах реабілітації та амбулаторному лікуванні з діагнозом: Епілепсія неуточнена, наслідки наскрізного черепно-мозкового поранення із забоєм головного мозку, симптоматична гіпертонія (копія медичної довідки додається).

40. 02.07.2023 року, 27.07.2023 року, 02.07.2023 року, 04.11.2023 року, 09.02.2024 року, 09.02.2024 року, були зареєстровані виклики диспетчерською службою ОКНІ «Чернівецький обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» за адресою: АДРЕСА_1 до мене, ОСОБА_1 з попереднім діагнозом: «Епілепсія, Стан після судомного нападу» (копії медичних довідок додаються).

41.З 02.05.2023 року по 19.05.2023 року, тобто 16 днів відповідач перебував на стаціонарному лікуванні в ОКНІП «Чернівецька обласна клінічна лікарня» згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого Ме848 (копія додається).

42. 3 12.04.2024 року по 24.04.2024 року відповідач перебував на стаціонарному лікуванні у військовому госпіталі з діагнозом наслідки мінно-вибухової травми, тяжкого осколкового проникаючого наскрізного черепно- мозкового порання, вогнепального черепно-мозкового поранення та інше ( колія виписки та довідки ВЛК додаються).

43. Колегія суддів зауважує, що зазначені вище обставини підтверджуються наданими відповідачем та наявними в матеріалах справи відомостями, однак протиправно не були враховані судом першої інстанції.

44. В подальшому, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 13.01.2025 №13, солдат ОСОБА_1 прибув до пункту постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 .

45. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 24.01.2025 №24 солдата ОСОБА_1 було звільнено з військової служби.

46. Військовою частиною НОМЕР_1 було направлено повідомлення про вчинення злочину, передбаченого частиною 4 статті 408 Кримінального кодексу України ОСОБА_1 від 23.06.2024 №1772/8854 до Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону.

47. 02 січня 2025 року третім слідчим відділом територіального управління ДБР, розташованого у місті Полтава винесено постанову про закриття відносно ОСОБА_1 кримінального провадження на підставі п.3 ч.І ст.274 КПК України, у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення (копія постанови додається).

48. Суд апеляційної інстанції також звертає увагу, що згідно зі ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті:

1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача;

2) інше майно, якщо це встановлено законом.

49. Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.

50. Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у ст. 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів.

51. Таку правову позицію було висловлено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 753/15556/15-ц, а також в постанові Верховного Суду від 29.07.2020 у справі № 155/1598/16-а.

52. Відповідно до частини першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

53. Колегією суддів встановлено, що Військовою частиною НОМЕР_1 не було навадено поза розумним сумнівом наявність з боку відповідача зловживань чи недобросовісної поведінки, які б призвели до безпідставної виплати грошового забезпечення, а отже й підстав для прийняття рішення щодо стягнення коштів з ОСОБА_1 під час фактичного невиконання ним обов`язків військової служби у суб`єкта владних повноважень не було.

54. Так, згідно з рішенням Європейського Суду з прав людини у справі "Авшар проти Туреччини" в оцінці доказів суд встановив стандарт доказування "поза розумним сумнівом". Таке доказування передбачає співіснування досить вагомих, чітких та узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій факту, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

55. За таких обставин колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, доводи апеляційної скарги спростовують висновки рішення суду, допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального та матеріального права призвели до неправильного вирішення справи, а тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення.

VІ. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

56. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

57. У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

58. Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

59. З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про відмову у задоволені позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 23 січня 2025 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволені позовних вимог Військової частини НОМЕР_1 - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Мацький Є.М.

Судді Сушко О.О. Залімський І. Г.