Справа № 336/3577/25
Суддя: Зарютін П. В.
Дата ухвалення: 2025-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №: 2-а/336/63/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Запоріжжя 11 липня 2025 року

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді Зарютіна П.В.,

при секретарі Якущенко Е.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною постанови про накладення адміністративного стягнення, її скасування та закриття справи, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, за яким просить визнати протиправною та скасувати постанову № 333 за справою про адміністративне правопорушення від 13.03.2025 року, винесену ІНФОРМАЦІЯ_2 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Позов обґрунтовує тим, що 13 березня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковником ОСОБА_2 було розглянуто матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за результати чого винесено постанову № 333 за справою про адміністративне правопорушення від 13.03.2025 року, за фактом порушення, на думку відповідача, вимог п. 6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», за що передбачена відповідальність за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та накладено штраф в сумі 25500 грн.

За фабулою постанови, позивач 06.03.2025 року о 13 год. 00 хв. перебуваючи у м. Запоріжжя по бульвару Шевченка, 1, при перевірці військово-облікових документів не мав при собі військово-облікового документу, про що було складено відповідний акт від 06.03.2025 року.

З вказаною постановою позивач не погоджується, посилаючись в обґрунтування своєї позиції на те, що при перевірці військово-облікових документів, не маючи при собі військово-облікового документу в паперовій формі, позивач надав інспекторам поліції для перевірки військово-обліковий документ в електронній формі, відкривши на своєму мобільному електронному пристрої програму Резерв+ (мобільний додаток).

Зважаючи на це, позивач просить скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковника ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення від 13.03.2025року № 333, і закрити справу про адміністративне правопорушення у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою про відкриття провадження у справі від 24.04.2025 прийнята позовна заява до розгляду та відкрите провадження у справі.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явились. Позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує та просить задовольнити.

Відповідач відзив не надав, про причини не надання відзиву не повідомив. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України, через неявку у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши позовну заяву та письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідно копії військового квитка серії НОМЕР_1 від 17.02.2025 року та виданої ІНФОРМАЦІЯ_5 довідки від 28.02.2025 року №119/2754:

- 02.08.2019 року прийнятий на військовий облік ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

- 28.02.2025 року ОСОБА_1 було надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період на підставі п. 4 ч. 3 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" строком до 09.05.2025 року;

- 15.03.2025 року ОСОБА_1 був визнаний ВЛК КНП «ЗОКЛ» ЗОР непридатним до військової служби із зняттям з військового обліку за гр. ІІ ст. 74а розкладу хвороб (наказ Міністерства оборони України від 14.08.2008 року № 402), і знятий з військового обліку ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Із скріншотів з додатку «Резерв+» вбачається оновлення ОСОБА_1 військово-облікових даних 20.05.2024 року о 16:26 год.

Згідно цього додатку, у позивача сформований військово-обліковий документ в електронному вигляді 21.06.2024 року о 22:22 год.

06.03.2025 року уповноважена особа стрілець 2 відділення охорони взводу охорони старший солдат ОСОБА_3 склав стосовно ОСОБА_1 протокол № 78 про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП.

За змістом даного протоколу 06.03.2025 року о 13:00 год. в м. Запоріжжя, бул. Шевченка, 1, громадянин ОСОБА_1 у період мобілізації не мав при собі та відмовився пред`явити свій військово-обліковий документ на вимогу уповноваженого представника ІНФОРМАЦІЯ_1 інспектора ВП Фівка О., чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП.

13.03.2025 року на підставі вказаного протоколу начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковник ОСОБА_2 прийняв постанову № 333 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП та наклав на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 25 500 грн.

Дана постанова була прийнята за відсутності ОСОБА_1 , у зв`язку з чим направлена йому засобами поштового зв`язку.

Закон України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Відповідно до абзацу 5 частини 1 статті 1 Закон України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014 року, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 №303/2014 «Про часткову мобілізацію».

24.02.2022 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-ІХ, яким затверджено указ Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб.

Строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався відповідними Указами Президента України та діє на теперішній час.

Обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації передбачені статтею 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Так, частина 6 статті 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" передбачає, що у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Державної прикордонної служби України у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України.

Під час перевірки документів уповноважений представник територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейський здійснює фото- і відеофіксацію процесу пред`явлення та перевірки документів із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації, а також може використовувати технічні прилади, засоби та спеціалізоване програмне забезпечення з доступом до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

При цьому, в даній статті унормовано, що вимоги, зазначені у частині 6 статті 22, стосовно проведення уповноваженими представниками територіального центру комплектування та соціальної підтримки фото- і відеофіксації процесу пред`явлення та перевірки документів із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації, застосовуються з 17.07.2024 року, згідно із Законом «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11.04.2024 № 3633-IX.

Стаття 210-1 КУпАП визначає покарання за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Частина 3 вказаної статті передбачає, зокрема, накладення штрафу на громадян за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Досліджуючи доводи позовної заяви про те, що додаток «Резерв+» є тим мобільним додатком, через який формується військово-обліковий документ в електронній формі, суд установив наступне.

За правилами пункту 2 Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 559 (далі - Порядок №559), військово-обліковий документ оформляється (створюється) та видається (замінюється):

- в електронній формі - засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста та/або Державного веб-порталу електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони та/або Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі Портал Дія), зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія) (у разі технічної реалізації);

- у паперовій формі - на бланку, форма якого затверджується постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. №559.

Відповідно до вимог пунктів 6-7 Порядку № 559 військово-обліковий документ в електронній формі формується засобами:

- Електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста, зокрема з використанням його мобільного додатка;

- Державного веб-порталу електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони;

- Порталу Дія, зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія) (у разі технічної реалізації).

Військово-обліковий документ в електронній формі формується на безоплатній основі за бажанням особи після проходження нею електронної ідентифікації та автентифікації.

Формування та відображення військово-облікового документа в електронній формі здійснюється автоматично за умови підключення електронного пристрою до Інтернету та наявності у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей, визначених у пункті 8 цього Порядку.

У військово-обліковому документі в електронній формі відображається унікальний електронний ідентифікатор у вигляді двовимірного штрихкоду (далі QR-код військово-облікового документа).

За правилами пункту 8-1 Порядку № 559 QR-код військово-облікового документа містить відомості про військово-обліковий документ в електронній формі, які за допомогою відповідних технічних засобів можна відтворити у формі, придатній для зчитування, зокрема у візуальній.

Відповідно до пункту 9 Порядку №559 військово-обліковий документ в електронній формі (у тому числі роздрукований) та військово-обліковий документ у паперовій формі мають однакову юридичну силу.

Згідно інформації, яка міститься на сторінці застосунку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, «Резерв+» це Електронний кабінет призовників, військовозобов`язаних та резервістів. До того ж, на цій сторінці у розділі «Якими нормативно-правовими актами регулюється функціонування «Резерв+» указано, що перш за все це Закон України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» від 16.03.2017 №1951-VIII.

Відповідно до частини 1 статті 14-1 Закон України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» електронний кабінет це персональний кабінет (захищений відокремлений веб-сервіс), за допомогою якого призовнику, військовозобов`язаному, резервісту, який пройшов електронну ідентифікацію, надається доступ до інформації про його персональні та службові дані, а також до послуг. Електронна ідентифікація особи здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису чи інших засобів електронної ідентифікації, які дають змогу однозначно встановити особу.

Аналіз викладених норм законодавства дає підстави дійти висновку, що додаток «Резерв+» є тим мобільним додатком, через який формується військово-обліковий документ в електронній формі, а дійсність сформованого військово-облікового документа підтверджується QR-кодом.

За таких обставин, пред`явлення мобільного додатку «Резерв+» є виконанням військовозобов`язаним вимог частини 6 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Не є спростованими обставини, що ОСОБА_1 06.03.2025 року о 13 год. 00 хв. у м. Запоріжжя по бул. Шевченка, буд. 1 при перевірці військово-облікових документів пред`явив електронний військово-обліковий документ, який був сформований за допомогою мобільного додатку «Резерв+», адже уповноважений представник територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейський зобов`язані з 17.07.2024 року здійснювати фото- і відеофіксацію процесу пред`явлення та перевірки документів із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами (фото або відеозаписом правопорушення).

Утім, ІНФОРМАЦІЯ_2 не надав до матеріалів справи жодних доказів не пред`явлення ОСОБА_1 06.03.2025 року електронного військово-облікового документу.

Не надано до матеріалів справи ІНФОРМАЦІЯ_2 також акт про відсутність військово-облікового документа, на який є посилання в протоколі про адміністративне правопорушення та в оскаржуваній постанові.

Не спростовано ІНФОРМАЦІЯ_2 також сумніви щодо дотримання процедури встановлення особи ОСОБА_1 при перевірці військово-облікового документу, оскільки одним із додатків до протоколу про адміністративне правопорушення зазначений документ довідка особистості, який не передбачений чинним законодавством України.

Жодних пояснень з вищенаведених питань ІНФОРМАЦІЯ_2 надано не було, крім того, відповідачем не надано навіть відзив на позов.

Частина 2 статті 77 КАС України передбачає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин справи суд приходить до висновку, що ІНФОРМАЦІЯ_2 не довів правомірності притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210-1 КУпАП, що є підставою для скасування спірної постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення.

У справі Barbera, Messeque and Jabardo v. Spain (скарга № 10590/83 від 6 грудня 1988 року) Європейський суд з прав людини, зазначив, що докази, покладені в основі висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (справа Daktaras v. Lithuania, скарга № 42095/98).

Європейський суд з прав людини, що у своєму рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Правова природа адміністративної відповідальності по своїй суті аналогічна кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі Надточій проти України (скарга № 7460/03) Європейський суд з прав людини зазначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення (пункт 21 рішення).

Крім того, у рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (пункт 4.1).

Оскільки суб`єкт владних повноважень не надав доказів, які підтверджують вчинення позивачем адміністративного правопорушення, всі сумніви стосовно доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.

Тож суд дійшов висновку про недоведеність належними та допустимими доказами вчинення позивачем інкримінованого адміністративного правопорушення та, як наслідок, про неправомірність притягнення його до адміністративної відповідальності.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, КАС України надає суду право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, суд дійшов висновку про скасування оскаржуваної постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210-1 КУпАП.

У той же час, вимога позивача про визнання спірної постанови протиправною задоволенню не підлягає, оскільки вказаний вище пункт 3 частини 3 статті 286 КАС України такого не передбачає.

Згідно з пунктом 2 частини п`ятої статті 246КАС України у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат.

Відповідно до статті 139 КАС України у зв`язку із задоволенням позову суд дійшов висновку про стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судових витрат по сплаті судового збору у сумі 484,48 гривень.

Керуючись статтями 6-9, 139, 244-246, 250, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною постанови про накладення адміністративного стягнення, її скасування та закриття справи задовольнити частково.

Скасувати постанову № 333 за справою про адміністративне правопорушення від 13.03.2025 року, винесену ІНФОРМАЦІЯ_6 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до адміністративної відповідальності.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за ч. 3 ст.210-1КУпАП закрити.

У задоволенні іншої частини позову відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір у сумі 484 (чотириста вісімдесят чотири) гривні48 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд міста Запоріжжя або безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення.

Суддя: Зарютін П. В.

11.07.25