Справа № 200/1077/24
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2025-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2025 року справа №200/1077/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г., розглянув у письмовому провадженні апеляційні скарги ОСОБА_1 , Військової частини НОМЕР_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 січня 2025 року у справі № 200/1077/24 (головуючий І інстанції Аляб`єв І.Г.) за позовом Дяченка Олексія Володимировича в інтересах ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Дяченко Олексій Володимирович в інтересах ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач ), в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 02.10.2020 включно;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити індексацію-різницю грошового забезпечення 4463 гривні 15 копійок в місяць за період з 01.03.2018 по 02.10.2020 включно, відповідно до норм абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44, з урахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 24 квітня 2024 року закрито провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 24 липня 2024 року ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 24 квітня 2024 року у справі № 200/1077/24 за позовом Дяченка Олексія Володимировича в інтересах ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - скасовано та направлено справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 28 січня 2025 року позов задоволений частково:

- визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення позивачу за період 01.03.2018 по 02.10.2020 включно, відповідно до норм абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078;

- стягнуто з Військової частини НОМЕР_1 на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 02.10.2020 включно, у загальному розмірі 43749,00 грн, відповідно до норм абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078, за вирахуванням податків, зборів та інших обов`язкових платежів;

- у задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення суду, прийняти нову постанову, якою задовольнити позов в повному обсязі через порушення норм процесуального права щодо неврахування висновків Великої Палати Верховного Суду в постанові від 06.02.2019 року у справі № 522/2738/17, постановах Верховного Суду у подібних правовідносинах від 20.03.2024 року у справі №440/8322/22, від 6 квітня 2023 року у справі №420/11424/21, від 12 квітня 2023 року у справі №560/13302/21, від 20 квітня 2023 року у справі №320/8554/21, від 03 травня 2023 року у справі №160/10790/22, від 09 травня 2023 року у справі № 120/2234/22-а, від 09 травня 2023 року у справі №400/12702/21, від 09 травня 2023 року у справі №560/538/22, від 09 травня 2023 року у справі №580/8769/21, від 22 червня 2023 року у справі №520/6243/22, від 27 липня 2023 року у справі №160/12028/22, від 03 серпня 2023 року у справі №420/23183/21, від 15 серпня 2023 року у справі №580/9339/21, від 15 серпня 2023 року у справі №400/3784/22, від 15 серпня 2023 року у справі №520/1800/22, від 17 серпня 2023 року у справі №160/4155/22, від 17 серпня 2023 року у справі №580/3967/22, від 28 серпня 2023 року у справі №420/17338/22, від 07 вересня 2023 року у справі №480/5766/22, від 07 вересня 2023 року у справі №160/16084/22, від 07 вересня 2023 року у справі №420/12787/22, від 26 вересня 2023 року у справі №200/4531/22, від 27 вересня 2023 року у справі №420/23176/21, від 02 листопада 2023 року у справі №420/21528/21, від 09 листопада 2023 року у справі №420/4325/23, від 09 листопада 2023 року у справі №420/3131/22, від 29 листопада 2023 року у справі №480/13752/21, від 29 листопада 2023 року у справі №420/14978/22, від 30 листопада 2023 року у справі №420/616/23, від 06 грудня 2023 року у справі №160/16075/22, від 07 грудня 2023 року у справі №360/381/23, від 21 грудня 2023 року у справі №420/10945/22, від 18 січня 2024 року у справі №580/1056/22, від 24 січня 2024 року у справі №200/11549/21, від 24 січня 2024 року у справі №400/8139/21, від 31 січня 2024 року у справі №320/15395/21, від 31 січня 2024 року у справі №320/6441/22, від 31 січня 2024 року у справі №320/12968/21, від 31 січня 2024 року у справі №320/9152/21, від 05 лютого 2024 року у справі №360/383/23, від 21 березня 2024 року у справі №160/13277/22, від 03 квітня 2024 року у справі №420/8465/23, від 04 квітня 2024 року у справі №160/4155/22, від 10 квітня 2024 року у справі №200/564/23,

від 11 квітня 2024 року у справі №160/11742/22, від 11 квітня 2024 року у справі №420/14952/22, від 18 квітня 2024 року у справі №280/4812/23, від 18 квітня 2024 року у справі №160/10789/22, від 30 квітня 2024 року у справі №360/700/23, від 14 травня 2024 року у справі №420/4659/23, від 23 травня 2024 року у справі №160/1541/23, від 28 травня 2024 року у справі №160/14683/23, від 30 травня 2024 року у справі №200/2737/21-а, від 06 червня 2024 року у справі №280/4745/23, від 11 червня 2024 року у справі №420/16902/22, від 12 червня 2024 року у справі №140/1601/23, від 26 червня 2024 року у справі №«520/16852/21, від 27 червня 2024 року у справі №440/1497/22, від 27 червня 2024 року у справі №580/602/22, від 28 червня 2024 року у справі №200/2319/23, від 02 липня 2024 року у справі №420/14105/20, від 02 липня 2024 року у справі №520/9896/2020, від 10 липня 2024 року у справі №380/21613/21, від 10 липня 2024 року у справі №360/727/23, від 25 липня 2024 року у справі №280/5666/22, від 31 липня 2024 року у справі №200/4613/22, від 15 серпня 2024 року у справі №620/7524/23, від 19 вересня 2024 року у справі №400/7201/21, від 19 вересня 2024 року у справі №400/2015/22, від 10 жовтня 2024 року у справі №360/1086/23, від 24 жовтня 2024 року у справі №580/3369/22, від 24 жовтня 2024 року у справі №560/16954/21, від 24 жовтня 2024 року у справі №420/13056/21, від 24 жовтня 2024 року у справі №320/14116/21, від 31 жовтня 2024 року у справі №420/21242/21, від 08 листопада 2024 року у справі №420/24634/21, від 08 листопада 2024 року у справі №200/5940/23, від 08 листопада 2024 року у' справі№420/24642/21, від 08 листопада 2024 року у справі №200/16532/21, від 15 листопада 2024 року у справі №200/1548/21, від 19 грудня 2024 року у справі №420/11410/23,

від 06 лютого 2025 року у справі №620/7282/22, від 19 лютого 2025 року у справі №420/2653/24.

На думку апелянта, щомісячна додаткова грошова винагорода повинна враховуватися до складу грошового забезпечення позивача.

Також, просив врахувати практику в постановах Верховного Суду від 30 березня 2023 року у справі №200/2737/21-а, від 28 червня 2023 року у справі №200/4258/22, від 13 липня 2023 року у справі №560/832/23, від 27 липня 2023 року у справі №560/10793/22, від 27 липня 2023 року у справі №380/14200/22, від 02 серпня 2023 року у справі №420/2884/23, від 02 серпня 2023 року у справі №400/68/23, від 02 серпня 2023 року у справі №420/3129/22, від 03 серпня 2023 року у справі №200/2373/22, від 08 серпня 2023 року у справі №140/6709/22, від 09 серпня 2023 року у справі №200/15017/21, від 30 серпня 2023 року у справі №240/24565/22, від 14 вересня 2023 року у справі №120/8306/22, від 14 вересня 2023 року у справі №160/16055/22, від 26 жовтня 2023 року у справі №560/2917/23, від 09 листопада 2023 року у справі №160/20796/22, від 16 листопада 2023 року у справі №160/15054/23, від 20 листопада 2023 року у справі №200/15495/21, від 30 листопада 2023 року у справі №600/3563/22-а, від 30 листопада 2023 року у справі №140/6708/22, від 07 грудня 2023 року у справі №380/14629/22, від 14 грудня 2023 року у справі №420/16209/23, від 31 січня 2024 року у справі №420/14249/23, від 07 березня 2024 року у справі №160/14836/22, від 14 березня 2024 року у справі №280/3728/23, від 21 березня 2024 року у справі №160/15057/23, від 11 квітня 2024 року у справі №320/11180/22, від 11 квітня 2024 року у справі №200/3291/22, від 18 квітня 2024 року у справі №420/29198/23, від 26 квітня 2024 року у справі №380/14627/22, від 16 травня 2024 року у справі №400/5726/23,

від 10 жовтня 2024 року у справі №320/11099/22, від 26 грудня 2024 року у справі №520/16804/23, від 09 січня 2025 року у справі №160/17336/23, від 04 лютого 2025 року у справі №420/23189/21.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду та відмовити у задоволені позову через порушення норм матеріального права.

Апелянт посилався на те, що судом невірно розраховано індексацію-різниці грошового забезпечення позивача за спірний період,

Загальна сума індексації-різниці за спірний у даній справі період (з 01.03.2018 по 02.10.2020) становить 36729,13 грн . (31 повний календарний місяць * 1182,35 грн. + (2 к.д. * (1182,35 грн. / 31 к.д.))).

Разом з цим, судом першої інстанції хибно не враховано, що відповідачем вказана сума щомісячної індексації-різниці позивачу вже нарахована та виплачена за аналогічний в даній справі період (з 01.03.2018 по 02.10.2020) на виконання рішення суду від 30.12.2022 у справі № 200/19490/21.

Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційних скарг, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для скасування рішення суду, виходячи з наступного.

Позивач - ОСОБА_1 має посвідчення учасника бойових дій від 27.02.2017 серія НОМЕР_2 .

В період з 10.03.2015 по 02.10.2020 позивач проходив військову службу, у тому числі з 17.10.2016 по 02.10.2020 у Військовій частині НОМЕР_1 .

Ці обставини підтверджуються: довідкою відповідача від 18.11.2021 №11/12558; витягом з наказу командира цієї ж військової частини від 02.10.2020 року №563-ОС, яким з позивачем припинено контракт та його виключено зі списків особового складу частини з 02.10.2020.

Під час спірного періоду проходження служби з 01.12.2015 по 02.10.2020, на час звільнення та після звільнення з неї йому не нараховувалася та не виплачувалася індексація грошового забезпечення відповідно до абз. абз. 4, 6 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, що відповідачем не заперечується.

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач 1) та просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо застосування липня 2015 року, як місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення позивача в період з 01.12.2015 по 28.02.2018 включно;

- зобов`язати відповідача нарахувати і виплатити на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року в сумі 79724,56 гривень, з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою КМУ від 15.01.2004 №44, з урахуванням раніше виплачених сум;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.03.2018 по 02.10.2020 включно, із застосуванням щомісячної фіксованої індексації 4463,15 грн. відповідно до абз. 4, 6 п.5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003 №1078; зобов`язати відповідача нарахувати і виплатити на користь позивача щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення 4463,15 грн. за період з 01.03.2018 по 02.10.2020 включно в сумі 138567,00 грн. відповідно до абз.4, 6 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003 №1078, з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою КМУ від 15.01.2004 №44 з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 30.12.2022 у справі №200/19490/21 позовні вимоги ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , НОМЕР_3 Прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_4 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково.

Визнано протиправними дії НОМЕР_3 Прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_4 ) та Військової частини НОМЕР_1 щодо застосування липня 2015 року як місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення позивача в період з 01.12.2015 по 28.02.2018.

Зобов`язано НОМЕР_3 Прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_4 ) зробити перерахунок індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 по 13.10.2016 із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року, та виплатити з урахуванням виплачених сум.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 зробити перерахунок індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 17.10.2016 по 28.02.2018 із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року та виплатити з урахуванням виплачених сум.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та доплату індексації грошового забезпечення позивачу за період з 01.03.2018 по 01.10.2020 з врахуванням вимог абз. 4, 5, 6 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затверджених постановою КМУ від 17.07.2003 №1078.

У задоволенні решти частини позовних вимог - відмовлено.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 22.11.2023 року рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 грудня 2022 р. у справі № 200/19490/21 змінено в мотивувальній та в резолютивній частині.

У абзаці другому резолютивної частини рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 грудня 2022 р. у справі № 200/19490/21 виключено слова та цифри « НОМЕР_3 Прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_4 )».

Абзац третій та четвертий резолютивної частини рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 грудня 2022 р. у справі № 200/19490/21 викладено в наступній редакції:

«Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 , зробити перерахунок індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року та виплатити з урахуванням виплачених сум.».

Абзаци 5, 6, 7, 8, 9 резолютивної частини рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 грудня 2022 р. у справі № 200/19490/21 вважати абзаци 4, 5, 6,7, 8.

В іншій частині рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 грудня 2022 р. у справі № 200/19490/21 - залишено без змін.

25.01.2024 на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30.12.2022 у справі №200/19490/21, з урахуванням висновків постанови Першого апеляційного адміністративного суду, відповідачем виплачено на користь позивача індексацію грошового забезпечення у загальній сумі 89295,01 грн. із одночасним утриманням військового збору 1,5%, що підтверджується банківською випискою. Нарахована сума (до утримання військового збору 1,5%) склала 90 654,83 грн. (а.с. 30, 88-90).

Відповідно до довідки від 12.03.2024 № 288 про суми грошового забезпечення, виплаченого ОСОБА_1 , за період з лютого 2018 року по березень 2018 року позивачу нараховувались такі види грошового забезпечення:

- у лютому 2018 році всього нараховано 5457,50 грн, а саме: посадовий оклад 760,00 грн; оклад за військовим званням - 65,00 грн; надбавка за вислугу років (35%) - 288,75 грн; надбавка за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби (100%) - 1113,75 грн; премія (410%) - 3116,00 грн; надбавка за особливі умови служби, пов`язані з підвищеним ризиком для життя (15%) 114,00 грн.

- у березні 2018 року всього нараховано 8738,30 грн а саме: посадовий оклад 3170,00 грн; оклад за військовим званням 1020,00 грн; надбавка за вислугу років (45%) - 1885,50 грн; премія (84%) - 2662,80 грн. (а.с. 76).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, апеляційний суд враховує наступне.

За ч. 1 статті 2 Закону України від 25.03.1992 № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон № 2232-XII) військовою службою є державна служба особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. У зв`язку з особливим характером військової служби військовослужбовцям надаються пільги, гарантії та компенсації, передбачені законом.

Згідно з ч. 1 статті 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-ХІІ) передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, та стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

За статтями 18, 19 Закону України від 05.10.2000 № 2017-III «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» (далі - Закон № 2017-III) індексацію доходів населення віднесено до державних соціальних гарантій, що, згідно зі статтею 19 цього ж Закону, є обов`язковими для всіх підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності. Державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності.

Згідно з ч.ч. 2, 3 статті 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, а також надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до статті 1 Закону України від 03.07.1991 № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» (далі - Закон № 1282-ХІІ) індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково чи повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

За статтею 2 Закону № 1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення прожиткового мінімуму.

Згідно з ч.ч. 1, 6 статті 5 Закону № 1282-XII підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів. Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

За ст. 6 Закону № 1282-ХІІ індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка.

Згідно з частиною 1 статті 9 Закону № 1282-XII індексація грошових доходів населення здійснюється за місцем їх отримання за рахунок відповідних коштів.

Відповідно до пункту 1-1 Порядку № 1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа того місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом та не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року - тобто місяця опублікування Закону України від 06.02.2003 № 491-IV «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення». Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, що зазначений в абзаці другому цього пункту.

За п. 2 Порядку № 1078, у редакції від 24.11.2016, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, у тому числі: грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2018 № 141 «Про внесення змін до Порядку проведення індексації грошових доходів населення» редакція зазначеного абзацу пункту 2 Порядку № 1078 була змінена і до переліку осіб, грошове забезпечення яких підлягає індексації, були включені поліцейські.

03.11.2021 постановою Кабінету Міністрів України № 1141 «Про внесення змін до Порядку проведення індексації грошових доходів населення» внесено зміни до цього абзацу пункту 2 Порядку № 1078 та виключено слова «посадових осіб митної служби».

У решті редакція абзацу 5 пункту 2 Порядку № 1078 на сьогодні змін не зазнала.

За абз. 1 пункту 4 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Згідно з абз. 1 пункту 5 Порядку № 1078 у разі підвищення тарифних ставок (посадових окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

За абзацами 2 та 4 пункту 5 Порядку № 1078 обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

Відповідно до абзаців 1 та 4 пункту 6 Порядку № 1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету. Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

За п. 10-2 Порядку № 1078, у редакції від 15.12.2015, для тих працівників, яких переведено на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи, для новоприйнятих працівників, а також для працівників, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати, передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за тією посадою, яку займає працівник.

В подальшому положення пункту 10-2 Порядку № 1078 зазнавали певних змін.

Постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.2021 № 278 «Про внесення змін до Порядку проведення індексації грошових доходів населення» пункт 10-2 Порядку № 1078 було викладено у такій редакції: «Для працівників, військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби, яких переведено на іншу роботу (місце проходження служби) на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці (умов проходження служби) у разі продовження такими особами роботи (проходження служби) для новоприйнятих працівників, військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби, а також для тих, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати (грошового забезпечення), передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (посадового окладу), за посадою, яку займає працівник, військовослужбовець, поліцейський, особа рядового і начальницького складу, посадова особа митної служби».

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.2021 № 1141 «Про внесення змін до Порядку проведення індексації грошових доходів населення» зі змісту пункту 10-2 Порядку № 1078 було виключено слова «, посадових осіб митної служби» і «, посадова особа митної служби», а також замінено слова «для новоприйнятих працівників» словами «, для новоприйнятих працівників».

В решті редакція пункту 10-2 Порядку № 1078 змін на сьогодні не зазнала.

Отже, з 01.12.2015, внаслідок внесених до Порядку № 1078 законодавчих змін, діють єдині правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації для усіх працівників, незалежно від дати їхнього прийняття або переведення чи виходу на роботу. При цьому виплата індексації грошового забезпечення має здійснюватися за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні.

Верховний Суд в постановах від 23.04.2020 у справі № 816/1728/16, від 28.09.2022 у справі № 400/1119/21, від 28.09.2022 у справі № 560/3965/21 зазначив, що для правовідносин, пов`язаних з нарахуванням індексації, відповідно до положень абзаців 3, 4, 5 пункту 5 Порядку № 1078, визначальним є факт підвищення саме грошового доходу, а не тільки тарифних ставок (окладів).

Верховний Суд в постанові від 23.03.2023 у справі № 400/3826/21 зауважив, що відправною точкою для визначення місяця підвищення доходу позивача та початку обчислення індексу споживчих цін наростаючим підсумком є місяць останнього підвищення тарифної ставки (окладу) за посадою, яку він займав. Посадові оклади військовослужбовців дотепер визначалися постановами Кабінету Міністрів України.

Зокрема, схеми посадових окладів військовослужбовців були затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», яка була чинною з 01.01.2008 до 01.03.2018.

Від січня 2008 року посадові оклади військовослужбовців не змінювалися та змінилися лише у березні 2018 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 № 704 (далі - Постанова КМУ № 704), якою були встановлені нові розміри окладів військовослужбовців.

Тобто, після прийняття Постанови КМУ № 704, яка набрала чинності 01.03.2018, базовим місяцем для нарахування військовослужбовцям індексації грошового забезпечення став саме березень 2018 року.

Верховний Суд в постанові від 23.03.2023 у справі № 400/3826/21 зазначив, що Порядок № 1078 передбачає можливість виплати двох видів індексації грошового доходу, умовно кажучи, «поточної» та «індексації-різниці».

Право на поточну індексацію виникає у випадку, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який з 01.01.2016 був встановлений у розмірі 103 відсотка (абзац 2 пункту 1-1, абзац 6 пункту 5 Порядку № 1078). Сума цієї індексації визначається як результат множення грошового забезпечення, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків (абзаци 2, 5 пункт 4 Порядку № 1078).

У даній справі правовідносини стосовно нарахування та виплати поточної індексації не є спірними.

Спірним у цій справі є, зокрема, питання нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення у так званій «фіксованій» величині або сумі за вказаний період.

З цього приводу Верховний Суд у постанові від 23.03.2023 у справі № 400/3826/21 зазначив, що Закон № 1282-ХІІ та Порядок № 1078 не містить такого поняття як «фіксована» сума індексації. Цей термін фігурував у Додатку 4 до Порядку № 1078 у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 13.06.2012 № 526, де були вказані приклади обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації, але постановою Уряду від 09.12.2015 № 1013 Додаток 4 був викладений у новій редакції і з 01.12.2015 у цьому Додатку, як і у цілому в Порядку № 1078, поняття фіксованої суми індексації не згадується.

Починаючи з 01.12.2015 в абзацах 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078, по суті, йде мова про поняття індексації-різниці, право на яку виникає тільки у тому разі, коли у місяці підвищення тарифних ставок (посадових окладів) розмір доходу менший за суму можливої індексації, визначеної в цьому місяці.

Абзаци 3 та 4 пункту 5 Порядку № 1078 у редакціях, які застосовувалися у період з 01.12.2015 до 01.04.2021, передбачали обставини, у разі наявності яких у місяці підвищення доходу індексація нараховується або не нараховується, а саме: сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 3); сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 4).

При цьому якщо у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) сума цієї індексації нараховується, то абзац 6 пункту 5 Порядку № 1078 додатково указує, що ця сума індексації-різниці виплачується до наступного підвищення тарифних ставок (окладів) і до неї надалі додається поточна індексація, яка складається у випадках, коли величина індексу споживчих цін перевищує поріг індексації у розмірі 103 відсотки.

Враховуючи наведене та виходячи із системного аналізу пункту 1, абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку № 1078, Верховний Суд дійшов висновку, що нарахування і виплата індексації-різниці має щомісячний фіксований характер, гарантується законом і є обов`язковими для усіх підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності та господарювання, а також для фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників.

Водночас, оскільки індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці, та з огляду на правила і умови нарахування суми індексації-різниці, які встановлені абзацами 3, 4, 6 пункту 5 Порядку № 1078, Верховний Суд дійшов висновку, що повноваження військової частини щодо виплати цієї суми не є дискреційними.

Таким чином, у березні 2018 року, як місяці підвищення доходу позивача, відповідач повинен був вирішити питання, чи має він право на отримання суми індексації-різниці.

Як було встановлено судом, відповідач не нараховував та не виплачував позивачу суму індексації-різниці за період з 01.03.2018 по 02.10.2020, на час звільнення та після звільнення з неї йому не нараховувалася та не виплачувалася, що відповідачем не заперечується.

З огляду на зміст положень абзацу 4 пункту 5 Порядку № 1078, позивач має право на отримання суми індексації-різниці за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року, і, якщо зазначена умова наявна, розмір належної індексації-різниці визначається як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу.

В постанові від 23.03.2023 у справі № 400/3826/21 Верховний Суд звернув увагу, зокрема, на те, що для правильного застосування абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078 суд повинен встановити:

- розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року (А);

- суму можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року (Б);

- чи перевищує розмір підвищення доходу (А) суму можливої індексації (Б).

Розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) визначається як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення в лютому 2018 року.

В обидві ці суми враховуються складові грошового забезпечення, які не мають разового характеру (речення другого абзацу п`ятого пункт 5 Порядку №1078).

Розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) визначається як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення в лютому 2018 року.

В обидві ці суми враховуються складові грошового забезпечення, які не мають разового характеру (речення 2 абзацу 5 пункт 5 Порядку №1078).

Сума можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року (Б) визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100 відсотків (абзац 5 пункту 4 Порядку №1078).

Якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року (Б), то це є підставою для нарахування й виплати позивачу індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.

Як уже було зазначено, у такому випадку відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку №1078 сума індексації-різниці в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою можливої індексації (Б) і розміром підвищення доходу (А).

Згідно з п. 1.9 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 11.06.2008 року №260 (чинної станом на лютий березень 2018 року), грошове забезпечення військовослужбовцям виплачується за місцем штатної служби в поточному місяці за минулий.

При цьому визначальним значенням для врахування видів грошового забезпечення при визначенні розміру доходу позивача у лютому та березні 2018 року для визначення різниці доходу має значення факт виплати у конкретних місяцях складових грошового забезпечення, а не період, за який вони виплачені (постанова Верховного Суду від 11.11.2021 у справі №240/5760, від 14.11.2021 у справі №240/12040/19).

Визначаючи суму можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року (як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100 відсотків), позивач взяв за основу величину приросту індексу споживчих цін 253,3%, правильність чого підтверджується листом Мінсоцполітики від 28.09.2021 №5211/0/290-21/51.

Суд зауважує, що винагорода за безпосередню участь в ООС (АТО) є додатковою виплатою військовослужбовцям, яких залучено до участі у ній. При цьому, виплата винагороди залежить від певних умов та лише в означений період, а також під час безперервного перебування на стаціонарному лікуванні після отриманих у такий період поранень (контузії, травми, каліцтва). Тобто, така виплата не є постійною і не має систематичного характеру, а її розмір залежить як від днів участі в антитерористичній операції (операції об`єднаних сил), так і від виконаних завдань, що визначається наказом командира.

За таких обставин, винагорода за безпосередню за участь в ООС (АТО) не має систематичного характеру, є тимчасовою виплатою для тих військовослужбовців, які залучені до участі у ній, вона залежить від певних обставин, її розмір не є фіксованим, а виплата не є щомісячною, у зв`язку з чим така винагорода не враховуються при порівнянні розміру грошового забезпечення позивача в лютому і березні 2018 року та, зважаючи на подані сторонами розрахунки, ця обставина не є спірною.

Так само і премія не є постійним видом грошового забезпечення, а виплачується на розсуд керівництва та в залежності від наявності грошових ресурсів. Відтак, розмір премії не підлягає врахуванню при обчисленні розміру індексації-різниці.

З приводу щомісячної додаткової винагороди суд вважає за необхідне зазначити таке.

Щомісячна додаткова грошова винагорода, передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889 Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій (далі Постанова КМУ № 889), відповідає ознакам щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, оскільки є щомісячною та має постійний характер.

Таке правозастосування відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним в постановах від 06.02.2019 року в справі № 522/2738/17 та від 10.11.2021 року в справі № 825/997/17.

Отже, щомісячна додаткова винагорода підлягає врахуванню при порівнянні розміру грошового забезпечення позивача в лютому і березні 2018 року для цілей визначення права на отримання індексації-різниці.

Отже, відповідно до вказаних настанов, суд установив, що розмір грошового забезпечення позивача, що підлягає врахуванню для обчислення індексації- різниці склав:

У лютому 2018 році позивачу всього нараховано 5457,50 грн, а саме: посадовий оклад 760,00 грн; оклад за військовим званням - 65,00 грн; надбавка за вислугу років (35%) - 288,75 грн; надбавка за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби (100%) - 1113,75 грн; премія (410%) - 3116,00 грн; надбавка за особливі умови служби, пов`язані з підвищеним ризиком для життя (15%) 114,00 грн.

У березні 2018 року позивачу всього нараховано 8738,30 грн а саме: посадовий оклад 3170,00 грн; оклад за військовим званням 1020,00 грн; надбавка за вислугу років (45%) - 1885,50 грн; премія (84%) - 2662,80 грн.

Розмір підвищення доходу у березні склав: 6075,50 2341,50 = 3734 грн. Враховуючи, що розмір індексації у березні складав 1762 * 253,30 : 100 % = 4 463,15 грн, то сума індексації різниці становить 729,15 грн.(4463,15 3734,00)

Отже, бездіяльність відповідача щодо невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 02.10.2020, виходячи з фіксованої величини 729,15 грн, що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу є протиправною.

Загальна кількість місяців, за які індексаці не виплачено становить 60, тому сума заборгованості складає 43749,00 грн.

Щодо способу захисту права позивача на отримання невиплачених сум індексації грошового забезпечення, суд враховує наступне.

Верховний Суд у пункті 62 постанови від 31.05.2021 у справі №420/7110/19 зазначив, що обраний позивачем спосіб захисту повинен: а) відповідати змісту порушеного права (вимога повинна співвідноситися із обставинами порушення права чи законного інтересу); б) забезпечувати реальне поновлення прав у випадку задоволення позову (у результаті виконання рішення суду особа фактично повернеться в той стан, у якому перебувала до моменту порушення її права чи законного інтересу).

Велика Палата Верховного Суду в постановах від 22.09.2020 у справі №910/3009/18, від 21.08.2019 у справі №911/3681/17, зазначала, що застосування конкретного способу захисту права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Суд при розгляді справи враховує висновки Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені у постанові від 20.04.2023 у справі №320/8554/21.

Щодо вимоги позивача про обчислення розміру податків та зборів з суми стягнення, суд вважає, що вказане питання лежить поза межами предмету цієї справи, оскільки не є спірним.

За таких обставин належним способом захисту порушеного права є стягнення на користь позивача 43749,00 грн за вирахуванням податків та зборів.

Щодо доводів апелянта відповідача про те, що судом першої інстанції хибно не враховано, що відповідачем вказана сума щомісячної індексації-різниці позивачу вже нарахована та виплачена за аналогічний в даній справі період (з 01.03.2018 по 02.10.2020) на виконання рішення суду від 30.12.2022 у справі № 200/19490/21, апеляційний суд враховує наступне.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 24 липня 2024 року в цій справі встановлено, що предметом позову у справі № 200/19490/21 була невиплата відповідачем в повному розмірі індексації грошового забезпечення позивачу за спірний період, судом не було визначено суму належної позивачу індексації грошового забезпечення; вже після виконання рішення суду змінились обставини, а саме: у позивача виникло право на отримання індексації-різниці грошового забезпечення за відповідний період.

Таким чином, позивач у цій справі звернувся з позовними вимогами щодо правильності обчислення суми індексації, такі вимоги можуть бути заявлені окремим позовом, враховуючи правову позицію Верховного суду в постанові від 28.06.2023 року у справі № 200/4258/22. При цьому, моментом виникнення спірних правовідносин буде ймовірне порушення прав позивача після виплати позивачем індексації грошового забезпечення, з розміром якого останній не погоджується.

Отже, є хибними доводи відповідача, що індексація-різниці грошового забезпечення вже була нарахована та виплачена на виконання рішення суду від 30.12.2022 у справі № 200/19490/21.

Також, апеляційний суд не бере до уваги посилання апелянта позивача на чисельну практику Верховного суду, зазначену в апеляційній скарзі, оскільки обставини цієї справи виникли за різних фактичних обставин, ніж у справах, на які посилається апелянт.

Суд наголошує, що подібність правовідносин означає тотожність суб`єктного складу учасників відносин, їхніх повноважень, об`єкта, предмета правового регулювання відносин, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їхньої подібності визначається обставинами кожної конкретної справи.

На підставі викладеного, апеляційний суд погоджує висновок суду першої про:

- визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення позивачу за період 01.03.2018 по 02.10.2020 включно, відповідно до норм абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078;

- стягнення з Військової частини НОМЕР_1 на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 02.10.2020 включно, у загальному розмірі 43749,00 грн, відповідно до норм абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078, за вирахуванням податків, зборів та інших обов`язкових платежів.

Отже, спір за суттю вимог судом першої інстанції вирішений правильно, доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого відсутні підстави для скасування рішення суду.

Керуючись ст. ст. 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 , Військової частини НОМЕР_1 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 січня 2025 року у справі № 200/1077/24 за позовом Дяченка Олексія Володимировича в інтересах ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Повний текст постанови складений 14 липня 2025 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді: А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв