Справа № 420/36230/24
Суддя: Хлімоненкова М.В.
Дата ухвалення: 2025-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Хлімоненкової М.В., розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 загін морської охорони) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання виплатити недоотримане грошове забезпечення,

встановив:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 загін морської охорони), у якому позивач просить суд:

1.Визнати бездіяльність військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 загону морської охорони) щодо виплати недоотриманого грошового забезпечення, здійснення продовольчого, речового та інших видів забезпечення ОСОБА_1 за весь час необґрунтованого призупинення йому військової служби в період з 17 червня 2022 по 24 жовтня 2024 року протиправно,

2.Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 загін морської охорони) виплатити недоотримане грошове забезпечення, здійснення продовольче, речове та інші види забезпечення ОСОБА_1 за весь час необґрунтованого призупинення йому військової служби в період з 17 червня 2022 по 24 жовтня 2024 року.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначив, що з 24.02.2022 його було призначено на посаду командира 3 групи спеціальних дій відділу спеціальних дій у військовій частині НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 загін морської охорони) ДПСУ. Згідно наказу командира НОМЕР_2 загону морської охорони ДПСУ від 04.04.2022 №110-ОС позивачу було призупинено військову службу відповідно до п.48-1 Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України». Відповідно до указаного наказу позивач вважався звільненим з посади та таким, що не виконує обов`язки військової служби з 16.03.2022. також, за наведеним наказом, позивачу було призупинено виплату грошового та здійснення продовольчого, речового та іншого видів забезпечення з 16.03.2022. Підставою для видання зазначеного вище наказу був витяг з ЄРДР №0000053 від 16.03.2022. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 13.05.2024 у справі №420/26755/23 було встановлено, що кримінальне провадження від 18.03.2022 №0000053 було закрито 16.06.2022. Всупереч вимогам ч.2 ст.24 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», військовою частиною НОМЕР_1 не продовжено військову службу ОСОБА_1 після закриття кримінального провадження від 18.03.2022 №0000053 16.06.2022 включно.

В подальшому, 02.11.2024 відповідач надіслав позивачу Витяг з наказу командира НОМЕР_2 загону морської охорони Державної прикордонної служби України від 25 жовтня 2024 року №581-ОС «Про особовий склад» відповідно до якого ПРОДОВЖЕНО ВІЙСЬКОВУ СЛУЖБУ головному корабельному старшині ОСОБА_2 на посаді командира 3 групи спеціальних дій відділу спеціальних дій та вважати таким, що виконував обов`язки військової служби з 16 березня 2022 року по 16 червня 2022 року, виплатити грошове забезпечення та здійснити всі інші види забезпечення з 16 березня 2022 року по 16 червня 2022 року.

Таким чином, в період з 16 березня 2022 року по 24 жовтня 2024 року ОСОБА_2 було призупинено військову службу та він не виконував трудову функцію (службові обов`язки) не з власної вини, а внаслідок бездіяльності військової частини НОМЕР_1 , яка не видала наказ про продовження військової служби ОСОБА_3 після закриття кримінального провадження від 18 березня 2022 р. № 0000053.

09 листопада 2024 року представник позивача в інтересах останнього, через Урядовий контактний центр звернувся до відповідача з вимогою виплатити йому недоотримане грошове забезпечення, продовольче, речове та інші види забезпечення за весь час необґрунтованого призупинення військової служби в період з 16 березня 2022 року по 24 жовтня 2024 року. На час подання позову письмової відповіді від військової частини НОМЕР_1 на звернення не надходило. Позивач вважає таку бездіяльність військової частини НОМЕР_1 ДПСУ протиправною та такою, що порушує права позивача, оскільки, призупинення військової служби у період з 16.03.2022 по 24.10.2024 ОСОБА_1 відбулось не з вини позивача.

Ухвалою суду від 19.12.2024 відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити в задоволенні позову, з огляду на безпідставність та необґрунтованість заявлених ОСОБА_1 вимог.

Відповідач зокрема зазначає, що згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» ОСОБА_1 24 лютого 2022 року було призвано на військову службу для комплектування підрозділів Держприкордонслужби України та направлено для її подальшого проходження до військової частини НОМЕР_1 . Того ж дня, відповідно до наказу командира НОМЕР_2 загону морської охорони Державної прикордонної служби України від 24 лютого 2022 року №68-ОС «Про особовий склад» ОСОБА_1 було зараховано до списків особового складу та всі види забезпечення з 24 лютого 2022 року та призначено на посаду командира 3 групи спеціальних дій відділу спеціальних дій. В лютому 2022 року ОСОБА_1 зник з місця дислокації військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ). 18.03.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесені відомості по кримінальному провадженню № 0000053 за ознаками скоєння командиром 3 групи спеціальних дій відділу спеціальних дій НОМЕР_2 загону морської охорони головним корабельним старшиною ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України «Дезертирство». 19.03.2022 відповідачем отримано від правоохоронного органу Маріупольської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил на повідомлення РУМО від 18.03.2022 за вих.№32/423 відповідь про внесення 18.03.2022 до ЄРДР інформацію №0000053 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України «Дезертирство» стосовно головного корабельного старшини ОСОБА_1 (25.02.2022 при передислокації частини не з`явився ОСОБА_1 до пункту постійної дислокації НОМЕР_2 загону морської охорони, АДРЕСА_1 ). Наказом командира НОМЕР_2 загону морської охорони Державної прикордонної служби України від 04 квітня 2022 року №110-ОС «Про особовий склад» ОСОБА_1 було призупинено військову службу та вважається таким, що не виконує обов`язки військової служби, з 16 березня 2022 року; призупинено виплату грошового та здійснення продовольчого, речового та інших видів забезпечення, з 16 березня 2022 року. Підстава: витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 18.03.2022 року №0000053. 16.06.2022 кримінальне провадження №0000053 від 18.03.2022 за ознаками скоєння головним корабельним старшиною ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України постановою слідчого Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, було закрите на підставі пункту 2 частини 1 статті 284 КПК України.

Про закриття кримінального провадження відповідачу стало відомо з листа Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську від 05.05.2023 року №13-03/2143/23, в якому зазначено, що кримінальне провадження №0000053 постановою від 16.06.2022 року закрите на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України. Позивач ОСОБА_1 після закриття 16.06.2022 кримінального провадження за ч.4 ст.408 КК України «Дезертирство» №0000053, до військової частини для поновлення його на військовій службі і всіх видах забезпечення не прибув в червні 2022 року, позивач взагалі станом на теперішній час (січень 2025 року) не прибув для проходження військової служби (за наявною первиною інформацією позивач з 2022 року перебуває за кордоном). Так як про закриття кримінального провадження відносно позивача в/ч НОМЕР_1 (відповідача) було повідомлено Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську лише через 11 місяців (лист ДБР від 05.05.2023 року №13-03/2143/23) після закриття кримінального провадження №0000053, постановою від 16.06.2022 року, тому, відповідач лише через 11 місяців дізнався про те, що позивач з 17.06.2022 ухиляється від проходження військової служби і не прибуває для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 , відповідно про факт неприбуття позивача на протязі 11 місяців після закриття (16.06.2022) відносно нього кримінального провадження до військової частини НОМЕР_1 , було повідомлено правоохоронні органи. Правоохоронними органами у зв`язку з тим, що після закриття (16.06.2022) кримінального провадження №0000053 позивач не з`явився (на протязі 11 місяців) до військової частини НОМЕР_1 для проходження військової служби 26.05.2023 року Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Одесі) територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесені відомості по кримінальному провадженню №0000014 за ознаками скоєння головним корабельним старшиною ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України «Дезертирство».

Відповідач звертає увагу, що діючим законодавством України не передбачений правовий механізм (процедура) поновлення (військовослужбовця) позивача, який не прибув для проходження служби до в/частини, з врахуванням того, що після поновлення на військовій службі (позивач) військовослужбовець зобов`язаний приступити до проходження військової служби, а відповідач забезпечити військовослужбовця (позивача) медичним, морально-психологічним, речовим, продовольчим і грошовим видами забезпечення, тому відповідач вважає, що для поновлення позивача на військовій службі необхідно його фізичне прибуття до в/ч НОМЕР_1 та виконання ним обов`язків військової служби, не можливо здійснити вище визначені види забезпечення які визначені законодавством, при відсутності військовослужбовця (при відсутності самого об`єкта забезпечення). Так як позивач ОСОБА_1 після закриття 16.06.2022 кримінального провадження №0000053, для поновлення його на військовій службі і всіх видах забезпечення не прибув до військової частини НОМЕР_1 в червні 2022 року, а про закриття кримінального провадження ДБР не було повідомлено військову частину НОМЕР_1 , остання вважала, що відносно ОСОБА_1 і далі триває кримінальне провадження за Дезертирство та тривають розшукові дії, військову службу ОСОБА_1 не поновлювали, військова служба для нього продовжувала бути призупинена на підставі наказу командира НОМЕР_2 загону морської охорони Державної прикордонної служби України від 04 квітня 2022 року №110-ОС «Про особовий склад». Далі, як зазначається у відзиві, в/ч НОМЕР_1 дізналася лише через 11 місяців про закриття кримінального провадження відносно позивача (лист ДБР від 05.05.2023 року №13-03/2143/23), тоді дізналася і про те, що позивач 11 місяців не прибуває до в/ч НОМЕР_1 для виконання ним Конституційного обов`язку громадянина з захисту держави від зовнішньої агресії і проходження ним військової служби, в/ч НОМЕР_1 було повідомлено правоохоронні органи, в результаті, так як після закриття (16.06.2022) кримінального провадження №0000053 позивач не з`явився (на протязі 11 місяців) до військової частини НОМЕР_1 для проходження військової служби, відкрите нове кримінальне провадження 26.05.2023 року №0000014 за ознаками скоєння ОСОБА_1 кримінального правопорушення за ч.4 ст.408 КК України «Дезертирство», саме по факту неприбуття з 16.06.2022 (після закриття №0000053) ОСОБА_1 до в/ч НОМЕР_1 , тому, отримавши відомості про відкриття нового кримінального провадження №0000014 (внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань) за ознаками скоєння головним корабельним старшиною ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України, та враховуючи вимоги законодавства що після поновлення на військовій службі (позивач) військовослужбовець зобов`язаний приступити до проходження військової служби, а відповідач забезпечити військовослужбовця (позивача) медичним, морально-психологічним, речовим, продовольчим і грошовим видами забезпечення, тобто, для поновлення позивача на військовій службі необхідно його фізична присутність у в/ч НОМЕР_1 та виконання ним обов`язків військової служби, та не можливо здійснити вищезазначені види забезпечення, при відсутності самого об`єкта забезпечення (позивача) тому, військовою частиною НОМЕР_1 у травні 2023 року не було видано як наказу про поновлення на військовій службі ОСОБА_1 , так і повторно не було видано наказ про призупинення військової служби ОСОБА_1 .

Разом з тим, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 13 травня 2024 року по адміністративній справі № 420/26755/23 було задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії. Судом було визнано протиправними діяння військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 загону морської охорони) щодо невиплати недоотриманого грошового забезпечення та нездійснення продовольчого, речового та інших видів забезпечення ОСОБА_1 за весь час необґрунтованого призупинення йому військової служби з 16 березня 2022 року по дату закриття кримінального провадження від 18 березня 2022 р. №0000053 - 16 червня 2022 року включно. Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 недоотримане грошове забезпечення та здійснити продовольче, речове та інші види забезпечення за весь час призупинення йому військової служби з дати відкриття з 16 березня 2022 року по дату закриття 16 червня 2022 року включно, кримінального провадження від 18 березня 2022 р. № 0000053, так як дане кримінальне провадження фактично було закрито, що у свою чергу передбачає поновлення позивача на військовій службі і всіх видах забезпечення за даний період з 16.03.2022 по 16.06.2022, включно, на думку суду по справі №420/26755/23 факт фізичної відсутності позивача (дезертир який перебуває за кордоном) не впливає на обов`язок в/ч НОМЕР_1 щодо поновлення на всіх видах забезпечення «мертвої душі» (позивача).

Задля виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 травня 2024 року по адміністративній справі № 420/26755/23, яке набрало законної сили, щодо відновлення продовольчого, речового та інших видів забезпечення військовою частиною НОМЕР_1 видано наказ №581-ОС від 25.10.2024 року, яким ОСОБА_1 продовжено військову службу та наказано вважати таким, що виконував обов`язки військової служби з 16.03.2022 року по 16.06.2022 року, і виплатити грошове забезпечення та здійснити інші види забезпечення з 16.03.2022 року по 16.06.2022 року. Тобто, на виконання рішення суду по справі №420/26755/23 для здійснення відповідних виплат та видів забезпечення ОСОБА_1 за час призупинення йому військової служби, було продовжено військову службу тільки на строк, зазначений у рішенні суду - з 16.03.2022 року по 16.06.2022 року. Разом з тим, у зв`язку із внесенням до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей по кримінальному провадженню №0000014 за ознаками скоєння головним корабельним старшиною ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України «Дезертирство», на виконання норм ч.2 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», абзацу 14 пункту 5 глави 2 розділу ІІ «Інструкції з організації обліку особового складу Державної прикордонної служби України» затверджену наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.06.2017 № 468, зареєстровану в Міністерстві юстиції України 16 серпня 2017 за № 1011/30879, відповідно до пункту 48-1 Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, затвердженого Указом Президента України від 29 грудня 2009 року №1115/2009, наказом командира НОМЕР_2 загону морської охорони Державної прикордонної служби України від 27.10.2024 року №484-ОС «Про особовий склад» ОСОБА_1 призупинено військову службу, та вважати таким, що не виконує обов`язки військової служби, з 17 червня 2022 року; призупинено виплату грошового та здійснення інших видів забезпечення, з 17 червня 2022 року.

Дослідивши наявні у справі докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини.

Відповідно до наказу командира НОМЕР_2 загону морської охорони Державної прикордонної служби України від 24 лютого 2022 року №68-ОС «Про особовий склад» ОСОБА_1 було зараховано до списків особового складу та всі види забезпечення з 24 лютого 2022 року та призначено на посаду командира 3 групи спеціальних дій відділу спеціальних дій.

Наказом командира НОМЕР_2 загону морської охорони Державної прикордонної служби України від 04 квітня 2022 року №110-ОС «Про особовий склад» відповідно до пункту 48-1 Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, затвердженого Указом Президента України від 29 грудня 2009 року № 1115/2009 ОСОБА_1 було призупинено військову службу та дію контракту та його: звільнено з посади та вважається таким, що не виконує обов`язки військової служби, з 16 березня 2022 року; призупинено виплату грошового та здійснення продовольчого, речового та інших видів забезпечення, з 16 березня 2022 року. Підстава: витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 18.03.2022 року №0000053.

Також, судом встановлено, що в провадженні Одеського окружного адміністративного суду (суддя Корой С.М.) перебувала справа №420/26755/23 за позовом ОСОБА_1 до Військової частина НОМЕР_3 ( НОМЕР_2 загін морської охорони), в якому позивач просив суд:

- визнати бездіяльність військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 загону морської охорони) (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 ) щодо виплати недоотриманого грошового забезпечення, здійснення продовольчого, речового та інших видів забезпечення ОСОБА_2 за весь час необґрунтованого призупинення йому військової служби, тобто з 16 березня 2022 року по дату закриття кримінального провадження від 18 березня 2022 р. № 0000053 включно, протиправною.

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 загону морської охорони) (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 ) виплатити недоотримане грошове забезпечення, здійснити продовольче, речове та інші види забезпечення ОСОБА_2 за весь час необґрунтованого призупинення йому військової служби, тобто з 16 березня 2022 року по дату закриття кримінального провадження від 18 березня 2022 р. № 0000053 включно.

13.05.2024 в указаній вище справі №420/26755/23 Одеський окружний адміністративний суд прийняв рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнив. Визнав протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 загону морської охорони) щодо невиплати недоотриманого грошового забезпечення та нездійснення продовольчого, речового та інших видів забезпечення ОСОБА_1 за весь час необґрунтованого призупинення йому військової служби з 16 березня 2022 року по дату закриття кримінального провадження від 18 березня 2022 р. № 0000053 - 16 червня 2022 року включно. Зобов`язав військову частину НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 загін морської охорони) виплатити ОСОБА_1 недоотримане грошове забезпечення та здійснити продовольче, речове та інші види забезпечення за весь час необґрунтованого призупинення йому військової служби з 16 березня 2022 року по дату закриття кримінального провадження від 18 березня 2022 р. № 0000053 - 16 червня 2022 року включно.

За приписами ч.4 ст.78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, у ході розгляду справи №420/26755/23, рішення у якій набрало законної сили, судом було встановлено, що відповідно до листа Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську від 05.05.2023 року №13-03/2143/23 зазначено, що кримінальне провадження №0000053 постановою від 16.06.2022 року закрите на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із чим виснував, що відповідач вчинив протиправну бездіяльність щодо невиплати недоотриманого грошового забезпечення та нездійснення продовольчого, речового та інших видів забезпечення ОСОБА_1 за весь час необґрунтованого призупинення йому військової служби з 16 березня 2022 року по дату закриття кримінального провадження від 18 березня 2022 р. №0000053 - 16 червня 2022 року включно і зобов`язав військову частину НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 загону морської охорони) виплатити ОСОБА_1 недоотримане грошове забезпечення та здійснити продовольче, речове та інші види забезпечення за весь час необґрунтованого призупинення йому військової служби з 16 березня 2022 року по дату закриття кримінального провадження від 18 березня 2022 р. № 0000053 - 16 червня 2022 року включно.

Як вказує позивач у своїй позовній заяві, з огляду на закриття 16.06.2022 року кримінального провадження (яке послугувало підставою для призупинення позивачу військової служби та дії контракту та його звільнення з посади відповідно до наказу командира НОМЕР_2 загону морської охорони ДПСУ від 24.02.2022 №68-ОС, відповідно до якого позивач вважався таким, що не виконував обов`язки військової служби, з 16 березня 2022 року та для призупинення виплати грошового та здійснення продовольчого, речового та інших видів забезпечення, з 16 березня 2022 року), всупереч вимогам ч.2 ст.24 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» військовою частиною не продовжено ОСОБА_1 військову службу після закриття кримінального провадження від 18.03.2022 №0000053.

З матеріалів справи встановлено також, що 25.10.2024 командиром військової частини НОМЕР_1 було прийнято наказ №581-ОС «Про особовий склад» відповідно до якого продовжено військову службу головному корабельному старшині ОСОБА_1 на посаді командира 3 групи спеціальних дій відділу спеціальних дій, та відповідно до указаного наказу ОСОБА_1 вважається таким, що виконував обов`язки військової служби з 16 березня 2022 року по 16 червня 2022 року, наказано виплатити грошове забезпечення та здійснити всі інші види забезпечення з 16 березня 2022 року по 16 червня 2022 року. Підстава: постанова про закриття кримінального провадження №0000053 від 18.03.2022 територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13.05.20244 та постанова П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10.09.2024 №420/26755/23.

Позивач, вважаючи, що з 16.03.2022 по 24.10.2024 йому було призупинено військову службу та він не виконував трудову функцію (службові обов`язки) не з власної вини, а внаслідок бездіяльності військової частини НОМЕР_1 , яка не видала наказ про продовження військової служби ОСОБА_1 після закриття кримінального провадження №0000053 від 18.03.2022, 09.11.2024 звернувся через свого представника до військової частини НОМЕР_1 з вимогою виплатити йому недоотримане грошове забезпечення, продовольче, речове та інші види забезпечення за весь час необґрунтованого призупинення військової служби в період з 16.03.2022 по 24.10.2024.

Однак, станом на час подання цього позову відповіді від відповідача не отримав.

Вважаючи таку бездіяльність протиправною, позивач звернувся із цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи відповідають вони встановленим ч. 2 ст. 2 КАС України вимогам.

Згідно з ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» (далі - Закон № 2232) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначає Статут внутрішньої служби Збройних Сил України (далі - Статут внутрішньої служби ЗСУ), затверджений Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV.

Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Статтею 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України передбачено, що необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки, зокрема, свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою.

У п. 48-1 та 48-3 Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, затвердженого Указом Президента України від 29 грудня 2009 року № 1115/2009 (далі Положення) зазначено, що для військовослужбовців, які самовільно залишили органи Держприкордонслужби або місця служби, дезертирували із Держприкордонслужби або добровільно здалися в полон, військова служба призупиняється відповідно до частини другої статті 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Військова служба для військовослужбовців призупиняється з дня внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяв, повідомлень начальників органів Держприкордонслужби про вчинене кримінальне правопорушення, поданих відповідно до частини четвертої статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

Військовослужбовці, військову службу яких призупинено, звільняються з посад та вважаються такими, що не виконують (не несуть) обов`язків військової служби. Контракт про проходження військової служби, а також виплата грошового та здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення таким військовослужбовцям призупиняються, про що видається наказ начальника органу Держприкордонслужби, в якому військовослужбовець проходив службу. Звільнення з посад військовослужбовців, військову службу яких призупинено, здійснюється наказами по особовому складу посадових осіб, зазначених у пункті 89 цього Положення. Звільнення з посад військовослужбовців, призначених на посади Президентом України, військову службу яких призупинено, здійснюється Президентом України.

Відповідно до ч.2 статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військова служба призупиняється для військовослужбовців, які самовільно залишили військові частини або місця служби, дезертирували із Збройних Сил України та інших військових формувань або добровільно здалися в полон, якщо інше не визначено законодавством.

Початком призупинення військової служби є день внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви, повідомлення командира (начальника) військової частини про вчинене кримінальне правопорушення, поданих відповідно до частини четвертої статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України. Підставою для призупинення військової служби є отримання військовою частиною письмового повідомлення правоохоронного органу про внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального правопорушення (витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань).

Військовослужбовці, військову службу яких призупинено, звільняються з посад та вважаються такими, що не виконують (не несуть) обов`язків військової служби. Контракт про проходження військової служби, а також виплата грошового та здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення таким військовослужбовцям призупиняються.

Для військовослужбовців, стосовно яких судом винесено виправдувальний вирок, що набрав законної сили, або стосовно яких закрито кримінальне провадження відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України, військова служба та дія контракту продовжується. У такому разі строк призупинення військової служби зараховується до вислуги років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії, а також до строку вислуги років для присвоєння чергового військового звання, та поновлюються пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством для військовослужбовців.

За весь час необґрунтованого призупинення військової служби таким військовослужбовцям виплачується недоотримане грошове та здійснюються недоотримане продовольче, речове та інші види забезпечення.

Порядок призупинення та продовження військової служби визначається положеннями про проходження військової служби.

Аналогічні норми також містяться і в п. 48-7 Положення для військовослужбовців, стосовно яких судом винесено виправдувальний вирок, що набрав законної сили, або стосовно яких закрито кримінальне провадження відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України, військова служба та дія контракту продовжуються. У такому разі строк призупинення військової служби зараховується до вислуги років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії, а також до строку вислуги років для присвоєння чергового військового звання, та поновлюються пільги і соціальні гарантії, встановлені законодавством для військовослужбовців.

За весь час необґрунтованого призупинення військової служби таким військовослужбовцям виплачується недоотримане грошове та здійснюються недоотримане продовольче, речове та інші види забезпечення.

Продовження військової служби та дії контракту з військовослужбовцями, зазначеними у цьому пункті, здійснюється наказами по особовому складу посадових осіб, зазначених у пункті 89 цього Положення.

Так, відповідно до наданих до матеріалів справи відповідачем документів, а саме з довідки військової частини НОМЕР_1 від 23.12.2024 №169 суд встановив, що за період з 17 червня 2024 року по 24 жовтня 2024 року ОСОБА_1 не здійснювалася виплата грошового забезпечення, продовольчого, речового та інші види забезпечення на підставі наказу командира НОМЕР_2 загону морської охорони ДПСУ від 27.10.2024 №584-ОС, яким призупинена військова служба, виплата та здійснення інших видів забезпечення ОСОБА_5 з 17.06.2022.

На підтвердження указаної обставини, в матеріалах справи міститься копія витягу з наказу командира НОМЕР_2 загону морської охорони ДПСУ від 27.10.2024 №584-ОС «Про особовий склад», яким відповідно до ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, затвердженого Указом Президента України від 29 грудня 2009 року №1115/2009, «Інструкції з організації обліку особового складу Державної прикордонної служби України», затверджену наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.06.2017 №468, призупинено військову службу головному корабельному старшині ОСОБА_1 (П-19246), призваному на військову службу за призовом осіб із числа резервістів, в особливий період, командиру 3 групи спеціальних дій відділу спеціальних дій, з 17.06.2022, наказано вважати таким, що не виконує обов`язки військової служби з 17.06.2022, призупинено виплату грошового та здійснення інших видів забезпечення з 17.06.2022. Підстава: постанова про відкриття кримінального провадження за ч.4 ст.408 КК України Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві від 26.05.2023 №0000014.

Суд також звертає увагу, що в матеріалах справи не міститься доказів оскарження позивачем в судовому порядку наказу командира НОМЕР_2 загону морської охорони ДПСУ від 27.10.2024 №584-ОС «Про особовий склад», або постанови про відкриття кримінального провадження за ч.4 ст.408 КК України Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві від 26.05.2023 №0000014, або про наявність постанови про закриття цього кримінального провадження, тощо, та про наявність таких доказів позивачем не зазначається.

Підставою ж для задоволення своїх позовних вимог у розглядуваному позові ОСОБА_1 зазначає виключно протиправність непоновлення відповідачем йому військової служби у спірний період та невиплати грошового й здійснення інших видів забезпечення у цей період через закриття кримінального провадження від 18.03.2022 №0000053.

Втім така обставина не є визначальною для спірних правовідносинах, оскільки слугувала підставою для призупинення військової служби позивачу та призупинення виплати грошового забезпечення і здійснення інших видів забезпечення, на підставі наказу командира НОМЕР_2 загону морської охорони ДПСУ від 04.04.2022 №110-ОС «Про особовий склад».

Період призупинення військової служби позивачу та призупинення виплати грошового забезпечення і здійснення інших видів забезпечення на підставі саме постанови про відкриття кримінального провадження від 18.03.2 тривав - з 16.03.2022 по 16.06.2022, про що в тому числі свідчить копія витягу з наказу командира НОМЕР_2 загону морської охорони ДПСУ від 25.10.2024 №581-ОС «Про особовий склад», яким на підставі постанови про закриття кримінального провадження №0000053 від 18.03.2022 територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13.05.20244 та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10.09.2024 №420/26755/23, було продовжено ОСОБА_1 військову службу та наказано вважати таким, що виконував обов`язки військової служби з 16 березня 2022 року по 16 червня 2022 року, та наказано виплатити грошове й здійснити інші види забезпечення за період з 16 березня 2022 року по 16 червня 2022року.

При цьому, дата прийняття наказу відповідачем, або дата, яка передувала прийняттю цього наказу у спірному випадку жодним чином не може впливати на право позивача на отримання грошового та інших видів забезпечення, за наявності чинного наказу командира НОМЕР_2 загону морської охорони ДПСУ від 27.10.2024 №584-ОС «Про особовий склад», постанови про відкриття кримінального провадження за ч.4 ст.408 КК України Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві від 26.05.2023 №0000014, та відсутності постанови про закриття цього кримінального провадження, тощо.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Підсумовуючи вищенаведене у сукупності, оцінивши докази у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_3 .

Відповідач: Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 загін морської охорони), код ЄДРПОУ НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_4 .

Суддя Марина ХЛІМОНЕНКОВА