Справа № 675/786/25
Суддя: Цідик А. Ю.
Дата ухвалення: 2025-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа 675/786/25
№ 2-а/688/31/25
Рішення

Іменем України

11 липня 2025 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді Цідик А.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Кілікевич І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 08.04.2025 ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо нього було прийнято постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Відповідно до постанови №475, начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 постановлено визнати ОСОБА_1 винним за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накласти штраф у сумі 17000 грн.

В постанові № 475 зазначено, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 неприбув за повісткою та не оновив дані в особливий період.

Зазначену у постанові № 475 повістку від 09.10.2024 року № 511805 про прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_4 30.10.2024 року позивач не отримував, відомості про направлення повістки Укрпоштою не зазначені, адреса направлення повістки № 511805 відсутня, працівниками поліції не був оповіщений про розшук.

День виявлення правопорушення зазначено 28 березня 2025 року, а день вчинення правопорушення 30.10.2024 року, тобто зазначено день, коли позивач не з`явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Отже, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності від 08 квітня 2025 року прийнята поза межами встановленого частиною 1 статті 38 КУпАП строку накладення адміністративного стягнення.

Відповідачем не доведено, що у позивача виник обов`язок з`явитися саме до ІНФОРМАЦІЯ_4 30 жовтня 2024 року та що від виконання цього обов`язку позивач ухилився.

Позивач має інвалідність третьої групи та пенсіонером, що підтверджується довідкою МСЕК серія 12 ААБ № 089811 безтерміново, посвідченням серія НОМЕР_1 , є особою, що має пільги як багатодітна сім`я, перебуває у шлюбі та має на утриманні трьох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_2 - 2015 року народження, сина ОСОБА_3 - 2017 року народження, дочку ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується посвідченням УСЗН Ізяславської РДА від 04 лютого 2020 р.

Відповідно до довідки серія БМ № 001501, виданої ІНФОРМАЦІЯ_6 , позивач визнаний непридатним до військової служби в мирний час, перебуває на обліку з 07.04.2025 року в ІНФОРМАЦІЯ_7 , на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_8 не перебував, проживає без реєстрації більше десяти років в АДРЕСА_1 .

Відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягає призову на військову службу під час мобілізації у зв`язку із інвалідністю третьої групи та перебування на його утриманні трьох малолітніх дітей.

Позивач самостійно з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_4 28 березня 2025 року, а матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності позивача розглянуті начальником ІНФОРМАЦІЯ_9 08 квітня 2025 року в АДРЕСА_1 . Будь-яких повідомлень про розгляд справи начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 позивач не отримував, про накладення адміністративного стягнення дізнався з листа, який отримано випадково 12 травня 2025 року.

Просив визнати протиправною та скасувати постанову № 475 від 08 квітня 2025 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 17 000 гривень, поновити строки для оскарження постанови у зв`язку з тим, що вказану постанову він отримав поштою 12 травня 2025 року.

Позивач та його представник у судовому засіданні позов підтримали з підстав, зазначених у позові, надалі у судове засідання не з`явилися, просили розглянути справу за їх відсутності.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_1 у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзив на позов не направляв.

2.Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 12.06.2025 справу прийнято до провадження та призначено справу до розгляду на 25.06.2025, за клопотанням позивача оголошено перерву до 11.07.2025.

3.Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Судом встановлено, що 08.04.2025 ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо позивача було прийнято постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Відповідно до постанови №475, начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 постановлено визнати ОСОБА_1 винним за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накласти штраф у сумі 17000 грн.

В постанові № 475 зазначено, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 без поважних причин 30.10.2024 (день вчинення правопорушення) не прибув на 11:00 годину до ІНФОРМАЦІЯ_4 для уточнення даних за пересланою засобами зв`язку Укрпошти повісткою № 511805 від 09.10.2024 року. У зв`язку із неприбуттям військовозобов`язаного було направлене звернення за № Е258964 від 28.11.2024 щодо доставлення ОСОБА_1 як такого, що вчинив адміністративне правопорушення за ст. 210-1 КУпАП. Пізніше, 28.03.2025 (день виявлення правопорушення) військовозобов`язаний ОСОБА_1 самостійно прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 . При складанні протоколу про адміністративне правопорушення № 105 від 28.03.2025 було встановлено, що ОСОБА_1 без поважних на те причин протягом 60 днів з дня набрання чинності Законом України № 3633-ІХ від 11.04.2024 року ( тобто період з 18.05.2024 по 16.07.2024 року включно) не уточнив свої військово-облікові дані відповідно до підпункту 1 пункту 2 розділ II Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 3633-ІХ, а саме адресу проживання, сімейний стан, номер засобів зв`язку, адреса електронної пошти (за наявності), місце роботи, навчання, у тому числі інформацію про актуальний стан здоров`я та інші персональні дані, у разі перебування па території України - шляхом прибуття самостійно до ТЦК та СП за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до ЦНАП, або через електронний кабінет призовника військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).

Починаючи з 24.02.2022 (з моменту оголошення мобілізації в Україні ) по 28.03.2025 (день самостійного прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_4 - день виявлення тривалого правопорушення), особисто не уточнив свої військово-облікові дані, а саме адресу проживання, сімейний стан, номер засобів зв`язку, адреса електронної пошти (за наявності), місце роботи, навчання, у тому числі інформацію про актуальний стан здоров`я та інші персональні дані.

Своїми неправомірними діями, які виразились у неприбутті за повісткою та не оновлення даних в особливий період, військовозобов`язаний ОСОБА_1 , не виконав свій обов`язки передбачені частиною третьою статті 22 Закону України »Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», порушив вимоги частини другої статті 17 Закону України «Про оборону України», абзацу третього частини десятої статті 1 та частини 11 статті 38 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, кваліфікуючою ознакою є порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період.

Позивач має інвалідність третьої групи та пенсіонером, що підтверджується довідкою МСЕК серія 12 ААБ № 089811 безтерміново, посвідченням серія НОМЕР_1 , є особою, що має пільги як багатодітна сім`я, перебуває у шлюбі та має на утриманні трьох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_2 - 2015 року народження, сина ОСОБА_3 - 2017 року народження, дочку ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується посвідченням УСЗН Ізяславської РДА від 04 лютого 2020 р.

Відповідно до довідки серія БМ № 001501, виданої ІНФОРМАЦІЯ_6 , позивач визнаний непридатним до військової служби в мирний час, перебуває на обліку з 07.04.2025 року в ІНФОРМАЦІЯ_7 , на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_8 не перебував, проживає без реєстрації більше десяти років в АДРЕСА_1 .

4.Норми права, які застосував суд.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 235 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 210-1 КУпАП, віднесено до компетенції Територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Адміністративне правопорушення, передбачене статтею 210-1 КУпАП, тобто порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, яке полягає, зокрема у неявці за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, не носить характеру триваючого, а є одноактним, вичерпується фактом неприбуття до певного місця у визначені дату та час.

Відповідно до ч. 7 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною третьою статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

За приписами ч. 7 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

Відповідно до пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Згідно з ч. 3 ст. 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із абз. 11 ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває на час ухвалення рішення судом.

5.Оцінка суду.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною другою 2 статті 286 КАС України передбачено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).

У позовній заяві позивач зазначає про те, що про існування оскаржуваної постанови йому стало відомо 12.05.2025, до суду він звернувся 15.05.2025, тобто протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Беручи до уваги обставини, викладені позивачем на обґрунтування клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження постанови, суд вважає за необхідне визнати поважною причину пропуску строку звернення до суду з даним адміністративним позовом та поновити позивачеві строк звернення до адміністративного суду.

Згідно з ч. 2-3 ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Зі змісту оскаржуваної постанови випливає суть обвинувачення ОСОБА_1 , яке полягає в тому, що він не з`явився за повісткою як військовозобов`язаний та в установлений законом строк не уточнив свої персональні дані.

Згідно із вимогами ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч. 5 ст. 33 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-XII, військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Так, правила військового обліку визначені у Додатку №2 до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487. Попередні правила були затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 07.12.2016р. №921.

З 05.01.2023 в Україні діють нові правила військового обліку, які встановлені Постановою КМУ від 30.12.2022 №1487, яка набрала чинності 05.01.2023.

Згідно з абзацами 5, 6 пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 3633-ІХ від 11 квітня 2024 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», який набрав чинності 18 травня 2024 року, громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані. У разі перебування на території України - шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України № 1951-VIII «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», який набув чинності 20 квітня 2017 року, Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) - інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.

Згідно з частиною третьою статті 14 Закону України № 1951-VIII «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» актуалізація бази даних Реєстру здійснюється на підставі відомостей, що вносяться органами ведення Реєстру, а також шляхом електронної інформаційної взаємодії (обміну відомостями) між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною.

Приписами п. 2 п. 41 Постанови Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 р. №560 "Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період" визначено, що належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку є: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних.

Постановою Кабінету Міністрів України №1147 від 08.10.2024 року Про внесення змін до Правил надання послуг поштового зв`язку внесено зміни до Правил надання послуг поштового зв`язку.

Згідно з п. 82 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 15 березня 2009 року (в редакції від 08.10.2024), передбачено, зокрема що рекомендовані листи з позначкою Повістка ТЦК під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою Повістка ТЦК.

Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою "Повістка ТЦК", працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку "адресат відсутній за зазначеною адресою", яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідач не довів, що на ім`я позивача було сформовано повістку, у якій вказано про необхідність прибути до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Оскаржувана постанова не містить даних про номер повістки, її дату та дату виклику. Будь-яких даних про те, що повістка була направлена засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням на адресу місця проживання позивача, матеріали справи не містять. Відповідач не надав суду дані трекінгу поштового відправлення, з метою перевірки вказаних обставин.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач не перевірив доводи позивача щодо неналежного сповіщення про надходження повістки, маючи при цьому реальну можливість, що тягне за собою скасування оскаржуваної постанови і закриття провадження у справі.

Відповідно до примітки до ст. 210 КУпАП положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Таким чином, законодавець чітко визначив умову, за якої положення ст. 210-1 КУпАП не застосовуються - за відсутності можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами, базами даних, держателями (розпорядниками) яких є державні органи.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» держателем Реєстру є Міністерство оборони України (далі - Держатель Реєстру), розпорядником Реєстру є Генеральний штаб Збройних Сил України (далі - розпорядник Реєстру), а Служба безпеки України та розвідувальні органи України є органами адміністрування та ведення Реєстру. Адміністратором Реєстру є Держатель Реєстру.

Відповідно до ч. 5 ст. 5, ст.ст. 8, 9 цього Закону органами адміністрування Реєстру в межах своїх повноважень є, зокрема, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя.

Органами ведення Реєстру є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України.

Органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних.

Згідно з ч. 3 ст. 14 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» актуалізація бази даних Реєстру здійснюється на підставі відомостей, що вносяться органами ведення Реєстру, а також шляхом електронної інформаційної взаємодії (обміну відомостями) між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною.

Цією нормою передбачено перелік державних органів, від яких Органи ведення Реєстру одержують в електронному вигляді персональні відомості призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Електронна інформаційна взаємодія, у тому числі надання відповідних відомостей, між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами, базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною, здійснюється відповідно до законів України «Про публічні електронні реєстри», «Про розвідку» та в порядку, визначеному Держателем Реєстру спільно з відповідним державним органом.

Відповідач не довів, що, будучи органом ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, вчинив передбачені законом заходи для самостійної актуалізації військово-облікових даних ОСОБА_1 шляхом електронної інформаційної взаємодії (обміну відомостями) між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, і що внаслідок проведених заходів такі відомості отримати не вдалося.

Оцінюючи докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач не надав суду належних та допустимих доказів порушення позивачем законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період, що тягне за собою скасування оскаржуваної постанови і закриття провадження у справі.

Позовні вимоги про визнання постанови по справі про адміністративне правопорушення протиправною задоволенню не підлягають, оскільки згідно з п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

6.Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як видно з наявної у матеріалах справи квитанції від 15.05.2025 року, позивачем під час звернення з даним позовом до суду сплачено судовий збір в сумі 605,60 грн, який підлягає присудженню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань призначених для ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст.ст. 77, 268-269, 271, 286 КАС України, ст.ст. 7, 251, 268, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення № 475 від 08 квітня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП - закрити.

В решті позову відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 грн за рахунок бюджетних асигнувань призначених для ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Алла ЦІДИК