Справа № 640/15761/22
Суддя: А.Г. Секірська
Дата ухвалення: 2025-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

14 липня 2025 рокум. ДніпроСправа № 640/15761/22

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Секірської А.Г.,

за участю:

секретаря судового засідання Пономарьової О.І.,

представника позивача: Маловічко І.В.,

представника відповідача: Новогребельського М.О.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом адвоката Маловічко Ірини Віталіївни в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "Джи Ті Лоджистікс" до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

20.09.2022 адвокат Маловічко Ірина Віталіївна, що діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "Джи Ті Лоджистікс" (далі - позивач) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у м. Києві (далі - відповідач), в якому просила визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 2 від 16.11.2021, прийняте Головним управлінням ДПС в м. Києві.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.09.2022 відкрито провадження у справі, визначено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 19.02.2025 прийнято адміністративну справу до провадження, розгляд справи продовжити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні); запропоновано сторонам у разі зміни фактичних обставин по даній справі, вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, повідомити суду про таке протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня отримання цієї ухвали шляхом направлення додаткових пояснень в електронній формі через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему (особистий кабінет в системі Електронний суд) з використанням власного (уповноваженої особи) електронного підпису або у паперовій формі.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 22.04.2025 позовну заяву залишено без руху після відкриття провадження та надано строк для усунення її недоліків.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 12.05.2025 продовжено розгляд справи № 640/15761/22.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 12.05.2025 визначено перейти із розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду даної справи за правилами загального позовного провадження, судовий розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 27 травня 2025 року на 11 год. 30 хв. в приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду, розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Академіка Янгеля, 4, зобов`язано ГУ ДПС у м. Києві надати суду через підсистему «Електронний суд» в десятиденний строк з дня отримання цієї ухвали належним чином засвідчені копії складених ТОВ «Джи Ті Лоджистікс» акцизних накладних за період з 01.09.2020 по 31.07.2021 з зазначенням місця відвантаження нафтопродуктів акцизного складу з уніфікованим номером 1005413, які стали підставою для висновку про порушення позивачем частини восьмої статті 15 Закону № 481.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 13.05.2025 частково задоволено клопотання адвоката Маловічко Ірини Віталіївни, що діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "Джи Ті Лоджистік", про участь у підготовчому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 03.06.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 18 червня 2025 року на 11 год. 00 хв. у залі судових засідань у приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду за адресою: м. Дніпро, вул. Академіка Янгеля, 4.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 17.06.2025 задоволено клопотання представника Головного управління ДПС у м. Києві про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що фактична перевірка ТОВ «Джи Ті Лоджистікс» проводилась з 27.09.2021 по 07.10.2021, за результатами перевірки складено Акт від 07.10.2021 № 75633/ж5/26-15-09-02/41088275, який отримано товариством засобами поштової доставки 14.11.2021.

Позивач подавав заперечення до акта перевірки та направляв скаргу на податкові повідомлення рішення, які за наслідками розгляду ДПС України залишені без змін.

З висновками ГУ ДПС у м. Києві до акта перевірки від 07.10.20201 та податковим повідомленням рішенням від 16.11.2021 № 2 позивач не згоден, оскільки з самого початку перевірки товариством надавалися документи (як на письмовий запит, так і на усні вимоги) та пояснення, як в ході здійснення перевірки, так і при підписанні акта перевірки, однак всупереч цьому, висновки акта перевірки та висновки розгляду заперечень до акта перевірки, і визначена відповідальність не відповідають наданим документам та матеріалам, що призвело до хибного застосування санкцій з огляду на нижче викладене. Також в Рішенні про результати розгляду скарги жодним чином не проаналізовано та не надано оцінку наданим позивачам доказам відсутності самого факту порушень, викладених в акті перевірки.

Стосовно реалізації пального з акцизного складу без отримання ліцензії на право оптової торгівлі пальним, за наявності місць оптової торгівлі в частині відсутності ліцензії на право оптової торгівлі пальним з визначеним місцем торгівлі, позивач зазначив таке.

На стор. 7 Акта зазначено, що місцем фізичного відвантаження (відпуску) нафтопродуктів в складених акцизних накладних ТОВ «Джи Ті Лоджистікс» вказано акцизний склад з уніфікованим номером 1005413, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Біологічна, буд. 6. Дане твердження відповідає дійсності, виписка акцизних накладних в двох примірниках із зазначенням напряму використання «0» в адресу ТОВ «Газтрон Україна» з акцизного складу з уніфікованим номером 1005413 здійснювалася відносно операцій з переміщення товару в рамках дії договору № 8/1 від 23.08.2017, копія якого надавалася при перевірці, не відноситься до даних господарських операцій та стосується зберігання товару. А господарські операції в рамках договору № 15-09-1 від 15.09.2020 (реалізація товару) відбувались виключно у пересувних акцизних складах, що підтверджується договором, додатковими угодами до договору, видатковими та акцизними накладними, а також відповідними транспортними документами, що підтверджують переміщення товару.

Факту реалізації (продажу) товару позивачем із акцизного складу з уніфікованим номером 1005413 не було.

Отже, невірним є висновок податкового органу про те, що дані операції відбувались з використанням акцизного складу з уніфікованим номером 1005413, цей склад не використовувався та відповідно не був зазначений ні в первинних бухгалтерських документах, ні в акцизних накладних. Місцем складання первинних документів зазначено м. Київ.

Опис порушень, викладений на стор. 7 Акта щодо фактичного відвантаження товару з уніфікованого складу не базується на первинних бухгалтерських документах, не зазначені договори, відповідно до яких здійснено такий висновок. Відповідачем належним чином не досліджені первинні бухгалтерські документи по господарським операціям, в Акті відсутні посилання на договір, видаткові та акцизні накладні, внаслідок чого висновок Акта ґрунтується на документально не підтверджених, ймовірних припущеннях.

Таким чином, позивач у повному обсязі виконав вимогу ч. 8 ст. 15 Закону № 481, отримав ліцензію на право оптової торгівлі пальним за податковою адресою суб`єкта господарювання, в рамках якої і була здійснена господарська операція з реалізації газу скрапленого без місця оптової торгівлі пальним.

На підставі викладеного позивач просив суд задовольнити позовні вимоги та стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 11000,00 грн.

03.11.2022 відповідачем надано відзив, в якому зазначено таке.

Перевіркою встановлено, що ТОВ «Джи Ті Лоджистік» здійснює операції з придбання та зберігання скрапленого газу, який в подальшому відвантажує поклажедавцям та реалізує на адресу контрагентів покупців, використовує придбані нафтопродукти для заправки транспортних засобів, що знаходяться у тимчасовому використанні товариства.

Операції з приймання, зберігання та відвантаження скрапленого газу позивач здійснює за адресою: Харківська обл., м. Харків, вул. Біологічна, буд. 6 (акцизний склад з уніфікованим номером 1005413), з використанням майнового комплексу газонаповнювальної станції (ГНС), що належить товариству на праві тимчасового користування, згідно договору оренди нерухомого майна № 01-01-19 від 01.01.2019, укладеного з ТОВ «Родник Інвест» (код 40455555).

Актом приймання передачі майна до договору оренди встановлено резервуарний парк для зберігання нафтопродуктів в кількості 7 (семи) резервуарів загальною місткістю 175 м3 (25м3 місткість кожного резервуару).

Кубічний метр (1 м3) це одиниця вимірювання об`єму в міжнародній системі одиниць, що дорівнює об`єму куба зі стороною в один метр, тобто 1 м3 = 1 000 дм3 = 1000000 см3 = 1000 літрів.

На виконання п.23 підрозділу 5 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України позивач станом на 01.07.2019, відповідно розподілу в базі СЕРП та СЕ прийнято пальне в загальному обсязі 1 176 263,06 літрів, у т.ч. на акцизний склад 1005413 від ТОВ «Газтрон-Україна» (код 34048506) 124 959,11 літрів за кодом УКТ ЗЕД та ТОВ «Мастер Преміум Газ» (код 40832472) 162 159,45 літрів за кодом УКТ ЗЕД , а також на пересувні акцизні склади (залізничні вагоно-цистерни) прийнято газу скрапленого від ТОВ «Газтрон-Україна» (код 34048506) 889 144,50 літрів за кодами УКТ ЗЕД , , .

Відповідно акцизної накладної форми «П» № 33 від 01.07.2019 ТОВ «Газтрон-Україна» здійснено розподіл скрапленого газу в кількості 13 880,00 кг, що у літрах, приведених до температури 15 гр.С, становить 124 959,11 літрів.

На підставі викладеного відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

03.11.2022 позивачем подано відповідь на відзив, в якій зазначено, що відзив не містить опису господарської операції, стосовно якої виписано оскаржуване ППР, а саме реалізації пального з акцизного складу без отримання ліцензії на право оптової торгівлі пальним, за наявності місць оптової торгівлі в частині відсутності ліцензії на право оптової торгівлі пальним з визначеним місцем торгівлі. При огляді первинних бухгалтерських документів, які підтверджують дану операцію та складені з урахуванням всіх вимог ПКУ та Закону України «Про бухгалтерський облік та звітність» перевіряючими не було досліджено належним чином та не розрізнено господарські операції по торгівлі пальним, що мали місце з використанням пересувних акцизних складів, та операції по зберіганню пального. Ліцензії як на зберігання пального, так і на оптову торгівлю пальним без місця у позивача в наявності.

Також позивач просив не брати до уваги відзив, поданий з пропуском строку, визначеного ухвалою суду, та який містить процесуальні помилки та помилки по суті, фактично є звичайною копією відповіді ГУ ДПС при розгляді заперечень, не містить специфіки розгляду справи та порушення.

24.06.2025 представником позивача надано додаткові пояснення на виконання вимог ухвали суду від 18.06.2025, в яких зазначено, що відзив не містить опису господарської операції стосовно якої виписана оскаржувана ППР, а саме реалізації пального з акцизного складу без отримання ліцензії на право оптової торгівлі пальним, за наявності місць оптової торгівлі в частині відсутності ліцензії на право оптової торгівлі пальним з визначеним місцем торгівлі. При огляді первинних бухгалтерських документів які підтверджують дану операцію та складені з урахуванням всіх вимог податкового кодексу України та ЗУ «Про бухгалтерський облік та звітність» перевіряючими не було досліджено належним чином та відповідно не розрізнено господарські операції по торгівлі пальним що мали місце з використанням пересувних акцизних складів та операції по зберіганню пального . Ліцензії як на зберігання пального так і на оптову торгівлю пальним без місця у товариства Позивача в наявності.

Відповідно до Договору постачання товару № 15/09/1 від 15.09.2020 року, який підтверджує оптову реалізацію пального з контрагентом ТОВ «ГАЗТРОН УКРАЇНА» що відбувалося з використанням залізничного та авто транспорту, що в розумінні Податкового кодексу України, Закону України від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» (зі змінами та доповненнями) та ЗУ № 3817-IX «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» є складами.

На сторінці 7 Акту перевірки зазначено, що місцем фізичного відвантаження (відпуску) нафтопродуктів в складених акцизних накладних ТОВ «ДЖИ ТІ ЛОДЖИСТІКС» зазначає акцизний склад з уніфікованим номером 1005413, що знаходиться за адресою Харківська обл., м.Харків, вул. Біологічна буд.6.

Дане ствердження відповідає дійсності, виписка акцизних накладних ТОВ «ДЖИ ТІ ЛОДЖИСТІКС» в двох примірниках із зазначенням напряму використання «0» в адресу ТОВ «Газтрон-Україна» з акцизного складу з уніфікованим номером 1005413 здійснювалася відносно операцій з переміщення товару в рамках дії договору № 8/1 від 23.08.2017 року , копія якого надавалася при перевірці (не відноситься до даних господарських операцій та стосується зберігання товару!). А господарські операції в рамках договору № 15-09-1 від 15.09.2020 року (реалізація товару) відбувались виключно у пересувних акцизних складах , що підтверджується Договором, Додатковими угодами до Договору, видатковими та акцизними накладними, а також відповідними транспортними документами, що підтверджують переміщення товару (CMR,ТТН), копії яких додані до позовної заяви та на спростовані у відзиві.

Факту реалізації (продажу) товару ТОВ «Джи Ті Лоджистікс» із акцизного складу з уніфікованим номером 1005413 не було.

Отже не вірним є висновок податкового органу про те, що дані операції відбувались з використанням акцизного складу з уніфікованим номером 1005413, цей склад не використувавася та відповідно не був зазначений а ні в первинних бухгалтерських документах, а ні в акцизних накладних (копії додаються). Місцем складання первинних документів зазначено м. Київ. Опис порушень, викладений на сторінці 7 Акту перевірки щодо фактичного відвантаження товару з уніфікованого складу не базується на первинних бухгалтерських документах, не зазначені договори, відповідно до яких здійснено такий висновок, очевидним є нерозуміння Відповідача суті господарських операцій та різниці між постачанням товару на користь контрагентів та зберіганням товару контрагентів.

Відповідачем належним чином не досліджені первинні бухгалтерські документи по даним господарським операціям, в Акті перевірки відсутні посилання на договір, видаткові та акцизні накладні, внаслідок чого висновок Акту перевірки ґрунтується на документально не підтверджених, ймовірних припущеннях.

Таким чином, ТОВ «ДЖИ ТІ ЛОДЖИСТІКС» у повному обсязі виконало вимогу ч.8 ст.15 ЗУ № 481, отримало ліцензію на право оптової торгівлі пальним за податковою адресою суб`єкта господарювання (копія додається) в рамках якої і була здійснена господарська операція з реалізації газу скрапленого без місця оптової торгівлі пальним.

Всі первинні бухгалтерські документи згідно ПСБУ та ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» в яких вказано місце поставки товару надавалися перевіряючим, проте не були взяті до уваги та ще раз надаються до перевірки та підтвердження відсутності торгівлі з акцизного складу № 1005413.

При здійсненні перевірки посадовими особами податкового органу перевищені права та зроблені не вірні та не відповідні наданим первинним документам висновки про реалізацію пального зі стаціонарного акцизного складу (що вимагає наявності ліцензії на торгівлю пальним з визначеним місцем), замість пересувного акцизного складу (ліцензія на оптову торгівлю з місцем не потрібна), внаслідок чого хибно встановлено порушення ч.8.ст. 15 ЗУ № 481 в результаті чого Відповідачем застосовано штрафну санкцію в сумі 500 000,00 грн., що відображена у податковому повідомленні-рішенні № 2 від 16.11.2021р., що прийняте Головним управлінням ДПС у м. Києві - є протиправним та таким, що підлягають скасуванню.

02.07.2025 відповідачем надано витребувані судом докази копії акцизних накладних за період з 01.09.2020 по 31.07.2021 з зазначенням місця відвантаження нафтопродуктів акцизного складу з уніфікованим номером 1005413.

08.07.2025 відповідачем надано витребувані судом докази копії податкових накладних за період з 01.09.2020 по 31.07.2021.

09.07.2025 представником позивача надано на вимогу суду заперечення до Акту актичної перевірки вих №171 від 28.10.2021.

08.07.2025 представником позивача надано копії актів приймання-передачі товару зі зберігання до Договору №08/1 від 23.08.2017, Акта про результати документальної планової перевірки 01.07.2019-30.09.2024, та додаткові пояснення, в яких зазначено, що відповідачем через систему Електронний сул були надані копії Акцизних накладних, де вказано переміщення товару зі стаціонарного акцизного складу з уніфікованим номером 1005413, що знаходиться за адресою Харківська обл., м.Харків, вул. Біологічна буд.6. на пересувні акцизні склади автотранспортні засоби. Складання акцизних накладних відбувається на підставі актів передачі пального на/зі зберігання зокрема по договору № 8/1 від 23.08.2017. Позивачем в якості підтвердження операцій зі зберігання товару надавалися в якості прикладу Акти приймання передачі товару на та зі зберігання та відповідні акцизні накладні, що підтверджують переміщення товару зі зберігання у відповідний пересувний акцизний склад (в даному випадку пальне було переміщене в автоцистерну за № НОМЕР_1 ).

Позивач восени 2024 року пройшов документальну планову виїзну перевірку за період з 01.07.2019року -по 30.09.2024року. При цьому ДПС не було виявлено жодних порушень повноти зазначення акцизного податку, порядку ведення акцизного обліку, не встановлено його завищення/заниження що є додатковим доказом відсутності порушення з боку Товариства під час відображення руху підакцизного товару при операціях зі зберігання пального.

Надані Відповідачем податкові накладні на виконання ухвали суду в графі «опис (номенклатура) товарів/послуг продавця» містять назву «послуга зберігання» - що є підтвердженням надання Позивачем послуг зберігання товару. Позивач, ТОВ «ДЖИ ТІ ЛОДЖИСТІКС» вважає податкове повідомлення рішення № 2 від 16.11.2021р., що прийняте Головним управлінням ДПС у м. Києві протиправним та таким що підлягає скасуванню Факту реалізації (продажу) товару ТОВ «Джи Ті Лоджистікс» із акцизного складу з уніфікованим номером 1005413 не було.

Отже не вірним є висновок податкового органу про те, що дані операції відбувались з використанням акцизного складу з уніфікованим номером 1005413, цей склад не використувавася та відповідно не був зазначений а ні в первинних бухгалтерських документах, а ні в акцизних накладних.

З огляду на наведене, представник позивача просила суд задовольнити позовні вимоги.

Що стосується доводів представника позивача про невідповідність відзиву нормам КАС України та його подання з пропуском встановленого строку, суд зазначає таке.

Сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника, крім випадку, встановленого частиною дев`ятою статті 266 цього Кодексу (частина перша статті 55 КАС України).

Відповідно до частини третьої статті 55 КАС України юридична особа незалежно від порядку її створення, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, беруть участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), або через представника.

Згідно із частиною другою статті 57 КАС України у справах незначної складності та в інших випадках, визначених цим Кодексом, представником може бути фізична особа, яка відповідно до частини другої статті 43 цього Кодексу має адміністративну процесуальну дієздатність.

Відповідно до частини другої статті 43 КАС України здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить фізичним особам, які досягли повноліття і не визнані судом недієздатними, а також фізичним особам до досягнення цього віку у спорах з приводу публічно-правових відносин, у яких вони відповідно до законодавства можуть самостійно брати участь.

Частиною першою статті 59 КАС України визначено, що повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами:

1) довіреністю фізичної або юридичної особи;

2) свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна.

Відповідно до частини третьої статті 59 КАС України (у редакції, чинній на дату поданні відзиву) довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Отже, правом на подання заяв по суті справи від імені юридичної особи наділена або особа, яка має право діяти від її імені в порядку самопредставництва, або представник (за загальним правилом - адвокат, але у справах незначної складності КАС України допускає можливість участі від імені сторони фізичної особи за довіреністю).

За наведеним у пункті 20 частини першої статті 4 КАС України визначенням, адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Відповідно до частин першої-третьої статті 12 КАС України адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження (пункт 10 частини шостої статті 12 КАС України).

ОСОБА_1 , який підписав відзив та заперечення на відшкодування витрат на правничу допомогу, згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 24.10.2022, мав право діяти виключно в судах України без окремого доручення керівника самопредставництво ДПС, ГУДПС у м. Києві як відокремленого підрозділу), відповідно мав право подавати заяви по суті справи.

Вимог щодо наявності печатки на заявах по суті справи КАС України не встановлено.

Разом з тим, суд погоджує доводи позивача про пропуск відповідачем строку на подання відзиву і невідповідність викладених в ньому обставин предмету спору, і не враховує відзив при розгляді справи.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, надала пояснення, аналогічні викладеному у позові та додаткових письмових поясненнях.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував у задоволенні позовних вимог з посиланням на висновки, викладені в акті перевірки.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суд встановив таке.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Джи Ті Лоджистікс», , зареєстровано як юридична особа 18.01.2017, місцезнаходження юридичної особи: Україна, 01133, місто Київ, вулиця Короленківська, буд. 3, офіс 702-2, основний вид економічної діяльності: 46.71 Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

У період з 27.09.2021 по 07.10.2021 на підставі п.п.19-1.1.4, п.п.19-1.1.14, п.п.19-1.1.16, п.п. 19-1.1.17 п.19-1 ст. 19-1, керуючись п.п.20.1.6, 20.1.8, 20.1.9, 20.1.10, 20.1.11, 20.1.12, 20.1.13 п. 20.1 ст. 20, п.п.75.1.3 п. 75.1 ст.75, п.п.80.2.5 п.80.2 ст. 80 розділу ІІ п.50-2.2 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України та наказу ГУ ДПС у м. Києві від 07.09.2021 № 6944-п з метою здійснення функцій, визначених законодавством у сфері ліцензування, виробництва, придбання, зберігання, реалізації, транспортування та обліку пального, посадовими особами ГУДПС у м. Києві (направлення від 27.09.2021 № 17337/26-15-09-02, № 17338/26-15-09-02) проведено фактичну перевірку суб`єкта господарської діяльності ТОВ «Джи Ті Лоджистікс» за адресою: м. Київ, вул. Євгена Коновальця, буд. 36, прим. 31, за результатами якої складено Акт фактичної перевірки від 07.10.2021 № 75633/Ж5/26-15-09-02/41088275 та встановлено порушення:

- п.п.213.1.12 п. 213.1 ст. 213, п.п.215.3.4 п. 215.3 ст. 215, п.216.1 ст. 216, п.222.1.1 п. 222.1 ст. 222, п.223.1 ст. 223, п. 232.3 ст. 232 Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено податкові зобов`язання з акцизного податку на обсяг газу скрапленого у розмірі 129 618,56 літрів;

- ч.8 ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального»;

- п.п.230.1.2 п. 230.1 ст. 230 Податкового кодексу України (арк.спр. 7-11).

На підставі акта перевірки від 07.10.2021 № 75633/Ж5/26-15-09-02/41088275 ГУ ДПС у м. Києві прийнято податкове повідомлення-рішення від 16.11.2021 № 2, яким за порушення ч.8 ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного, плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України і абзацу 8 частини другої статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного, плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені, у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності 500 000,00 грн за платежем «Адміністративні штрафи та штрафні санкції за порушення у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», код платежу 21081103 (т.1 арк.спр. 12).

Згідно із розрахунком фінансових санкцій до податкового повідомлення рішення від 16.11.2021 № 2 сума штрафних санкцій становить 500 000,00 грн, вид порушення відповідно до положень абзацу 8 частини 2 статті 17 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного, плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», а саме: реалізація пального з акцизного складу без отримання ліцензії на право оптової торгівлі пальним, за наявності місць оптової торгівлі (т.1 арк.спр. 13).

Спірним питанням у цій справі є правомірність висновків контролюючого органу про встановлення факту реалізації скрапленого газу позивачем отримувачу ТОВ «Газтрон-Україна» протягом 2019-2021 років з акцизного складу за уніфікованим номером 1005413 за адресою: Харківська обл., м. Харків, вул. Біологічна, буд. 6, та наявність чи відсутність підстав для застосування до позивача штрафних санкцій за здійснення оптової торгівлі пальним без наявності ліцензії на підставі абзацу восьмого частини другої статті 17 Закону № 481/95.

Рішенням ДПС України від 26.08.2022 № 9765/6/99-00-06-03-01-06 про результати розгляду скарги податкове повідомлення рішення № 2 від 16.11.2021 залишено без змін, скаргу задоволено частково.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Нормативно-правові акти застосовуються в редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Відповідно до частини першої статті 15 Закону України 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (далі Закон № 481/95) імпорт, експорт алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, здійснюються суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності без наявності ліцензії. Оптова торгівля на території України алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, здійснюється за наявності у суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності ліцензії на оптову торгівлю алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах. Оптова торгівля пальним та зберігання пального здійснюються суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності за наявності ліцензії.

Згідно із частиною восьмою статті 15 Закону № 481/95 суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензії на право оптової торгівлі пальним та зберігання пального на кожне місце оптової торгівлі пальним або кожне місце зберігання пального відповідно, а за відсутності місць оптової торгівлі пальним - одну ліцензію на право оптової торгівлі пальним за місцезнаходженням суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) або місцезнаходженням постійного представництва.

За порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством (частина перша статті 17 Закону № 481/95).

Відповідно до абзацу восьмого частини другої статті 17 Закону № 481/95 до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової торгівлі пальним або зберігання пального без наявності ліцензії - 500000 гривень.

Наказом Міністерства фінансів України від 27.11.2020 № 729, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14.12.2020 за № 1241/35524, затверджено Порядок заповнення акцизної накладної, розрахунку коригування акцизної накладної, заявки на поповнення (коригування) залишку пального, заявки на поповнення (коригування) залишку спирту етилового (далі Порядок № 729).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 729 особи, які ввозять на митну територію України або вивозять за межі митної території України пальне або спирт етиловий, здійснюють реалізацію пального або спирту етилового відповідно до вимог підпункту 14.1.212 пункту 14.1 статті 14 розділу I Кодексу та які відповідно до підпункту 212.1.15 пункту 212.1 статті 212 розділу VI Кодексу визначені платниками акцизного податку з реалізації пального або спирту етилового (далі - платник податку), складають акцизні накладні форми «П», розрахунки коригування акцизної накладної форми «П», заявки на поповнення (коригування) залишку пального - у разі реалізації пального.

Згідно із пунктом 14.1 статті 14 Податкового кодексу України:

акцизний податок - непрямий податок на споживання окремих видів товарів (продукції), визначених цим Кодексом як підакцизні, що включається до ціни таких товарів (продукції) (підпункт 14.1.4);

пальне - нафтопродукти, скраплений газ, паливо моторне альтернативне, паливо моторне сумішеве, речовини, що використовуються як компоненти моторних палив, інші товари, зазначені у підпункті 215.3.4 пункту 215.3 статті 215 цього Кодексу (підпункт 14.1.141);

підакцизні товари (продукція) - товари за кодами згідно з УКТ ЗЕД, на які цим Кодексом встановлено ставки акцизного податку (підпункт 14.1.145);

реалізація підакцизних товарів (продукції) - будь-які операції на митній території України, що передбачають відвантаження підакцизних товарів (продукції) згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами з передачею прав власності або без такої, за плату (компенсацію) або без такої, незалежно від строків її надання, а також безоплатного відвантаження товарів, у тому числі з давальницької сировини, реалізація суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів . Реалізація пального або спирту етилового для цілей розділу VI цього Кодексу - будь-які операції з фізичної передачі (відпуску, відвантаження) пального або спирту етилового з переходом права власності на таке пальне або спирт етиловий чи без такого переходу, за плату (компенсацію) чи без такої плати на митній території України з акцизного складу/акцизного складу пересувного: до акцизного складу; до акцизного складу пересувного; для власного споживання чи промислової переробки; будь-яким іншим особам (підпункт 14.1.212);

розпорядник акцизного складу - суб`єкт господарювання, який одержав ліцензію на право виробництва спирту етилового, алкогольних напоїв, зареєстрований платником акцизного податку, або суб`єкт господарювання - платник акцизного податку, який здійснює виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізацію пального на акцизному складі та має документи, що підтверджують право власності або користування приміщеннями та/або територією, що відносяться до акцизного складу (підпункт 14.1.224).

Згідно із підпунктом 212.1.15 пункту 212.1 статті 212 Податкового кодексу України платниками податку є особа (у тому числі юридична особа, що веде облік результатів діяльності за договором про спільну діяльність без створення юридичної особи), постійне представництво, які реалізують пальне або спирт етиловий.

Таким чином, виходячи зі змісту наведених норм якщо реалізацію пального здійснює суб`єкт господарювання, що передав пальне на зберігання іншому суб`єкту господарювання, а відвантаження пального покупцеві здійснюється з такого місця зберігання, то акцизну накладну у 2-х примірниках складає розпорядник акцизного складу, на якому зберігалося пальне.

Якщо суб`єкт господарювання здійснює продаж пального (яке зберігається за договором відповідального зберігання) іншим суб`єктам господарювання з акцизного складу зберігача пального на акцизний склад пересувний отримувача пального, то в такому разі реалізацію пального в розумінні пп. 14.1.212 ПКУ здійснює саме особа, яка здійснює таку фізичну передачу (відпуск, відвантаження) пального.

З огляду на наведене, при здійсненні операцій з реалізації пального платник акцизного податку складає акцизні накладні як при здійсненні операцій з оптової торгівлі пальним, так і при відвантаженні пального, що перебуває на зберіганні, якщо він є розпорядником акцизного складу, за умови наявності договорів відповідального зберігання.

Судом установлено, що в пунктах 2.2.4 2.2.7 Акта перевірки зазначено, що ліцензії на право оптової торгівлі пальним, на право зберігання пального в наявності; ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, на право зберігання (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки) відсутні (т.1 арк.спр 7 зв.).

Також в Акті зазначено таке:

«..в ході аналізу бази даних ЄРАН 2019, за вищезазначений період, встановлено виписку акцизних накладних ТОВ «Джи Ті Лоджистікс» в двох примірниках із зазначенням напряму використання «0», в адресу ТОВ «Газтрон-Україна».

Місцем фізичного відвантаження (відпуску) нафтопродуктів в складених акцизних накладних ТОВ «Джи Ті Лоджистікс» зазначає акцизний склад з уніфікованим номером 1005413, що знаходиться за адресою: Харківська обл., м. Харків, вул. Біологічна, буд. 6.

На підтвердження операцій з реалізації пального в адресу ТОВ «Газтрон-Україна», ТОВ «Джи Ті Лоджистікс» надано до перевірки оперативний облік нафтопродуктів на складі та оборотно сальдові відомості по рахунку 361.

Законом України від 23 листопада 2018 року № 2628-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів» внесено зміни до Закону України від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» (далі Закон № 481), зокрема, запроваджено ліцензування видів господарської діяльності з виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним. Зазначені зміни набрали чинності з 01.07.2019.

Частиною 1 ст. 15 Закону № 481 передбачено, що оптова торгівля пальним та зберігання пального здійснюються суб`єктами господарювання всіх форм власності за наявності ліцензії.

Статтею 1 Закону № 481 визначено основні поняття і терміни, а саме:

- оптова торгівля пальним діяльність із придбання та подальшої реалізації пального із зміною або без зміни його фізико хімічних характеристик суб`єктами господарювання роздрібної та/або оптової торгівлі на праві власності або користування;

- місце оптової торгівлі пальним місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для здійснення оптової торгівлі та/або зберігання пального на праві власності або користування.

Згідно ч.8 ст. 15 Закону № 481 суб`єкти господарювання отримують ліцензії на право оптової торгівлі пальним та зберігання пального на кожне місце оптової торгівлі пальним або кожне місце зберігання пального відповідно, а за відсутності місць оптової торгівлі пальним одну ліцензію на право оптової торгівлі пальним за місцезнаходженням суб`єкта господарювання.

Тобто, якщо суб`єкт господарювання здійснює діяльність із придбання та подальшої реалізації пального із зміною або без зміни його фізико хімічних характеристик суб`єктам господарювання роздрібної та/або оптової торгівлі та/або іншим особам та при цьому використовує місце (територію), на якій розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для здійснення оптової торгівлі та/або зберігання пального на праві власності або користування, він зобов`язаний отримати ліцензії на право оптової торгівлі пальним та зберігання пального на кожне місце оптової торгівлі пальним відповідно, а за відсутності місць оптової торгівлі пальним одну ліцензію на право оптової торгівлі пальним за податковою адресою суб`єкта господарювання.

Відповідно до баз даних інформаційного ресурсу ДПС України ТОВ «Джи Ті Лоджистікс» отримало ліцензії:

- на право зберігання пального від 01.07.2019 № 1900003, за адресою: Харківська обл., м. Харків, вул. Біологічна, буд. 6, терміном дії з 01.07.2019 по 01.07.2024;

- на право виробництва пального від 15.08.2019 № 00025, за адресою: Харківська обл., м. Харків, вул. Біологічна, буд. 6, терміном дії з 15.08.2019 по 15.08.2024;

- на право оптової торгівлі пальним, за відсутності місць оптової торгівлі від 01.07.2019 № 00098, терміном дії з 01.07.2019 по 01.07.2024.

Таким чином, на підставі наданих документів та інформаційних ресурсів ДПС України (ЄРАН 2019, СЕАРП та СЕ) перевіркою встановлено реалізацію ТОВ «Джи Ті Лоджистікс» пального з акцизного складу за уніфікованим номером 1005413 за адресою: Харківська обл., м. Харків, вул. Біологічна, буд. 6, без отримання ліцензії на право оптової торгівлі пальним, за наявності місць оптової торгівлі, чим порушено вимоги ч. 8 ст. 15 Закону № 481».

З огляду на наведене, у позивача станом були наявні ліцензії на оптову торгівлю пальним за відсутності місць оптової торгів, та ліцензії на право виробництва та зберігання пального за адресою: Харківська обл., м. Харків, вул. Біологічна, буд. 6, акцизний склад з уніфікованим номером 1005413.

Позивач не оспорює відсутність права (ліцензії)на здійснення реалізації пального з акцизного складу з уніфікованим номером 1005413, і заперечує проти висновків щодо фактів такої реалізації, викладених в акті перевірки, стверджуючи, що на зазначеному акцизному складі здійснювалися операції з контрагентом ТОВ «Газтрон-України» зі зберігання пального і виписувалися відповідні акцизні накладні при відвантаженні пального поклажедавцю.

Судом установлено, що ТОВ «Джи Ті Лоджистікс» та ТОВ «Газтрон-Україна» укладено договір від 15.09.2020 № 15/09-01 постачання нафтопродуктів (скрапленого газу), згідно із яким постачальник (ТОВ «Джи Ті Лоджистікс») зобов`язується передати (поставити) у власність покупця (ТОВ «Газтрон-Україна»), а покупець зобов`язується прийняти і оплатити скраплений газ відповідно до умов цього договору (т.1 арк.спр. 23-30), з додатками від 17.10.2020 № 15/09-1-6, від 13.11.2020 № 15/09-1-9, від 15.09.2020 № 15/09-1-12, від 18.02.2021 № 15/09-1-15, від 05.04.2021 № 15/09-1-18, від 20.08.2021 № 15/09-1-21, від 10.09.2021 № 15/09-1-24, від 24.09.2020 № 15/09-1-3, від 27.10.2020 № 15/09-1-7, від 30.11.2020 № 15/09-1-10, від 26.01.2021 № 15/09-1-13, від 19.02.2021 № 15/09-1-16, від 19.04.2021 № 15/09-1-19, від 28.08.2021 № 15/09-1-22, від 10.09.2021 № 15/09-1-25, від 07.10.2020 № 15/09-1-4, від 29.10.2020 № 15/09-1-8, від 12.01.2021 № 15/09-1-11, від 28.01.2021 № 15/09-1-14, від 22.02.2021 № 15/09-1-17, від 06.05.2021 № 15/09-1-20, від 07.09.2021 № 15/09-1-23, від 16.09.2020 № 15/09-1-2, від 12.10.2020 № 15/09-1-5 (т.1 арк.спр. 31-54 зв.).

На підтвердження виконання договору від 15.09.2020 № 15/09-1 позивачем надано видаткові накладні (т.1 арк.спр. 55-184) та акцизні накладні форми «П» (т.1 арк.спр. 185 250, т.2 арк.спр. 1-72), товарно транспортні документи (т.2 арк.спр. 73-177).

У цих акцизних накладних зазначено особу, що реалізує пальне ТОВ «Джи Ті Лоджистікс», особу отримувача пального ТОВ «Газтрон-Україна», та пересувні акцизні склади, з яких фізично відвантажено (відпущено) пальне та на які фізично відвантажене (отримане) пальне.

Тобто, цими документами підтверджується здійснення позивачем оптової торгівлі пальним з пересувних акцизних складів ТОВ «Газтрон-Україна» в межах договору від 15.09.2020 № 15/09-1, за наявності відповідної ліцензії.

Разом з тим, контролюючий орган не встановлював порушень Закону № 481 при здійсненні оптової торгівлі пальним з пересувних акцизних складів, а дійшов висновку про здійснення оптової торгівлі пальним без наявності відповідної ліцензії з акцизного складу з уніфікованим номером 1005413 у зв`язку з тим, що в ході аналізу бази даних ЄРАН 2019, за вищезазначений період, встановлено виписку акцизних накладних ТОВ «Джи Ті Лоджистікс» в двох примірниках із зазначенням напряму використання «0», в адресу ТОВ «Газтрон-Україна», місцем фізичного відвантаження (відпуску) нафтопродуктів в складених акцизних накладних ТОВ «Джи Ті Лоджистікс» зазначає акцизний склад з уніфікованим номером 1005413, що знаходиться за адресою: Харківська обл., м. Харків, вул. Біологічна, буд. 6.

Суд зауважує, що акт не містить посилань на акцизні накладні з конкретними реквізитами, відсутній додаток до акта з зазначенням переліку таких акцизних накладних.

Відповідачем на виконання вимог ухвали суду від 12.05.2025 надано акцизні накладні за період з 01.09.2020 по 31.07.2021 з зазначенням місця відвантаження нафтопродуктів акцизного складу з уніфікованим номером 1005413, які стали підставою для висновку про порушення позивачем частини восьмої статті 15 Закону № 481.

Разом з тим, встановлені судом обставини свідчать про те, що в перевіряємий період позивачем з ТОВ «Газтрон-Україна» було укладено два договори - від 15.09.2020 № 15/09-01 постачання нафтопродуктів (скрапленого газу), та від 23.08.2017 № 08/1, який передбачав можливість надання позивачем послуг зберігання скрапленого газу, що належить ТОВ «Газтрон-Україна».

Так, згідно з умовами договору доручення від 23.08.2017 № 08/1 довіритель (ТОВ «Газтрон-Україна») доручає, а повірений (ТОВ «Джи Ті Лоджистікс») зобов`язується вчинити від імені та за рахунок довірителя певні юридичні дії, перелік яких наведений у п.1.2 цього Договору, а довіритель зобов`язується видати повіреному довіреність, форма якої затверджена сторонами у додатку № 1 до цього договору та відшкодувати повіреному фактичні витрати останнього, понесені ним у зв`язку з виконанням цього договору і оплатити послуги повіреного у строки та в порядку, визначені умовами цього договору (п.1.1); юридичними діями, обумовленими п.1.1 цього Договору, є правомірні, конкретні та здійсненні дії, у тому числі правочини, які полягають в укладенні договорів з третіми особами від імені довірителя на відповідальне зберігання скрапленого вуглеводного газу (в подальшому СГ), який належить довірителю та буде надходити залізницею або автомобільним транспортом до місць зберігання та інші супутні дії, вчинення яких є необхідним для забезпечення належного виконання цього договору, а саме:

1.2.2 передача СГ, що належить довірителю, який буде надходити залізницею або автомобільним транспортом від імені довірителя до місць зберігання зберігача/чів, перелік яких визначає повірений, керуючись окремо наданим довірителем розпорядженням, типова форма яких залежно від виду транспорту наведена у додатках № 2 та 3 до цього договору;

1.2.6 прийняття переданого зі зберігання зберігачем СГ в повному обсязі, за винятком втрат СГ, згідно з розрахунком втрат під час зберігання СГ та операцій по його прийманню (зливанню), видачі (відпуску) здійснюється згідно з Галузевим стандартом України «Гази вуглеводні скраплені. Методика розрахунку втрат. Зміна № 1 ГСТУ 320.00149943.016-2000»;

1.2.8 оплата вартості послуг зі зберігання СГ, що належить довірителю, та інших витрат, що мають бути компенсовані зберігачу згідно укладених договорів відповідального зберігання.

Відповідно до п.1.3 договору від 23.08.2017 № 08/1 повірений не набуває права власності на СГ, переданий йому довірителем і забезпечує врахування аналогічного положення у договір/ворах, укладений/их зі зберігачем/чами. Повірений не має права використовувати СГ без дозволу довірителя для власних потреб; п.3.1 за здійснення юридичних дій, визначених у п.1.2 цього Договору, довіритель зобов`язується щомісячно виплачувати повіреному винагороду за цим договором, розмір якої визначається у додатковій угоді, яка підписується сторонами /рахунках повіреного. Винагорода включає в себе відшкодування витрат повіреного на оплату вартості послуг зі зберігання, у відповідності до укладених договорів відповідального зберігання СГ та вартість послуг повіреного з урахуванням ПДВ 20%.

Позивач стверджує, що акцизні накладні за період з 01.09.2020 по 31.07.2021 з зазначенням місця відвантаження нафтопродуктів акцизного складу з уніфікованим номером 1005413 виписані не на виконання договору від 15.09.2020 № 15/09-01 постачання нафтопродуктів (скрапленого газу), а при здійсненні операцій з переміщення пального зі зберігання на підставі договору від 23.08.2017 № 08/1.

У наданих відповідачем на виконання вимог суду копіях податкових накладних за період з 01.09.2020 по 31.07.2021, в яких постачальником (продавцем) зазначено ТОВ «Джи Ті Лоджистікс», а отримувачем (покупцем) ТОВ «Газтрон-Україна», в описі (номенклатурі) товарів/послуг продавця зазначалися як «газ скраплений», так і «послуги зберігання», що свідчить про здійснення в спірний період позивачем операцій з контрагентом ТОВ «Газтрон-Україна» як щодо оптової торгівлі скрапленим газом, так і щодо надання послуг зберігання.

Контролюючий орган при здійсненні фактичної перевірки, оформленні її результатів та розгляді заперечень мав доступ до Єдиного реєстру податкових накладних, а також платником був наданий договір від 23.08.2017 № 08/1, проте належним чином документи та відомості з ЄРПН досліджені не були.

Позивачем подано заперечення від 28.10.2021 № 171 (вх. ГУДПС у м. Києві від 29.10.2021 № 110859/6) до акта фактичної перевірки від 07.10.2021 № 75633/Ж5/26-15-09-02/41088275, в яких, зокрема, зазначено щодо порушення статті 15 Закону № 481 на сторінці 7 Акта перевірки зазначено, що місцем фізичного відвантаження (відпуску) нафтопродуктів в складених акцизних накладних ТОВ «Джи Ті Лоджистікс» зазначає акцизний склад з уніфікованим номером 1005413, що знаходиться за адресою: Харківська обл., м. Харків, вул. Біологічна, буд.6. Дане твердження відповідає дійсності, виписка акцизних накладних ТОВ «Джи Ті Лоджистікс» в двох примірниках із зазначенням напряму використання «0» в адресу ТОВ «Газтрон-Україна» з акцизного складу з уніфікованим номером 1005413 здійснювалася відносно операцій з переміщення товару в рамках дії договору № 8/1 віл 23.08.2017, копія якого надавалася при перевірці. А господарські операції в рамках договору № 15-09-1 від 15.09.2020 (реалізація товару) відбувались виключно у пересувних акцизних складах, що підтверджується договором, додатковими угодами до договору, видатковими накладними та акцизними накладними, а також відповідними транспортними документами, що підтверджують переміщення товару (CMR, ТТН). Факту реалізації (продажу) товару ТОВ «Джи Ті Лоджистікс» із акцизного складу з уніфікованим номером 1005413 не було. Отже невірним є висновок податкового органу про те, що дані операції відбувались з використанням акцизного складу з уніфікованим номером 1005413, цей склад не був зазначений ні в первинних бухгалтерських документах, ні в акцизних накладних. Місцем складання первинних документів зазначено м. Київ. Опис порушень, викладений на сторінці 7 Акта перевірки щодо фактичного відвантаження товару з уніфікованого складу не базується перевіряючими на первинних бухгалтерських документах, не зазначені договори, відповідно до яких здійснено такий висновок, очевидним є нерозуміння суті господарських операцій та різниці між постачанням товару на користь контрагентів та зберіганням товару контрагентів. Перевіряючими належним чином не досліджені первинні бухгалтерські документи по даним господарським операція, в акті перевірки відсутні посилання на договір, видаткові та акцизні накладні, внаслідок чого висновок Акта перевірки грунтується на документально не підтверджених, ймовірних припущеннях. ТОВ «Джи Ті Лоджистікс» у повному обсязі виконало вимогу ч.8 ст. 15 ЗУ № 481, отримало ліцензію на право оптової торгівлі пальним за податковою адресою суб`єкта господарювання, в рамках якої і здійснює операції з реалізації газу скрапленого без місця оптової торгівлі пальним.

За наслідками розгляду заперечень ТОВ «Джи Ті Лоджистікс» від 28.10.2021 № 171 (вх. ГУДПС у м. Києві від 29.10.2021 № 110859/6) до акта фактичної перевірки від 07.10.2021 № 75633/Ж5/26-15-09-02/41088275, відповідачем направлено позивачу лист від 10.11.2021 № 33046/І/26-15-09-02-16 «Про розгляд заперечень», в якому, зокрема, зазначено, що перевіркою встановлено здійснення ТОВ «Джи Ті Лоджистікс» операцій з придбання та зберігання скрапленого газу, який в подальшому відвантажує поклажедавцям та реалізує в адресу контрагентів покупців, а також використовує придбані нафтопродукти для заправки транспортних засобів, що знаходяться у тимчасовому використанні підприємства. Операції з приймання, зберігання та відвантаження скрапленого газу ТОВ «Джи Ті Лоджистікс» здійснює за адресою: Харківська обл., м. Харків, вул. Біологічна, буд. 6 (акцизний склад з уніфікованим номером 1005413), з використанням майнового комплексу газонаповнювальної станції, що належить Товариству на праві тимчасового користування, згідно договору оренди нерухомого майна № 01-01-19 від 01.01.2019, укладеного з ТОВ «РОД-НИК ІНВЕСТ».

Також у листі від 10.11.2021 № 33046/І/26-15-09-02-16 «Про розгляд заперечень» зазначено, що до заперечення ТОВ «Джи Ті Лоджистікс» надано акцизні та видаткові накладні на реалізацію нафтопродуктів, з використанням пересувних акцизних складів. При цьому, на вище зазначені операції не надано товарно транспортних накладних, із зазначенням місця навантаження та пункту призначення товару. Також, на підтвердження використання місця зберігання пального, виключно для надання послуг зберігання, до Заперечення не надано актів звірок та актів приймання передачі товару, що можуть свідчити про відвантаження скрапленого газу лише в адресу поклажедавців. Враховуючи вищевикладене, встановлено реалізацію ТОВ «Джи Ті Лоджистікс» пального з акцизного складу з уніфікованим номером 1005413 за адресою: Харківська обл., м. Харків, вул. Біологічна, буд. 6, без отримання ліцензії на право оптової торгівлі пальним, за наявності місць оптової торгівлі, чим порушено вимоги ч.8 ст. 15 Закону № 481.

З огляду на наведене, ГУ ДПС у м. Києві за результатом розгляду заперечення ТОВ «Джи Ті Лоджистікс» вирішено висновки Акта від 07.10.2021 № 75633/Ж5/26-15-09-02/41088275 залишити без змін, а заперечення без задоволення (т.2 арк.спр.201-204).

Пунктом 86.7 статті 86 Податкового кодексу України встановлено, що у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки (крім документальної позапланової перевірки, проведеної у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу), вони мають право подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення, додаткові документи і пояснення є невід`ємною частиною матеріалів перевірки.

Відповідно до підпункту 86.7.1 пункту 86.7 статті 86 Податкового кодексу України акт перевірки, заперечення до акта перевірки та/або додаткові документи і пояснення, у разі їх подання платником податку у визначеному цим пунктом порядку (далі - матеріали перевірки), розглядаються комісією такого контролюючого органу з питань розгляду заперечень та пояснень до актів перевірок (далі - комісія з питань розгляду заперечень), яка є постійно діючим колегіальним органом контролюючого органу. Склад комісії та порядок її роботи затверджуються наказом керівника контролюючого органу.

Розгляд матеріалів перевірки здійснюється комісією з питань розгляду заперечень контролюючого органу протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів і пояснень відповідно до цього пункту (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у запереченнях, додаткових документах та поясненнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Підпунктом 86.7.4 пункту 86.7 статті 86 Податкового кодексу України встановлено, що Під час розгляду матеріалів перевірки комісія з питань розгляду заперечень:

встановлює, чи вчинив платник податку, щодо якого було складено акт перевірки, порушення податкового, валютного та/або іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;

розглядає обставини вчинених правопорушень, які відображені в акті перевірки, а також встановлені при розгляді наданих платником податків відповідно до цього пункту письмових пояснень та їх документального підтвердження (зокрема щодо обставин, що стосуються події правопорушення, та вжитих платником податків заходів щодо дотримання правил та норм законодавства, з посиланням на документи та інші фактичні дані, що підтверджують зазначені обставини);

досліджує питання наявності або відсутності обставин, що виключають вину у вчиненні правопорушення (крім правопорушень, відповідальність за які настає незалежно від наявності вини), пом`якшують або звільняють від відповідальності;

досліджує питання щодо необхідності проведення перевірки у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу;

визначає розмір грошових зобов`язань та/або суму зменшення бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, та/або суму зменшення податку на доходи фізичних осіб, задекларованого до повернення з бюджету, зокрема при використанні права на податкову знижку, та/або заниження чи завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, а також необхідність надсилання (вручення) платнику податків відповідного податкового повідомлення-рішення у випадках, передбачених цим Кодексом.

При розгляді матеріалів перевірки контролюючим органом досліджуються всі наявні фактичні дані, що стосуються предмета розгляду, у тому числі документи, надані платником податків або витребувані у нього, письмові та усні пояснення платника податку, інші фактичні дані, що наявні або доступні контролюючому органу.

За результатами розгляду матеріалів перевірки комісія з розгляду заперечень приймає висновок, що є невід`ємною частиною матеріалів перевірки.

У разі встановлення необхідності проведення позапланової документальної перевірки у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, висновок за результатами розгляду матеріалів перевірки приймається комісією з питань розгляду заперечень після проведення такої перевірки з урахуванням її результатів.

У разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, проведеної на підставі підпункту 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу у зв`язку з розглядом наданих у порядку, визначеному цим пунктом, заперечень до акта (довідки) перевірки, або розглядом скарги на прийняте контролюючим органом податкове повідомлення-рішення, вони мають право подати свої заперечення до контролюючого органу, який проводив таку перевірку, протягом п`яти робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Розгляд таких заперечень окремо не здійснюється. Такі заперечення долучаються до матеріалів перевірки або матеріалів щодо розгляду скарги, а наведені в них факти та дані враховуються контролюючим органом при формуванні у передбаченому цим підпунктом порядку висновку за результатами розгляду матеріалів перевірки або під час розгляду скарги на прийняте податкове повідомлення-рішення у порядку, встановленому статтею 56 цього Кодексу.

Разом з тим, контролюючий орган при розгляді заперечень досліджував договір доручення від 23.08.2017 № 08/1, наданий позивачем, і зробив висновок, що на підтвердження використання місця зберігання пального, виключно для надання послуг зберігання, до заперечення не надано актів звірок та актів приймання передачі товару, що можуть свідчити про відвантаження скрапленого газу лише в адресу поклажедавців.

При цьому не запропоновано при розгляді заперечень надати такі акти, не вирішено питання щодо необхідності проведення перевірки у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу.

З наданих позивачем суду документів слідує, що у спірний період ТОВ «Газтрон-Україна» складалися акцизні накладні форми «П» на отримувача ТОВ «Джи Ті Лоджистікс» з зазначенням фізичного відвантаження пального з пересувного акцизного складу на акцизний склад з уніфікованим номером 1005413, розпорядником якого є позивач; в свою чергу, ТОВ «Джи Ті Лоджистікс» складалися акцизні накладні форми «П» на отримувача ТОВ «Газтрон-Україна» з зазначенням фізичного відвантаження пального з акцизного складу з уніфікованим номером 1005413 на пересувні акцизні склади; складалися Акти приймання передачі на зберігання за Договором від 23.08.2017 № 08/1 та Акти приймання передачі зі зберігання по Договору від 23.08.2017 № 08/1.

Не підміняючи контролюючий орган, який має дискреційні повноваження з проведення перевірок суб`єктів господарювання, суд надає оцінку зазначеним документам, які не дослідив відповідач, виключно з точки зору перевірки доводів позивача про те, що при проведенні фактичної перевірки та оформленні її результатів, прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення рішення відповідач обмежився використанням даних ЄРАН та не врахував, що позивачем здійснювалися операції як з оптової торгівлі пальним з пересувних акцизних складів при наявності відповідної ліцензії, так і операції зі зберігання пального на акцизному складі з уніфікованим номером 1005413.

На переконання суду, контролюючим органом зроблено передчасний висновок про здійснення оптової торгівлі пальним з акцизного складу з уніфікованим номером 1005413 без наявності ліцензії, оскільки такий висновок ґрунтується виключно на підставі наявності в ЄРАН акцизних накладних з зазначенням місця відвантаження пального - акцизного складу 1005413, без урахування наявності двох укладених між позивачем та ТОВ «Газтрон-Україна» договорів, які передбачають як операції з оптової торгівлі скрапленим газом, так і операції зі зберігання скрапленого газу, без витребування у платника додаткових документів (договорів, укладених на виконання пункту 1.2 договору від 23.08.2017 № 08/1, актів приймання передачі на/зі зберігання пального, за необхідності - інших документів, передбачених договором від 23.08.2017 № 08/1), здійснення аналізу та співставлення інформації у ЄРПН та ЄРАН, що дало б змогу встановити належним чином, які саме операції мали місце з контрагентом ТОВ «Газтрон-Україна» при відвантаженні пального з акцизного складу з уніфікованим номером 1005413, та без проведення у разі необхідності перевірки у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу.

З огляду на наведене, встановлені судом обставини щодо допущених відповідачем порушень при проведенні перевірки та оформленні її результатів, ненадання належної оцінки документам, долученим до заперечень, свідчать про протиправність оскаржуваного податкового повідомлення рішення та є підставою для його скасування.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. Руїз Торія проти Іспанії (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.1994, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

За встановлених в цій справі обставин та з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин, оскільки в межах цієї адміністративної справи основні (суттєві) аргументи позовної заяви є обґрунтованими, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать до задоволення.

Відповідно до статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 7500,00 грн.

Таким чином, судові витрати в розмірі 7500,00 грн підлягають відшкодуванню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань.

Щодо витрат на правничу допомогу.

Частиною першою, пунктом 1 частини третьої статті 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Компенсація витрат на професійну правничу допомогу здійснюється у порядку, передбаченому статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно зі статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З аналізу наведених правових норм слідує, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Відтак, стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень підлягають компенсації документально підтверджені судові витрати, до складу яких входять, у тому числі, витрати пов`язані з оплатою правової допомоги.

Водночас, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Як слідує з матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу у розмірі 11000,00 грн позивачем суду було подано наступні документи: договір про надання правової допомоги від 03.01.2021 № 1/21, довіреність від 03.01.2021 № 8, договір про надання правничої допомоги від 01.04.2024 № 1/24, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 7087/10, посвідчення адвоката України, довіреність від 01.04.2025 № 3, виписку з банківського рахунку на підтвердження оплати 11000,00 грн ТОВ «Джи Ті Лоджистікс» отримувачу ФОП ОСОБА_2 , акт виконання прийняття послуг наданих відповідно до договору про надання правової допомоги № 1/21 від 03.01.2021.

Згідно з умовами договорів від 03.01.2021 № 1/21, від 01.04.2024 № 1/24, укладених між адвокатом Маловічко І.В. та ТОВ «Джи Ті Лоджистікс», замовник замовляє, а виконавець приймає на себе зобов`язання з якісного і своєчасного надання замовнику послуг, а замовник зобов`язується приймати та своєчасно оплачувати належним чином надані послуги на правову допомогу (п.1.1), вартість послуг визначається сторонами в окремому додатку до цього договору (п.3.1).

Відповідно до акта від 10.11.2022 виконання-прийняття послуг, наданих відповідно до договору про надання правової допомоги № 1/21 від 03.01.2021замовник та виконавець склали акт про те, що виконавець надав, а замовник прийняв послуги, а саме надання правової допомоги за договором на суму 11000,00 грн, згідно розрахунку витрат на правову допомогу:

- юридичний аналіз спірної ситуації, надання консультацій та роз`яснень, вивчення судової практики Верховного Суду у подібних справах та встановлення правових висновків, які можуть бути застосовано у даному спорі (2 години) 2000,00 грн;

- аналіз акту перевірки (2 години), формування правової позиції (1 година), оплата судового збору, отримання в банку квитанції та долучення до матеріалів позовної заяви 1000,00 грн;

- збір матеріалів до позовної заяви та складання позовної заяви (4 години), відправка позовної заяви 6000,00 грн;

- підготовка, складання та направлення відповіді на відзив сторонам та до суду (1 година) 1000,00 грн;

- підготовка, складання та направлення додаткових пояснень по справі (1 година) 1000,00 грн.

Випискою з банківського рахунку підтверджується оплата позивачем адвокату цих послуг.

Таким чином, виходячи з наданих адвокатом документів, загальна вартість наданої правничої допомоги за договором становить 11000,00 грн.

03.11.2022 відповідачем надано заперечення на вимогу про відшкодування витрат на правничу допомогу, в яких зазначено таке.

Відповідно до умов договору на надання правничої допомоги вартість послуг є фіксованою сумою погодженою стороною позивача з адвокатським об`єднанням договором та додатковою угодою.

З посиланням на статті 132, 134, 139 КАС України, статті 26, 27, 30, Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», відповідач зазначив, що договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який, в свою чергу, врегульовано главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, стаття 903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Заявлена сума понесених витрат 11000 грн є необґрунтованою та непропорційною предмету спору, складності адміністративної справи, витраченому часу під час розгляду справи.

Відповідач просив врахувати висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 14.11.2019 у справі № 826/15063/18, від 21.03.2018 у справі № 815/4300/17, від 11.04.2018 у справі № 814/698/16, рішення ЄСПЛ у справах «East/West Alliance Limited» проти України», «Баришевський проти України», «Гімайдуліна й інші проти України», «Меріт проти України», та відмовити у задоволенні заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу у повному обсязі.

28.11.2022 представником позивача надано відповідь на заперечення на вимогу про відшкодування витрат на правничу допомогу, в якій зазначено, що ТОВ «Джи Ті Лоджистікс» при оформленні правової позиції, зборі документів для підготовки та подачі позовної заяви користувалося послугами адвоката та понесло відповідні витрати.

З посиланням на статті 132, 134, 139 КАС України, статтю 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» представник позивача зазначив, що відповідачем не наведено, чому саме витрати є необґрунтованими та неспівмірними. Дана справа є важливою для позивача, оскільки проведена перевірка є неправомірною та такою, що порушує права позивача, має на меті стягнення значних грошових коштів з товариства, в той час як правопорушення відсутнє.

У справі «East/West Alliance Limited» проти України» ЄСПЛ, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у відсотках від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

Матеріали справи містять документи, що підтверджують оплату послуг на правничу допомогу, тобто такі витрати були фактично понесені позивачем, що не спростовано в запереченнях відповідачем та є належним доказом понесених позивачем витрат.

Справа є складною, містила дослідження значної кількості спеціальних нормативно правових актів, що регулюють спірні правовідносини та відповідних процесуальних документів, наразі відсутні встановлені процесуальним законом підстави для зменшення судом розміру понесених товариством витрат.

На підставі викладеного представник позивача просила стягнути витрати на правничу допомогу у розмірі 11000,00 грн на розрахунковий рахунок позивача та у зв`язку з численними порушеннями процесуальних норм та строків надання відзиву, який підписаний неуповноваженою особою, не приймати заперечення до розгляду.

Щодо доводів представника позивача про подання заперечень відповідача без дотримання визначеного строку та підписання їх неуповноваженою особою, суд зазначає, що строки подання таких заперечень КАС України не визначені, Окружним адміністративним судом м. Києва не встановлювалися, повноваження підписанта підтверджені випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Щодо стягнення на користь позивача вартості наданих послуг адвокатом, суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено такі види адвокатської діяльності, як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (пункт 9 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункту 6 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Суд вважає за необхідне зазначити, що аналогічні критерії розумності та реальності застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Таким чином, суд не зобов`язаний присуджувати стороні всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час, тощо, - є неспівмірним.

Отже, виходячи з предмета та підстав позову, наявну судову практику в аналогічних спорах, обсяг виконаних безпосередньо адвокатом робіт, суд дійшов висновку, що справедливим та співмірним є зменшення розміру витрат на правничу допомогу до 8000,00 грн.

Такий розмір витрат є цілком обґрунтованим та пропорційним до предмета задоволеного позову.

За встановлених обставин суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення у справі на стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрат на правничу (правову) допомогу в розмірі 8000,00 грн.

Керуючись статтями 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов адвоката Маловічко Ірини Віталіївни в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "Джи Ті Лоджистікс" (, зареєстровано як юридична особа 18.01.2017, місцезнаходження юридичної особи: Україна, 01133, місто Київ, вулиця Короленківська, буд. 3, офіс 702-2) до Головного управління ДПС у м. Києві (код ЄДРПОУ ВП 44116011, 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 33/19) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 16.11.2021 № 2, яким до Товариства з обмеженою відповідальністю «Джи Ті Лоджистікс» застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) в розмірі 500 000,00 (п`ятсот тисяч гривень 00 коп.) грн за платежем адміністративні штрафи та штрафні санкцій за порушення у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Джи Ті Лоджистікс» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві судовий збір у розмірі 7500,00 (сім тисяч п`ятсот гривень 00 коп.) грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 8000,00 (вісім тисяч гривень 00 коп.) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.Г. Секірська