Справа № 643/7421/25
Суддя: Пасічник О. М.
Дата ухвалення: 2025-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 643/7421/25
Провадження № 2-а/643/123/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2025 м. Харків

Салтівський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Пасічника О.М.,

за участі: секретаря судового засідання Онди В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

встановив:

13.05.2025 ОСОБА_1 звернувся до Салтівського районного суду міста Харкова з позовом, в якому просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення ІНФОРМАЦІЯ_1 № 01/3505 від 05.05.2025 стосовно ОСОБА_1 , за ч. 3 ст. 210 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, 05.05.2025р. ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 майором ОСОБА_2 було винесено постанову №01/3505 відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 17000 грн.

З вказаної постанови вбачається, що позивачу ставиться у вину порушення законодавства про військовий обов`язок і військову службу, а саме те, що він, перебуваючи на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 , у порушення вимог абз. 3 ч. 10 ст. 1; ст. 37 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», п. 1 та п. З ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», п. 20 та п. 21 «Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560 своєчасно не повідомив ТЦК та СП про зміну місця проживання в семиденний строк та взяття на облік, на підставі чого ІНФОРМАЦІЯ_3 було сформовано звернення № Е1866293 від 08.04.2025р. до ХРУП№2 ГУ НП України в Харківській області щодо розшуку позивача та доставлення з метою складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Позивач зазначає, що у жовтні 2022 року, у зв`язку із збройною агресією рф проти України, близькістю с. Куп`янськ Вузловий до лінії фронту та частими ракетними обстрілами я був вимушений покинути свій дім ( АДРЕСА_1 ) та змінити місце свого проживання тоя одразу звернувся до Управління соціального захисту населення адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради де його було зареєстровано та взято на облік внутрішньо переміщених осіб та зазначено фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою №6326- від 13.10.2022р.

Зазначає, що АДРЕСА_3 територіально віднесена до ІНФОРМАЦІЯ_4 , у зв`язку з цим, на підставі реєстрації мого місця проживання як ВПО, в кінці 2024 року (точну дату не пам`ятаю) його було викликано повісткою саме до ІНФОРМАЦІЯ_4 оскільки, він має 3 групу інвалідності, що підтверджується довідкою до акта огляду медико - соціальною експертною комісією №327994, серія 12ААВ, від 31.05.2023р., працівники ІНФОРМАЦІЯ_4 запропонували скористатися моїм правом та написати заяву для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та надати відповідні документи.

Однак, станом на 08.04.2025р., з невідомих причин, ІНФОРМАЦІЯ_5 у місті Харків було сформовано звернення № E1866293 до ХРУП №2 ГУ НП України в Харківській області щодо мого розшуку та доставления з метою складання адміністративного протоколу про правопорушення, хоча я продовжував проживати за адресою : АДРЕСА_2 , тобто на території підзвітній ІНФОРМАЦІЯ_6 , а тому ніяк не міг перебувати на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_7 , як це зазначено у постанові за справою про адміністративне правопорушення №01/3505 від 05.05.2025р.

Крім того, до ІНФОРМАЦІЯ_8 його жодного разу не було викликано повісткою чи будь-яким іншим чином, що свідчить про те, що у Відповідача відсутні законні підстави взяття його на облік та вважати, що постійне місце його проживання було змінено.

Тобто, викладені у постанові обставини не відповідають дійсності і, відповідно до Примітки до ст. 210 КУпАП, Положення статей 210, 210'1 цього Кодексу, не можуть бути застосовані до нього.

Крім того, зазначає, що приміткою до ст. 210 КУпАП визначено, що Положення статей 210, 210'1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Вищезазначене УСЗН є держаним органом, отже держатель Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів володів моїми обліковими даними в тому числі й даними про місце мого фактичного перебування, іншими контактними даними. Отже, мною не було порушено вимоги ст. 37 ЗУ « Про військовий обов`язок і військову службу», як це визначає Відповідач.

Ознайомившись зі змістом оскаржуваної постанови та документами, позивач не погоджується з інформацією, викладеною у вищевказаній постанові в частині виявленого правопорушення, вважає її є протиправною, а тому просить її скасувати та закрити провадження у справі.

Ухвалою Салтівського районного суду міста Харкова від 14.05.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження. Розгляд справи призначено на 23.05.2025.

Встановлено відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

15.05.2025 копію ухвали, судову повістку та копію позовної заяви з додатками доставлено відповідачу на його електронну адресу /

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві, заявив клопотання, яке задоволено судом, про витребування з ІНФОРМАЦІЯ_9 інформації.

Відповідач в судове засідання не з`явився, відзив не надав, матеріалів, що були або мали бути взяті ним до уваги при прийнятті оскаржуваного рішення суду не надав.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення врегульований статтею 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що 05.05.2025р. ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 майором ОСОБА_2 було винесено постанову №01/3505 відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 17000 грн.

Фактичною підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності стало те, що під час дії воєнного стану в Україні продовженого на підставі Указу Президента України від 28 жовтня 2024 року №740/2024, затвердженого Законом України від 29 жовтня 2024 року №4024-ІХ та продовження проведення загальної мобілізації на підставі Указу Президента України від 28 жовтня 2024 року №741/2024,затвердженого Законом України від 23 липня 2024 року №4025-ІХ громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , який перебуває військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_7 своєчасно не повідомив ТЦК та СП про зміну місця проживання в семиденний строк та взяття на облік.

08.04.2025 було сформовано електронне звернення НОМЕР_1 у ЄДРПВР "Оберіг" від ІНФОРМАЦІЯ_8 до ХРУП №2ГУ НПУ в Харківській області про розшук та доставлення громадянина ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_11 для складання матеріалів щодо адміністративного правопорушення.

Таким чином, громадянин ОСОБА_1 порушив вимоги абз. 3 ч. 10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язокі військову службу», п.1 та п.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», п. 20 та п.21 «Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року №560)

Військовозобов`язані це особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави (ч. 9 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»).

Відповідно до абз. 3 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Керівники, інші посадові особи органів виконавчої влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також підприємств, установ, організацій та закладів освіти незалежно від підпорядкування і форми власності та громадяни України, винні в порушенні правил військового обліку громадян України, підготовки громадян України до військової служби, взяття на військовий облік, направлення для проходження базової військової служби, проходження служби у військовому резерві, проходження зборів, мобілізаційної підготовки та мобілізаційної готовності, призову на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, прибуття за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, відповідних підрозділів розвідувальних органів України, а також у вчиненні інших порушень законодавства про військовий обов`язок і військову службу, несуть відповідальність згідно із законом (ч.1 ст. 42 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»).

Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

За порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період, передбачена адміністративна відповідальність відповідно до частини 3 статті 210 КУпАП.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до статті 1 Закону України № 389-VІІІ від 12 травня 2015 року «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, що затверджений Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України введений воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався, і продовжує свою дію на час вчинення розгляду справи.

Особливий період закінчується з прийняттям Президентом України відповідного рішення про переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу.

Виходячи із вищевикладеного вбачається, що починаючи з 24 лютого 2022 року і до теперішнього часу в Україні діє режим воєнного стану, який є особливим періодом.

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Згідно з ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що під час дії воєнного стану в Україні продовженого на підставі Указу Президента України від 28 жовтня 2024 року №740/2024, затвердженого Законом України від 29 жовтня 2024 року №4024-ІХ та продовження проведення загальної мобілізації на підставі Указу Президента України від 28 жовтня 2024 року №741/2024,затвердженого Законом України від 23 липня 2024 року №4025-ІХ громадянин ОСОБА_1 , який перебуває військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_7 своєчасно не повідомив ТЦК та СП про зміну місця проживання в семиденний строк та взяття на облік.

Відповідно до частин 3, 4 ст 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»

Призовники, військовозобов`язані та резервісти після прибуття до нового місця проживання зобов`язані в семиденний строк стати на військовий облік.

У разі декларування місця проживання особи за декларацією про місце проживання, поданою в електронній формі засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг, взяття на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів здійснюється відповідними районними (міськими) територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки на підставі відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів в електронній формі, надісланих органами реєстрації через Єдину інформаційну систему Міністерства внутрішніх справ України до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

У період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом дії воєнного стану призовники, військовозобов`язані та резервісти, які залишили або покинули своє місце проживання, зобов`язані в семиденний строк з дати взяття на облік внутрішньо переміщеної особи стати на військовий облік у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на обліку внутрішньо переміщеної особи (військовозобов`язані та резервісти Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, а військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів України - у зазначений строк повідомити про зміну місця проживання відповідному підрозділу розвідувальних органів України).

Згідно відповіді ІНФОРМАЦІЯ_12 від 12.06.2025 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_13 на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_12 не перебуває.

Згідно відповіді ІНФОРМАЦІЯ_12 від 30.06.2025 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_13 перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_14 .

Згідно витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи №166/25/799/В від 17.06.2025 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_13 встановлено з 29.05.2025 третю групу інвалідності загального захворювання. Дата повторного оцінювання 01.06.2027.

Згідно рекомендацій, які є частиною індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю номер витягу №166/25/799/І ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_13 встановлено рекомендацію щодо помірного ступеня обмеження до трудової діяльності та пересування, встановлено легкий ступінь обмеження щодо самообслуговування.

Так, вирішуючи питання щодо правомірності притягнення особи до адміністративної відповідальності суди повинні з`ясувати чи було дотримано уповноваженою особою приписи, унормовані у статті 278 КУпАП

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, в адміністративних справах щодо оскарження рішень та дій суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Така презумпція вини покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Недоведена вина прирівнюється до невинуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження обставин, викладених в оскаржуваній постанові.

За таких обставин суд дійшов висновку, що відповідачем шляхом надання належних та допустимих доказів не доведено вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, за обставин, викладених у постанові від 05.05.2025 № 01/3505, а відтак притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення за таких обставин є безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах у справі про адміністративне правопорушення місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З урахуванням викладених обставин, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова № 01/3505 від 05.05.2025 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП підлягає скасуванню із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. 2, 72-77, 79, 90, 241-246, 286 КАС України, суд

ухвалив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови від 05.05.2025 № 01/3505 про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП - задовольнити.

Скасувати постанову т.в.о. начальника територіального центру комплектування та соціальної підтримки підполковника ОСОБА_2 за № 01/3505 від 05.05.2025 за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 витрати пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 605 грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 15.07.2025

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 .

Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_15 , місце знаходження: АДРЕСА_5 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 .

Суддя Пасічник О.М.