Справа № 460/13194/24
Суддя: О.М. Дудар
Дата ухвалення: 2025-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

10 липня 2025 року м. Рівне №460/13194/24

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дудар О.М., за участю секретаря судового засідання Юрчук А.М., сторін та інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник Прокопчук Г.М.,

відповідача: представник Шеремета В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
доГоловного управління ДПС у Рівненській області
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
В С Т А Н О В И В:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Головного управління ДПС у Рівненській області (далі - відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Позивач просив суд:

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управлінням ДПС у Рівненській області від 21.06.2024 №16, від 21.06.2024 №16, від 21.06.2024 №16, від 21.06.2024 №16, від 15.07.2024 №16, від 15.07.2024 №705-22, від 31.07.2024 №16 та від 31.07.2024 №11243/.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що у квітні-червня 2024 року відповідачем проведено фактичні перевірки на акцизних складах позивача та встановлено порушення порядку зберігання та реалізації пального. Позивач вказує, що зазначених порушень не вчиняв, оскільки на момент проведення фактичних перевірок відповідне обладнання було встановлено та зареєстровано. Крім того, відповідач порушив порядок проведення перевірки, не зазначивши в наказі конкретні підстави її проведення.

Ухвалою суду від 20.09.2024 позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачу усунути недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 26.09.2024 продовжено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, встановлений ухвалою суду від 20.09.2024, на 10 днів з дня отримання копії цієї ухвали суду.

Позивач недоліки позовної заяви усунув у строк і спосіб, встановлений судом. Відтак, позовна заява вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду.

Ухвалою суду від 02.10.2024 відкрито провадження в адміністративній справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 31.10.2024, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

30.10.2024 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким позовні вимоги є безпідставними, оскільки фактичні перевірки були проведені, а оспорювані податкові повідомлення-рішення - прийняті у повній відповідності з вимогами чинного законодавства. Підставою для проведення фактичних перевірок є здійснення контролюючим органом функцій, визначених законодавством, у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, а також наявність інформації , яка свідчить про порушення позивачем, як платником податків, законодавства. Під час проведення фактичних перевірок було зафіксовано порушення позивачем обліку, зберігання та реалізації пального, факт неведення в порядку, встановленому законодавством, обліку товарних запасів, а також продаж товарів, які не відображені в такому обліку. Це і стало підставою для прийняття відповідних податкових повідомлень-рішень. Відповідач просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Ухвалою суду від 31.10.2024 роз`єднано позовні вимоги у справі з виділенням у самостійні провадження частини позовних вимог.

У провадженні цієї адміністративної розглядаються позовні вимоги про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 31.07.2024 №16 та від 31.07.2024 №11243/.

Підготовче засідання призначено на 03.12.2024.

Підготовче засідання 03.12.2024 відкладено за клопотанням представника позивача на 24.12.2024.

Підготовче засідання 24.12.2024 відкладено у зв`язку з неприбуттям учасників справи на 09.01.2024.

У підготовчому засіданні 09.01.2024 закрито підготовче провадження, призначено розгляд справи по суті на 11.02.2025.

У судовому засіданні 11.02.2025 оголошено перерву у зв`язку із закінченням часу, відведеного для розгляду справи, до 20.03.2025.

Судове засідання 20.03.2025 не відбулося у зв`язку з перебуванням головуючої судді у відпустці. Розгляд справи призначено на 29.04.2025.

У судовому засіданні 29.04.2025 оголошено перерву у зв`язку з витребуванням додаткових доказів до 27.05.2025.

Судове засідання 27.05.2025 не відбулося у зв`язку з перебуванням головуючої судді у відпустці. Розгляд справи призначено на 01.07.2025.

У судовому засіданні 01.07.2025 суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення.

У судових засіданнях представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Суду пояснив, що позивачем дотримано усіх вимог чинного законодавства щодо організації господарської діяльності на акцизному складі за адресою: м.Рівне, вул.Курчатова, 32. Зокрема, встановлено три магнітнострикційні рівнеміри лічильники DELPHI 485/Eхd та колонка паливороздавальна "Геркон", яка виконує функції витратоміра-лічильника. Зазначені вимірювальні прилади зареєстровані у встановленому порядку, мають сертифікати відповідності та повірені у встановленому порядку, під час проведення фактичної перевірки були підключеними та належно функціонували. Зазначив, що реалізація пального на акцизному складі не здійснюється, відтак підстави для притягнення до відповідальності за порушення позивачем норм ст.230 Податкового кодексу України відсутні. Вказав, що приймаючи наказ на проведення фактичної перевірки, контролюючий орган обмежився лине посиланнями на норми чинного законодавства, якими визначено підстави проведення перевірки, однак жодним чином не обґрунтував необхідність проведення перевірки, не зазначив, яка саме інформація стала приводом для її проведення. Звернув увагу суду, що облік товарних запасів ведеться позивачем належним чином, на підставі первинних документів, що надходять від постачальників. За місцем реалізації товарів зберігаються копії документів, що підтверджують надходження товару (ТТН, накладні). Ці документи, а також журнал обліку надходження нафтопродуктів (форми 13-НП) надавалися під час проведення перевірки та не були взяти до уваги державними інспекторами. Просив позовні вимоги задовольнити повністю.

Представник відповідача у судових засіданнях проти позову заперечила з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Суду пояснила, що фактичну перевірку господарської одиниці позивача проведено у повній відповідності з вимогами чинного законодавства, у зв`язку з надходження інформації про можливі порушення зберігання та реалізації пального. Під час проведення перевірки було встановлено порушення позивачем вимог ст.230 Податкового кодексу України. Зокрема, вимірювальні прилади на перевіреному акцизному складі не функціонували у зв`язку з відключенням мережевих шнурів. Жодних документів на підтвердження позитивного результату повірки або оцінки відповідності рівномірів та витратомірів позивачем надано не було. Крім того, було встановлено порушення позивачем термінів подання інформації про фактичні залишки пального на початок та кінець звітної доби та про добові фактичні обсяги отриманого та реалізованого пального. Крім того, позивачем порушено порядок ведення обліку товарних запасів та обліку надходження нафтопродуктів. Відповідних документів або їх копій під час фактичної перевірки на дано не було. У зв`язку з цим, до позивача правомірно оспорюваними податковим повідомленнями-рішеннями було застосовано штрафні санкції. Просила відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставин справи та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) зареєстрований як фізична особа-підприємець 13.12.2012 (номер запису 2 608 000 0000 030987), перебуває на обліку у контролюючому органі як платник податків з 17.12.2012. Основним видом діяльності підприємця за КВЕД є 56.10 Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування. До додаткових видів діяльності підприємця належать, зокрема, такі види: 47.30 Роздрібна торгівля пальним, 46.71. Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами (т.1 а.а.с.24-25).

ФОП ОСОБА_1 здійснює роздрібну торгівлю пальним, зокрема, на акцизному складі №1019142 автозаправочна станція (знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ) на підставі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним №2200002. Термін дії ліцензії з 08.06.2022 до 08.06.2027 (т.1 а.а.с.129-130).

Розрахункові операції на зазначеному складі проводяться з допомого реєстратора розрахункових операцій МАРІЯ-303 АІ, заводський номер ЗВ104104959, фіскальний номер , дата реєстрації 05.05.2022 (т.1 а.с.131).

Наказом в.о.начальника Головного управління ДПС у Рівненській області від 12.06.2024 №1506-п "Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 " наказано провести в період з 12.06.2024 терміном на 10 діб фактичну перевірку з метою перевірки дотримання вимог законодавства в сфері обігу підакцизних товарів діяльності ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 (т.1 а.с.165).

Зазначений наказ видано на підставі пп.80.2.5 п.80.2 ст. 80, керуючись ст.20, пп.75.1.3 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України, ст.16 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртовмісних дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" від 19.12.1995 №481/95-ВР, листа ДПС у Рівненській області від 07.05.2024 №13272/7/99-00-09-03-01-07 та інших нормативних актів, контроль за дотриманням яких покладено на територіальні органи.

На підставі зазначеного наказу уповноваженими особами відповідача у період з 12.06.2024 до 21.06.2024 у присутності представника позивача Івашкевича О.В. було проведено фактичну перевірку на акцизному складі №1019142 (який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ), за наслідками якої складено акт про результати фактичної перевірки з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства з питань виробництва, зберігання та обігу пального, контроль за виконанням якого покладений на органи ДПС, від 24.06.2024 №9464/ж5/17-00-07-01-12/ НОМЕР_1 (т.1 а.а.с.26-33).

Згідно з висновками зазначеного акта в ході проведення перевірки встановлено порушення вимог:

- пп.23.1.2, пп.230.1.3 п.230.1 ст.230 Податкового кодексу України;

- наказу від 03.09.2021 №496 "Про затвердження Порядку ведення обліку товарних запасів для фізичних осіб-підприємців, у тому числі платників єдиного податку";

- п.12 ст.3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

Від підписання та отримання акта перевірки від 24.06.2024 №9464/ж5/17-00-07-01-12/ НОМЕР_1 уповноважена особа ОСОБА_2 відмовився, про що складено акт відмови від підписання та отримання акта (т.1 а.с.36).

Акт перевірки від 24.06.2024 №9464/ж5/17-00-07-01-12/ НОМЕР_1 було надіслано Головним управлінням ДПС у Рівненській ФОП ОСОБА_1 листом від 24.06.2024 №6125/6/17-00-09-01-07 (т.1 а.с.37).

На підставі акта перевірки від 24.06.2024 №9464/ж5/17-00-07-01-12/ НОМЕР_1 Головним управлінням ДПС у Рівненській області прийнято:

- податкове повідомлення-рішення форми "ПС" від 31.07.2024 №16, яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 24000,00грн (т.1 а.а.с.40-42);

- податкове повідомлення-рішення форми "ПС" від 31.07.2024 №11243/7000705-22, яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 605332,95грн (т.1 а.а.с.44-46).

Вважаючи зазначені податкові повідомлення-рішення протиправними, позивач звернувся до суду з позовом у цій справі.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права та обов`язки платників податків, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.

Згідно з підпунктом 19-1.1.16 пункту 19-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України, контролюючі органи здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, яка визначає повноваження контролюючих органів, контролюючі органи мають, зокрема, право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків.

Пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно із підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Порядок проведення фактичної перевірки врегульований статтею 80 Податкового кодексу України.

Фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи) (пункт 80.1 статті 80 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема:

- 80.2.2 у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів;

- 80.2.5. у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах і пального, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, та/або масовими витратомірами, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

Отже, пункт 80.2 статті 80 Податкового кодексу України виокремлює різні підстави для проведення контролюючим органом фактичної перевірки суб`єкта господарювання.

Підставою для проведення фактичної перевірки згідно з підпунктом 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України є наявність та/або отримання від державних органів або органів місцевого самоврядування інформації про можливі порушення платником податків законодавства, а згідно з підпунктом 80.2.5 цього пункту - наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про можливі порушення платником податків законодавства.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України передбачає альтернативні підстави проведення фактичної перевірки, які можуть застосовуватися як у сукупності, так і кожна окремо, а саме:

- наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення платником податків вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками;

- здійснення функцій, визначених законом у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

При цьому, здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального є самостійною обставиною, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства. У цьому випадку достатньо самого факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин (виробництво і обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального).

Такі висновки суду узгоджуються з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 05.04.2023 у справі №200/1354/21-а, від 11.01.2023 у справі №160/2357/21, від 12.08.2021 у справі №140/14625/20, від 10.04.2020 у справі №815/1978/18, від 25.01.2019 у справі №812/1112/16, від 05.11.2018 у справі №803/988/17, від 22.05.2018 у справі №810/1394/16, від 20.03.2018 у справі №820/4766/17.

Як зазначено вище, окремою підставою, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки, згідно положень підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, є також наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами лічильниками та/або рівномірами-лічильниками.

Суд звертає увагу на те, що податковий контроль здійснюється шляхом прийняття рішення про проведення перевірки у формі наказу, вимоги до оформлення якого не передбачають обов`язку в повному обсязі розкрити в наказі на призначення перевірки зміст інформації та фактів, які вказують на можливе порушення платником податкового законодавства. Відсутня й імперативна вимога щодо розкриття конкретного порушення платником норм, а також про надання відповідних доказів такої несумлінної поведінки.

Тобто, якщо відповідний підпункт пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України утримує в собі весь спектр необхідних елементів для визначення підстави для призначення перевірки (як правової, так і фактичної), покликання у наказі на сам лише підпункт пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України можна вважати мінімально допустимим обсягом інформації в розумінні абзацу третього пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України.

Відтак, відсутні підстави вважати, що такий наказ породжує його неоднозначне трактування та/або невизначеність із фактичною підставою перевірки. Відповідно, такий наказ не можна вважати протиправним.

Такий висновок суду узгоджується з висновком, сформульованим Верховним Судом у постанові від 26.03.2024 у справі №420/9909/23.

Таким чином, твердження позивача про те, що наказ про проведення фактичної перевірки є протиправним у зв`язку з відсутністю в наказі змісту інформації та фактів, які вказують на можливе порушення платником норм, спростовуються наведеними висновками суду.

Крім того, судом встановлено, що наказ від 12.06.2024 №1506-п "Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 " видано керівником контролюючого органу на підставі пп.80.2.5 п.80.2 ст. 80, керуючись ст.20, пп.75.1.3 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України, ст.16 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртовмісних дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" від 19.12.1995 №481/95-ВР, листа ДПС у Рівненській області від 07.05.2024 №13272/7/99-00-09-03-01-07 та інших нормативних актів, контроль за дотриманням яких покладено на територіальні органи.

Під час розгляду справи суд дослідив зазначений лист від 07.05.2024 №13272/7/99-00-09-03-01-07, згідно з яким за інформацією, наданою Нафтогазовою Асоціацією України, 388 АЗС/АГЗП нехтують дотриманням законодавства, чим створюють потенційні ризики небезпеки для життя та здоров`я людей та оточуючої інфраструктури. У додатку до вказаного листа міститься інформація про господарські одиниці, що належить ФОП ОСОБА_1 (т.1 а.а.с.167-171).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що наказ від 12.06.2024 №1506-п "Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 " видано на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені чинним законодавством, є правомірним, відповідно фактична перевірка проведена відповідачем за наявності фактичних підстав та передумов.

Що стосується виявлених під час проведення перевірки порушень, суд зазначає таке.

Оподаткування діяльності, що здійснюється суб`єктами господарювання на акцизних складах, врегульовано розділом VI Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 Податкового кодексу України, акцизні склади, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізація пального, повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірами-лічильниками рівня таких товарів (продукції) у резервуарі, а для скрапленого газу (пропану або суміші пропану з бутаном), інших газів, бутану, ізобутану за кодами згідно з УКТ ЗЕД 2711 12 11 00, 2711 12 19 00, 2711 12 91 00, 2711 12 93 00, 2711 12 94 00, 2711 12 97 00, 2711 13 10 00, 2711 13 30 00, 2711 13 91 00, 2711 13 97 00, 2711 14 00 00, 2711 19 00 00, 2901 10 00 10 - також можуть бути обладнані пристроями для вимірювання рівня або відсотка пального у резервуарі (далі - рівнемір-лічильник) на кожному введеному в експлуатацію стаціонарному резервуарі, розташованому на акцизному складі.

Акцизні склади, на яких здійснюються виключно зберігання та реалізація пального, що отримується та реалізується виключно у споживчій тарі без зміни розфасовки, а також скрапленого газу природного, бензолу, метанолу, не обладнуються витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками.

Витратоміри-лічильники та резервуари повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, проведені відповідно до законодавства, а рівнеміри-лічильники повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, або калібрування, проведені відповідно до законодавства. У разі відсутності позитивного результату повірки або оцінки відповідності, або калібрування витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників для цілей цього Кодексу акцизні склади, на яких вони розташовані, вважаються необладнаними витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками.

Паливороздавальні колонки та/або оливороздавальні колонки, встановлені на акцизних складах, на які є позитивні результати повірки або оцінка відповідності, проведені відповідно до законодавства, виконують функції витратомірів-лічильників.

Платники податку - розпорядники акцизних складів зобов`язані зареєструвати:

а) усі розташовані на акцизних складах резервуари, введені в експлуатацію, витратоміри-лічильники та рівнеміри-лічильники у розрізі акцизних складів - в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі;

б) усі акцизні склади - в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Один акцизний склад може бути зареєстрований виключно одним розпорядником акцизного складу. Один розпорядник акцизного складу може зареєструвати один і більше акцизних складів.

Забороняється здійснення реалізації пального без наявності зареєстрованих витратомірів-лічильників, рівнемірів-лічильників та резервуарів, без реєстрації акцизного складу.

Судом встановлено, що на виконання наведених норм ФОП ОСОБА_1 у встановленому порядку здійснив реєстрацію акцизного складу, що знаходиться за адресою: м.Рівне, вул.Чернишова, 7. Уніфікований номер акцизного складу: 1019142.

На акцизному складі №1019142 розміщені три резервуари для зберігання пального об`ємом 10куб.м кожен. На цих резервуарах встановлені рівнеміри - магнітнострикційні зонди вимірювальні OPW 924 В, номери №14327, №809251001, №808132001.

Розміщені на акцизному складі резервуари для зберігання пального підключені трубопроводом до паливо-роздавальної колонки, що виконує функції витратоміра-лічильника, а саме: колонка паливороздавальна "Геркон", номер 1454.

Зазначені обставини визнаються сторонами, а тому не підлягають доказуванню у силу вимог ч.1 ст.78 КАС України.

В акті фактичної перевірки від 24.06.2024 №9464/ж5/17-00-07-01-12/ зафіксовано, що рівнеміри, магнітнострикційні зонди вимірювальні OPW 924 В, номери №14327, №809251001, №808132001 на момент проведення перевірки були не підключеними до консолі.

Під час проведення перевірки ФОП ОСОБА_1 не надано документів, які свідчать про проходження повірок, які свідчать про проходження повірок, за результатами яких витратомір-лічильник є придатним для використання.

Порядок ведення Єдиного державного реєстру витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі, передачі облікових даних з них електронними засобами зв`язку до контролюючих органів встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У такому реєстрі міститься податкова інформація про розпорядників акцизних складів, наявні у них акцизні склади, розташовані на акцизних складах резервуари, витратоміри-лічильники та рівнеміри-лічильники, їх серійні (ідентифікаційні) номери, а також дані про фактичні залишки пального на початок та кінець звітної доби та про фактичний обсяг обігу пального у розрізі кодів товарних підкатегорій згідно з УКТ ЗЕД, акцизних складів та розпорядників акцизних складів.

Порядок ведення Єдиного державного реєстру витратомірів-лічильників і рівнемірів - лічильників рівня пального у резервуарі, передачі облікових даних з них електронними засобами зв`язку до контролюючих органів затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 22.11.2017 №891 (далі Порядок №891).

Цей Порядок визначає процедуру створення та ведення Єдиного державного реєстру витратомірів-лічильників і рівнемірів - лічильників рівня пального у резервуарі (далі - Реєстр), а також порядок передачі облікових даних (обсягу обігу та залишку пального) з них електронними засобами зв`язку до контролюючих органів. (пункт 1 Порядку №891).

Відповідно до пункту 2 Порядку №891 терміни вживаються в такому значенні:

1) витратомір-лічильник (далі - витратомір) - законодавчо регульований засіб вимірювальної техніки, призначений для безперервного вимірювання, запам`ятовування та відображення у фактичних умовах вимірювання кількості пального, що проходить через вимірювальний перетворювач у закритих, повністю заповнених трубопроводах;

2) рівнемір - лічильник рівня пального у резервуарі (далі - рівнемір) - законодавчо регульований засіб вимірювальної техніки, призначений для вимірювання рівня пального, за яким обчислюється об`єм пального, що перебуває у резервуарі, за градуювальною таблицею резервуара;

4) обіг пального - будь-які операції, що передбачають:

фізичне отримання розпорядником акцизного складу пального з переходом права власності чи без переходу права власності на пальне (операції з виробництва, придбання, комісії, доручення, відповідального зберігання та інші операції);

фізичний відпуск (відвантаження) розпорядником акцизного складу пального з переходом права власності чи без переходу права власності на пальне (операції з реалізації, комісії, доручення, відповідального зберігання та інші операції);

5) Реєстр - електронна база даних, яка містить податкову інформацію про розпорядників акцизних складів, наявні у них акцизні склади, розташовані на акцизних складах резервуари, витратоміри та рівнеміри, їх серійні (ідентифікаційні) номери, а також дані про фактичні залишки пального на початок та кінець звітної доби та про фактичний обсяг обігу пального у розрізі кодів товарних підкатегорій згідно з УКТЗЕД, акцизних складів та розпорядників акцизних складів.

До електронних документів для наповнення Реєстру вноситься інформація про:

витратоміри та резервуари, які відповідають вимогам законодавства та мають позитивний результат повірки або оцінку відповідності, проведені відповідно до законодавства;

рівнеміри, які відповідають вимогам законодавства та мають позитивний результат повірки або оцінку відповідності, або калібрування, що проведені відповідно до законодавства (пункт 8 Порядку №891).

Таким чином, кожний введений в експлуатацію стаціонарний резервуар, розташований на акцизному складі, повинен бути обладнаний рівнеміром-лічильником, який повинен відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, або калібрування, проведені відповідно до законодавства. Кожне місце відпуску пального наливом з акцизного складу, розташоване на акцизному складі, повинно бути обладнане витратомірами-лічильниками.

Функції витратомірів-лічильників виконують встановлені на акцизних складах паливороздавальні колонки та/або оливороздавальні колонки, на які є позитивні результати повірки або оцінка відповідності, проведені відповідно до законодавства.

Отже, обов`язковими умовами виконання встановленими на акцизних складах паливороздавальними та/або оливороздавальні колонками функцій витратомірів-лічильників, є наявність позитивних результатів їх повірки або оцінки відповідності, проведених відповідно до законодавства, та підтверджених відповідними документами, що підтверджують відповідність цих колонок вимогам до витратомірів-лічильників, та їх реєстрація в Реєстрі.

Метрологічні характеристики рівнемірів і витратомірів під час визначення обсягу обігу та залишку пального повинні відповідати вимогам законодавства. Зокрема, таку повірку здійснює Науковий метрологічний центр - Національний науковий центр Інститут метрології.

Вимогами Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність щодо сфери законодавчо регульованої метрології" від 05.06.2014 №1314-VII визначені види діяльності, щодо яких з метою забезпечення єдності вимірювань та простежуваності здійснюється державне регулювання стосовно вимірювань, одиниць вимірювання та засобів вимірювальної техніки з обчислення сум податків і зборів, податковий та митний контроль.

Технічним регламентом законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13.01.2016 №94 (далі Технічний регламент №94), встановлено вимоги, яким повинні відповідати засоби вимірювальної техніки, які призначені для застосування у сфері законодавчо регульованої метрології, коли вони надаються на ринку та/або вводяться в експлуатацію для виконання завдань, пов`язаних з вимірюваннями.

Питання відповідності процедурам оцінки засобів вимірювання належить до компетенції ДП "Укрметртестстандарт".

В залежності від технічних та технологічних аспектів роботи акцизного складу, розпорядник акцизного складу самостійно приймає рішення щодо вибору марок, моделей витратомірів-лічильників і рівнемірів-лічильників, програмного забезпечення для повноцінного їх функціонування, якими повинні бути обладнані акцизні склади.

Таким чином, витратоміри-лічильники повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, проведені відповідно до законодавства, а рівнеміри-лічильники повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, або калібрування, проведені відповідно до законодавства.

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі від 08.02.2016 №193 затверджено Порядок проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки (далі ЗВТ), що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів (далі - Порядок №193).

Результати вимірювання та інші дані, отримані під час проведення повірки, повинні бути задокументовані відповідно до методики повірки (пункт 1 розділу IV Порядку №193).

Результати повірки ЗВТ вважають позитивними, якщо їх метрологічні і технічні характеристики відповідають вимогам Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" та технічних регламентів щодо ЗВТ (далі - встановлені вимоги).

Результати повірки ЗВТ, що випущені з виробництва і введені в експлуатацію до набрання чинності технічними регламентами щодо ЗВТ, вважають позитивними, якщо їх метрологічні та технічні характеристики відповідають вимогам нормативних документів, чинних на момент їх виробництва і введення в експлуатацію (пункт 2 розділу IV Порядку N193).

Оформлення результатів періодичної, позачергової повірок та повірки після ремонту здійснюється таким чином:

1) позитивні результати періодичної, позачергової повірок та повірки після ремонту ЗВТ засвідчують відбитком повірочного тавра на ЗВТ чи записом з відбитком повірочного тавра у відповідному розділі експлуатаційних документів та/або оформлюють свідоцтво про повірку ЗВТ за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку. На вимогу заявника можливе поєднання зазначених видів засвідчення результатів повірки;

2) свідоцтво про повірку ЗВТ може бути оформлене: на паперовому носії; в електронній формі - у разі дотримання вимог Законів України "Про електронні документи та електронний документообіг", "Про електронні довірчі послуги" та цього Порядку;

3) форма і розміри повірочних тавр наведені в додатку 3 до цього Порядку (п. 3 Розділу IV Порядку N 193).

Міжповірочні інтервали законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями затверджено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 N1747, відповідно до п.40 якого для витратомірів міжповірочний інтервал складає - 4 роки, а для рівномірів ультразвукових - 2 роки (п.61 "Рівнеміри-12").

У зв`язку з військовою агресією російської федерації, указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022, який діє до цього часу.

Введення воєнного стану в Україні стало підставою для прийняття Кабінетом Міністрів України постанови від 05.04.2022 №412 "Деякі питання повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки в умовах воєнного стану" (далі - Постанова N412), якою було установлено, що позитивні результати періодичної, позачергової повірки та повірки після ремонту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, засвідчені відбитком повірочного тавра на таких засобах чи записом з відбитком повірочного тавра у відповідному розділі експлуатаційних документів та/або оформлені свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, строк дії яких закінчився у період воєнного і надзвичайного стану та протягом місяця після його припинення чи скасування, чинні на період воєнного і надзвичайного стану та протягом трьох місяців після його припинення чи скасування на всій території України або в окремих її місцевостях.

Таким чином, придатність до експлуатації витратомірів та рівнемірів, строк якої закінчився у період воєнного стану, була продовжена на період воєнного стану, а саме до прийняття Кабінетом Міністрів України постанови від 07.04.2023 №440 "Деякі питання повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки в умовах воєнного та надзвичайного стану", яка набула чинності 04.06.2023 та відповідно до пункту 4 якої Постанова №412 втрачає чинність.

Матеріали справи не містять жодних доказів проведення позивачем повірки або оцінки відповідності колонки паливороздавальної "Геркон" №1454, що виконує функції витратоміра-лічильника.

Суд зауважує, що Постанова №412 не скасовувала повірку законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, а лише продовжувала дію заводських, позитивних результатів періодичної, позачергової повірки та повірки після ремонту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки на певний строк. Ця постанова втратила чинність із 04.06.2023, а отже підлягала до застосування у період з березня 2022 року до травня 2023 року.

Крім того, суд констатує, що жодних документів, які б підтверджували позитивні результати повірки або оцінки відповідності колонки паливороздавальної "Геркон" №1454 позивачем не надано ні відповідачу під час проведення фактичної перевірки, ні суду.

Отже, доводи позивача про наявність позитивних результатів повірки не знайшли підтвердження під час розгляду справи.

Згідно із підпунктом 230.1.3 пункту 230.1 статті 230 Податкового кодексу України, розпорядники акцизних складів зобов`язані на кожному акцизному складі щоденно (крім днів, в які акцизний склад не працює) формувати дані про фактичні залишки пального на початок та кінець звітної доби та про добові фактичні обсяги отриманого та реалізованого пального (далі у цьому розділі - обсяг обігу пального) у розрізі кодів товарних підкатегорій згідно з УКТ ЗЕД у літрах, приведених до температури 15°С.

Дані про фактичні залишки пального та про обсяг обігу пального формуються після проведення останньої операції з обігу пального у звітній добі, але не пізніше 23 години 59 хвилин цієї доби, до початку здійснення операцій з обігу пального у добу, що настає за звітною добою, та подаються до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, не пізніше 23 години 59 хвилин доби, що настає за звітною добою.

Дані про фактичні залишки пального на перший та останній дні календарного місяця та про обсяг обігу пального за звітний календарний місяць формуються розпорядниками акцизних складів, що використовують пальне виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки і не здійснюють операцій з реалізації та зберігання пального іншим особам, після проведення останньої операції з обігу пального у звітному календарному місяці, але не пізніше 23 години 59 хвилин останнього дня звітного календарного місяця, до початку здійснення операцій з обігу пального у день, що настає за таким останнім днем звітного календарного місяця, та подаються до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, не пізніше 15 календарних днів, що настають за останнім днем звітного календарного місяця.

Наказом Міністерства фінансів України від 27.11.2018 №944, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02.01.2019 за №4/32975, затверджено Формат даних та структура Єдиного державного реєстру витратомірів-лічильників і рівнемірів - лічильників рівня пального у резервуарі (далі Формат даних та Структура №944).

Відповідно до пункту 5 розділу ІІ Формату даних та Структури №944, основна Довідка 2 формується після проведення останньої операції з обігу пального у звітній добі, але не пізніше 23 години 59 хвилин цієї доби, до початку здійснення операцій з обігу пального у добу, що настає за звітною добою, та надсилається не пізніше 23 години 59 хвилин доби, що настає за звітною добою.

Під час проведення фактичної перевірки було встановлено, що ФОП ОСОБА_1 було подано довідки про зведені за добу підсумкові облікові дані щодо обсягів обігу (отримання/відпуску) та залишків прального на акцизному складі пального №101942 з порушенням термінів.

Ці обставини підтвердилися під час розгляду справи.

Так, довідку №38137585 за звітну добу 30.10.2023 зареєстровано 01.11.2023, довідку №44000663 за звітну добу 03.12.2023 зареєстровано05.12.2023, довідку № за звітну добу 05.03.2024 зареєстровано 07.03.2024, довідку № за звітну добу 09.03.2024 зареєстровано 11.03.2024, що підтверджується відповідними квитанціями №2 (т.2 а.а.с.46-65).

Вчинення зазначеного порушення позивачем не спростовано, а відтак є підстави для застосування до нього штрафних (фінансових) санкцій за порушення підпункту 230.1.3 пункту 230.1 статті 230 Податкового кодексу України, тобто за порушення термінів подання даних про фактичні залишки пального на початок та кінець звітної доби і про добові фактичні обсяги отриманого та реалізованого пального.

Відповідно до пункту 128-1.1 статті 128-1 Податкового кодексу України, необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі рівнеміра-лічильника на введеному в експлуатацію резервуарі, розташованому на акцизному складі, та/або витратоміра-лічильника на місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованого на акцизному складі, а також необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників обсягу виробленого спирту етилового витратоміра-лічильника спирту етилового на місці отримання та відпуску спирту етилового, розташованого на акцизному складі, -тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 20000 гривень за кожний необладнаний резервуар та/або незареєстрований рівнемір-лічильник, а також за кожне необладнане місце відпуску пального наливом з акцизного складу або за кожне місце отримання та відпуску спирту етилового, та/або незареєстрований витратомір-лічильник/витратомір-лічильник спирту етилового.

Згідно з пунктом 128-1.3 статті 128-1 Податкового кодексу України, незабезпечення з вини розпорядника акцизного складу своєчасного подання до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового, тягне за собою накладення штрафу в розмірі 1000 гривень за кожний неподаний електронний документ.

Отже, суд переконався в правомірності оспорюваного податкового повідомлення-рішення форми "ПС" від 31.07.2024 №116 та у правильності розміру застосованих до позивача цим рішенням санкцій, а тому зазначене податкове повідомлення- рішення до скасування не підлягає.

Що стосується податкового повідомлення-рішення форми "С" від 31.07.2024 №11243/, яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 605332,95грн, суд зазначає таке.

В акті фактичної перевірки від 24.06.2024 №9464/ж5/17-00-07-01-12/ зафіксовано, що позивачем порушено вимоги п.12 ст.3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" та вимоги наказу від 03.09.2021 №496 "Про затвердження Порядку ведення обліку товарних запасів для фізичних осіб-підприємців, у тому числі платників єдиного податку".

Відповідно до пункту 12 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 №265/95-ВР (далі Закон №265/95-ВР), суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку. Порядок та форма обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Правила ведення обліку товарних запасів та поширюється на фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку (далі - ФОП), які відповідно до Закону зобов`язані вести облік товарних запасів та здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку, та осіб, які фактично здійснюють продаж товарів (надання послуг) та/або розрахункові операції в місці продажу (господарському об`єкті) такого ФОП, визначає Порядок ведення обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2021 №496 (далі Порядок №496).

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Порядку №496, облік товарних запасів здійснюється ФОП шляхом постійного внесення до Форми обліку інформації про надходження та вибуття товарів на підставі первинних документів, які є невід`ємною частиною такого обліку.

ФОП, яка здійснює діяльність у декількох місцях продажу (господарських об`єктах), веде облік товарних запасів також за кожним окремим місцем продажу (господарським об`єктом) на підставі первинних документів, які підтверджують отримання товарів такою ФОП або окремим місцем продажу (господарським об`єктом), та/або первинних документів на внутрішнє переміщення товарів між ФОП та його окремими місцями продажу (господарськими об`єктами). Первинні документи на внутрішнє переміщення товарів є невід`ємною частиною такого обліку.

Первинні документи, на підставі яких внесено записи до Форми обліку, є обов`язковими додатками до такої форми. Внесення даних до Форми обліку щодо надходження товарів на підставі первинних документів здійснюється до початку їх реалізації.

Форма обліку ведеться за вибором ФОП у паперовій або в електронній формі (пункт 1 розділу ІІ Порядку №496).

За приписами пунктів 4, 5 розділу ІІ Порядку №496, записи у Формі обліку ведуться в хронологічному порядку надходження або вибуття товарів.

Для ФОП, в яких виникає обов`язок щодо ведення обліку товарних запасів, перший запис, що вноситься ФОП до Форми обліку, має відображати інформацію про залишки товарів, наявних у такої ФОП на дату набуття ним обов`язку щодо ведення обліку товарних запасів.

Згідно з пунктом 9 розділу ІІ Порядку №496, заборонено продаж товарів, на які у місцях продажу таких товарів (господарських об`єктах) відсутні:

1) первинні документи, записи про які внесено до Форми обліку;

2) відповідні записи у Формі обліку про наявні первинні документи;

3) первинні документи і записи у Формі обліку про такі первинні документи.

Відповідно до пункту 10 розділу ІІ Порядку №496, форма обліку, первинні документи на товари мають зберігатись у місці продажу (господарському об`єкті) до моменту вибуття останньої одиниці товару, відображеної в таких первинних документах.

Такі документи щомісячно групуються в хронологічному порядку їх відображення у Формі обліку та/або підшиваються для подальшого зберігання разом із Формою обліку, в якій інформацію про такі документи відображено.

Пунктом 11 розділу ІІ Порядку №496 передбачено, що форма обліку, первинні документи, які підтверджують облік та походження товарів, надаються посадовій особі контролюючого органу на її вимогу під час проведення перевірки. У разі якщо оригінали первинних документів відсутні у місці продажу, посадовій особі контролюючого органу можуть бути надані копії таких первинних документів з подальшим пред`явленням їх оригіналів до закінчення перевірки (за потреби).

Такі документи надаються особисто ФОП або особою, яка фактично здійснює продаж товарів (надання послуг) та/або розрахункові операції в місці продажу (господарському об`єкті) такої ФОП.

Форма обліку в електронній формі на вимогу посадових осіб контролюючого органу має бути візуалізована у форматі, який дозволяє такій особі здійснити його перегляд та/або копіювання.

Єдиний порядок організації та виконання робіт, пов`язаних з прийманням, транспортуванням, зберіганням, відпуском та обліком товарної нафти (далі - нафта) і нафтопродуктів встановлено Інструкцією про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженою наказом Мінпаливенерго України, Мінтрансзв`язку України, Мінекономіки України, Держспоживстандарту України 20.05.2008 N281/171/578/155, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02.09.2008 за N805/15496 (далі Інструкція N281/171/578/155).

Відповідно до підпункту 10.2.10 пункту 10.2 Інструкції N281/171/578/155, на підставі ТТН та акта приймання (у разі його наявності) оператор АЗС має оприбуткувати прийнятий нафтопродукт за марками та видами (дизельне паливо залежно від масової частки сірки), тобто зробити необхідні записи в журналі обліку надходження нафтопродуктів на АЗС за формою N13-НП. Дані про оприбутковані нафтопродукти заносяться до змінного звіту АЗС за формою N17-НП.

У акті фактичної перевірки від 24.06.2024 №9464/ж5/17-00-07-01-12/ зафіксовано, що під час перевірки журнал обліку надходження нафтопродуктів на АЗС за формою 13-НП надано не було.

Позивач у позові та його представник у судовому засіданні стверджували, що облік товарних запасів ведеться належним чином, на підставі первинних документів, що надходять від постачальників. Вказували, що за місцем реалізації товарів зберігаються копії документів, що підтверджують надходження товару (ТТН, накладні). Ці документи, а також журнал обліку надходження нафтопродуктів (форми 13-НП) надавалися під час проведення перевірки.

Зазначені документи долучені до матеріалів справи та досліджені судом (т.1 а.а.с.110-118).

При цьому, відповідно до пояснення уповноваженого за довіреністю Івашкевича О.В., наданого під час проведення фактичної перевірки, облік товарних запасів ведеться по змінних журналах (форма 17-НП), Z звітах, оборотно - сальдових відомостях (т.1 а.с.181).

Відповідно до пункту 86.7 статті 86 Податкового кодексу України, у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки (крім документальної позапланової перевірки, проведеної у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу), вони мають право подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки).

Такі заперечення, додаткові документи і пояснення є невід`ємною частиною матеріалів перевірки.

Суд звертає увагу на те, що заперечень на акт фактичної перевірки позивачем подано не було, жодним додаткових документів контролюючому органу не надано.

Проаналізувавши встановлені обставини у сукупності, суд дійшов висновку про те, що долучені до матеріалів справи форма ведення обліку товарних запасів та журнал обліку надходження нафтопродуктів (форми 13-НП) були сформовані після проведення фактичної перевірки, відповідно державним інспекторам надані не були.

Отже, позивач не надав контролюючому органу доказів ведення обліку товарів, що в свою чергу унеможливило перевірити порядок ведення позивачем обліку товарів, а також здійснення ним продажу лише тих товарів, які відображені в такому обліку.

Згідно з Х - звітом №0083 від 12.06.2024, станом на 14год. 24хв. на акцизному складі (уніфікований №1019142) є залишки пального на суму 605332,95грн (т.1 а.с.180).

Таким чином, під час розгляду справи підтвердилися висновки відповідача, про те, що на момент проведення фактичної перевірки пальне на суму 605332,95грн знаходилося в реалізації з порушенням вимог законодавства щодо порядку ведення обліку товарних запасів.

Відповідно до статті 20 Закону №265/95-ВР, до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та/або не надали під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), за рішенням контролюючих органів застосовується фінансова санкція у розмірі вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які здійснюють діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).

Отже, суд переконався в правомірності оспорюваного податкового повідомлення-рішення форми "ПС" від 31.07.2024 №11243/ та у правильності розміру застосованих до позивача цим рішенням санкцій, а тому зазначене податкове повідомлення- рішення до скасування не підлягає.

Згідно з вимогами статті 78 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Під час розгляду справи суд переконався, що відповідачем доказано правомірність оспорюваних податкових повідомлень-рішень, в той же час порушення прав позивача, про захист яких він просив в судовому порядку, не підтвердилися.

Відповідно до статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне управління ДПС у Рівненській області (вул.Відінська, буд.12, м.Рівне, Рівненська область, 33023; ідентифікаційний код юридичної особи ВП 44070166).

Повне рішення складено 10 липня 2025 року.

Суддя О.М. Дудар