Справа № 420/1255/21
Суддя: Білак М.В.
Дата ухвалення: 2025-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

14 липня 2025 року

м. Київ

справа №420/1255/21

адміністративне провадження № Зв/990/33/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Білак М.В.,

суддів: Мацедонської В.Е., Радишевської О.Р.,

перевіривши матеріали заяви ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Верховного Суду від 27 вересня 2022 року у справі №420/1255/21 за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Одеської обласної прокуратури про визнання протиправним та скасування рішення, наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Офісу Генерального прокурора, Одеської обласної прокуратури, у якому, із врахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив:

- визнати протиправним та скасування рішення третьої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) №44 від 19 листопада 2020 року про неуспішне проходження прокурором Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_1 атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора;

- визнати протиправним та скасувати наказ виконувача обов`язків керівника Одеської обласної прокуратури від 23 грудня 2020 року №3050к про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області та органів прокуратури на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру» з 31 грудня 2020 року (ліквідація чи реорганізації органу прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду, або в разі скорочення кількості прокурорів органу прокуратури);

- поновити ОСОБА_1 на посаді в Чорноморській окружній прокуратурі Одеської області, рівнозначній посаді прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області, з 31 грудня 2020 року;

- стягнути з Одеської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 31 грудня 2020 року по дату постановлення судового рішення.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 03 червня 2021 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ Одеської обласної прокуратури №3050к від 23 грудня 2020 року про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області та органів прокуратури України.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді в Чорноморській окружній прокуратурі Одеської області, рівнозначній посаді прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області, з 31 грудня 2020 року.

Стягнуто з Одеської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01 січня 2021 року по 03 червня 2021 року у розмірі 106 164,24 грн (сто шість тисяч сто шістдесят чотири гривні двадцять чотири копійки).

Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді в Чорноморській окружній прокуратурі Одеської області, рівнозначній посаді прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області, з 31 грудня 2020 року. Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення з Одеської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за один місяць у розмірі 20 416,20 грн (двадцять тисяч чотириста шістнадцять гривень двадцять копійок).

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08 вересня 2021 року апеляційні скарги ОСОБА_1 та Офісу Генерального прокурора залишено без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 червня 2021 року - без змін.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2021 року апеляційну скаргу Одеської обласної прокуратури залишено без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 червня 2021 року - без змін.

Постановою Верховного Суду від 27 вересня 2022 року касаційні скарги Офісу Генерального прокурора та Одеської обласної прокуратури задоволено. Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 червня 2021 року, постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08 вересня 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2021 року в частині задоволених позовних вимог у справі №420/1255/21 скасовано. В цій частині прийнято нове судове рішення, яким відмовлено в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В іншій частині оскаржувані судові рішення залишено без змін.

25 червня 2025 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Верховного Суду від 27 вересня 2022 року у справі №420/1255/21 з підстави, передбаченої пунктом 1 частини п`ятої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідно до протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 25 червня 2025 року для розгляду справи № 420/1255/21 (провадження № Зв/990/33/25) визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя-доповідач) - Білак М.В., судді - Смокович М.І., Радишевська О.Р.

Ухвалою Верховного Суду від 25 червня 2025 року задоволено заяву Смоковича Михайла Івановича про самовідвід судді у справі №420/1255/21. Відведено суддю Смоковича Михайла Івановича від участі у розгляді справи за заявою ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Верховного Суду від 27 вересня 2022 року у справі №420/1255/21. Передано матеріали заяви ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Верховного Суду від 27 вересня 2022 року у справі №420/1255/21 за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Одеської обласної прокуратури про визнання протиправним та скасування рішення, наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу до Секретаріату Касаційного адміністративного суду для визначення складу суду у встановленому порядку.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 червня 2025 року визначено склад суду: Білак М.В. головуючий суддя (суддя-доповідач), судді - Мацедонська В.Е., Радишевська О.Р.

Ухвалою Верховного Суду від 30 червня 2025 року заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Верховного Суду від 27 вересня 2022 року у справі №420/1255/21 за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Одеської обласної прокуратури про визнання протиправним та скасування рішення, наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу залишено без руху. Надано заявнику десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків, шляхом надання до суду касаційної інстанції клопотання про поновлення строку на подачу заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами із зазначенням інших поважних причин пропуску такого строку та з наданням відповідних доказів. Роз`яснено, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк заява разом із доданими до неї матеріалами буде повернута без розгляду.

Ухвала Суду мотивована тим, що позивач подав заяву про перегляд судового рішення за виключними обставинами на підставі пункту 1 частини п`ятої статті 361 КАС України 25 червня 2025 року, тобто поза межами тридцятиденного строку, який відповідно до пункту 4 частини першої статті 363 КАС України у цьому випадку обраховується з дня офіційного оприлюднення рішення Конституційного Суду України від 18 грудня 2024 року.

09 липня 2025 року до Верховного Суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про поновлення строку для подання заяви про перегляд за виключними обставинами та передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

В обґрунтування зазначеної заяви позивач зазначає, що Рішення Конституційного Суду України №11-р(II)/2024 від 18 грудня 2024 року, яким пункт 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №16-97-VII зі змінами, визнаний неконституційним й утрачає чинність через шість місяців із дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто з 18 червня 2025 року.

Тому, на думку заявника, строк на подання заяви про перегляд за виключними обставинами слід обраховувати не з моменту прийняття рішення, а лише через шість місяців із дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто тоді, коли норма перестала бути чинною.

Заявник вважає, що обставина (відсторонення набрання чинності Рішення КСУ), створила глибоку невизначеність щодо моменту, з якого судове рішення, ухвалене із застосуванням неконституційної норми, могло бути ефективно переглянуте.

Надаючи оцінку наведеним позивачем доводам у заяві про поновлення строку, Верховний Суд зазначає таке.

Питання поважності причин пропуску процесуального строку оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку, з урахуванням обставин справи і належних доказів поважності пропуску процесуального строку на оскарження.

Приписами статті 44 КАС України встановлено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти шостий, сьомий частини п`ятої цієї статті).

Наведеною процесуальною нормою чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку подання відповідних заяв, скарг, а також належного їх оформлення. Для цього особа, зацікавлена у поданні відповідно заяви (скарги), повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Учасники справи, мають право оскаржити судові рішення у встановлений Кодексом строк та у передбаченому процесуальним законом порядку. Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин.

Встановлення процесуальних строків процесуальним законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства процесуальних обов`язків.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Підстави пропуску строку касаційного оскарження можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання касаційної скарги.

Суд повторно зазначає, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 363 КАС України заяву про перегляд судового рішення за виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 1 частини п`ятої статті 361 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня офіційного оприлюднення відповідного рішення Конституційного Суду України.

Відповідно до статті 94 Закону України «Про Конституційний Суд України» оприлюднення всіх актів Суду за результатами конституційного провадження, крім висновків Суду щодо відповідності Конституції України (конституційності) питань, які пропонуються для винесення на всеукраїнський референдум за народною ініціативою, здійснюється на офіційному веб-сайті Суду або в окремих випадках за ухвалою Суду - в Залі засідань Суду, але не пізніше наступного робочого дня після їх ухвалення. Висновки Суду щодо відповідності Конституції України (конституційності) питань, які пропонуються для винесення на всеукраїнський референдум за народною ініціативою, оприлюднюються в день їх ухвалення. Процедуру і порядок офіційного оприлюднення актів Суду в Залі засідань Суду та на офіційному веб-сайті Суду встановлює Регламент. Опублікування акта Суду разом з окремою думкою Судді здійснюється у «Віснику Конституційного Суду України» та інших офіційних друкованих виданнях України.

Рішення Конституційного Суду України від 18 грудня 2024 року №11-р (II)/2024 було оприлюднено на офіційному сайті Конституційного Суду України 18 грудня 2024 року, а тому строк звернення до суду із заявою про перегляд судового рішення за виключними обставинами у цьому випадку становить з 18 грудня 2024 року до 17 січня 2025 року.

Отже, заява про перегляд за виключними обставинами постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 27 вересня 2022 року у справі №420/1255/21, яка направлена засобами поштового зв`язку до Суду 25 червня 2025 року, подана з пропуском строку на подання цієї заяви.

Також Суд вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, не е абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтованою пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2010 року у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України», пункт 53 рішення ЄСПЛ від 08 квітня 2010 року у справі «Меньшакова проти України»)

У рішенні від 18 жовтня 2005 року у справі «МШ «Голуб» проти України» ЄСПЛ зазначив, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним: воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання.

Отже, за практикою ЄСПЛ, застосування судами наслідків пропущення строків звернення до суду не є порушенням права на доступ до суду. І навпаки, безпідставне поновлення таких строків свідчить про порушення принципу правової визначеності.

У пункті 46 рішення Європейського суду з прав людини «Устименко проти України» (N°32053/13) зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна із сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обґрунтованого рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.

Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлює особливими і непереборними обставинами. Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21 грудня 2010 року, заява N°45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28 березня 2006 року, заява N°23436/03).

Отже, враховуючи обставини справи, зазначені позивачем причини пропуску строку не можна вважати поважними, тобто такими, що не залежали від волевиявлення особи, яка подає заяву про перегляд судового рішення за виключними обставинами, і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Інші підстави для поновлення строку заявниками не зазначені.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Частиною четвертою статті 366 КАС України передбачено, що крім випадків, визначених статтею 169 цього Кодексу, заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами також повертається заявникові без розгляду, якщо заява подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 363 цього Кодексу, і суд відхилив клопотання про його поновлення.

Враховуючи зазначене, заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Верховного Суду від 27 вересня 2022 року у справі №420/1255/21 слід повернути без розгляду, у зв`язку з відхиленням судом заяви про поновлення процесуального строку.

Щодо клопотання позивача про передачу цієї справи на розгляд Великої палати Верховного Суду, колегія суддів звертає увагу, що за приписами частини п`ятої статті 346 КАС України Суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії або палати, має право передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо дійде висновку, що справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.

Таким чином, справа передається на розгляд Великої Палати Верховного Суду у разі відкриття провадження у справі судом касаційної інстанції та виявлення в ході розгляду справи підстав для її передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду, передбачених статтею 346 КАС України.

Зважаючи на те, що позивачу повернуто без розгляду заяву про перегляд за виключними обставинами постанови Верховного Суду від 27 вересня 2022 року у справі №420/1255/21, клопотання про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду колегія суддів не вирішує.

Керуючись статтями 169, 361-364, 366 КАС України,

У Х В А Л И В:

Визнати неповажними, зазначені ОСОБА_1 підстави для поновлення строку за поданою заявою про перегляд постанови Верховного Суду від 27 вересня 2022 року у справі №420/1255/21.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Верховного Суду від 27 вересня 2022 року у справі №420/1255/21 за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Одеської обласної прокуратури про визнання протиправним та скасування рішення, наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - повернути без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді М.В. Білак

В.Е. Мацедонська

О.Р. Радишевська