Справа № 520/8290/23
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2025-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

з питання зміни способу і порядку виконання рішення суду

14 липня 2025 року справа №520/8290/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сліденка А.В., розглянувши заяву головного державного виконавця Жданової О.В. від 11.06.2025р. про зміну способу виконання рішення по адміністративній справі №520/8290/23 за позовом ОСОБА_1 (далі за текстом - позивач, заявник) до Територіального управління Служби судової охорони у Харківській області (далі за текстом - відповідач, суб"єкт владних повноважень) про 1) визнання протиправною бездіяльності територіального управління Служби судової охорони у Харківській області щодо неприйняття наказів про призначення майору Служби судової охорони ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 24 лютого 2022 року до 20 січня 2023 року, додаткової винагороди у розмірі 30000.00 грн. щомісячно на підставі Постанови Кабінету Міністрів України віл 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану"; 2) зобов`язання територіального управління Служби судової охорони у Харківській області прийняти накази про призначення майору Служби судової охорони ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 24 лютого 2022 року до 20 січня 2023 року, додаткової винагороди у розмірі 30000,00 грн. щомісячно на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»; 3) стягнення на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з територіального управління Служби судової охорони у Харківській області додаткову винагороду, яка передбачена Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за період з 24 лютого 2022 року до 20 січня 2023 року у сумі 307131 гривня 63 копійки (триста сім тисяч сто тридцять одна гривня 63 копійки),

установив:

Головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 11.06.2025р. подав до Харківського окружного адміністративного суду заяву, в якій просив суд змінити спосіб виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду по справі №520/8290/23 шляхом стягнення з ТЕРИТОРІАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ СЛУЖБИ СУДОВОЇ ОХОРОНИ У ХАРКІВСЬКІЙ ОБЛАСТІ (, 63404, Харківська область, Чугуївський район, м. Зміїв, вул. Широнінців,14, адреса для листування: 61001,місто Харків, МАЙДАН ГЕРОЇВ НЕБЕСНОЇ СОТНІ, будинок 36) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) нарахованої та невиплаченої додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № l68 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового i начальницького складу, поліцейським та їм сім`ям під час дії воєнного стану" у розмірі 305 357,14 грн. (триста п`ять тисяч триста п`ятдесят сім гривень 14 коп.).

Згаданий процесуальний докумкен умотивований тим, що на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження №75194724 з примусового виконання виконавчого листа №520/8290/23, виданого 18.04.2024 Харківським окружним адміністративним судом, яке не виконується боржником в частині виплати позивачу додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", у розмірі 305.357,14 грн., у зв`язку з відсутністю бюджетних коштів. За таких обставин, на думку заявника, з метою усунення обставин, що ускладнюють виконання рішення суду, недопущення порушення строків здійснення виконавчого провадження й забезпечення належного виконання рішення, є необхідність у зміні способу і порядку виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.10.2023р. по справі №520/8290/23.

Ухвалою суду від 30.06.2025 прийнято заяву до розгляду та призначено судове засідання по адміністративній справі на 14.07.2025р. об 11:00 год.

Відповідач 10.07.2023р. подав до суду заперечення на заяву виконавця про зміну способу виконання рішення, зазначивши, що Територіальним управлінням Служби судової охорони у Харківській у порядку та у спосіб, які встановлені чинним законодавством України вжито всі залежні від нього дії для виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.10.2023 у справі №520/8290/23. Виділення коштів з державного бюджету на фінансування видатків оплати додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", не залежить від волі начальника територіального управління Служби судової охорони у Харківській області. Фактично у повному обсязі виконання судового рішення можливо лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок Державного бюджету України. Зміна та встановлення способу і порядку виконання рішення суду шляхом стягнення коштів на користь позивача у розмірі 305.357,14 грн. не вплине на встановлений законодавством порядок виконання рішень суду.

Сторони у призначене на 11:00год. 14.07.2025р. судове засідання не прибули, хоча про дату, час та місце розгляду заяви були повідомлені своєчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Відповідач та головний державний виконавець подали заяви, в яких просили розгляд заяви проводити без їх участі.

Тож за приписами ч.2 ст.378 КАС України, розглядаючи заяву про зміну способу виконання рішення суду у порядку письмового провадження за наявними у справі доказами, суд керується такими підставами та мотивами..

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 17.10.2023р. у справі № 520/8290/23 позов було задоволено частково. З виходом за межі позову було зобов`язано Територіальне управління Служби судової охорони у Харківській області нарахувати і виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду у порядку постанови КМУ від 28.02.2022р. №168 за період 24.02.2022р.-31.12.07.2022р. пропорційно реально відпрацьованому часу, провівши обчислення, нарахування та виплату додаткової винагороди у порядку постанови КМУ від 28.02.2022р. №168 у розмірі 30.000,00грн. в розрахунку на місяць. Зобов`язано Територіальне управління Служби судової охорони у Харківській області нарахувати і виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду у порядку постанови КМУ від 28.02.2022р. №168 за період 01.01.2023р.-20.01.2023р. пропорційно реально відпрацьованому часу, провівши обчислення, нарахування та виплату додаткової винагороди у порядку постанови КМУ від 28.02.2022р. №168 у розмірі 10.000,00грн. в розрахунку на місяць.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 24.10.2023р. у справі № 520/8290/23 було внесено виправлення до третього абзацу резолютивної частини рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.10.2023, виклавши його в наступній редакції: "Зобов`язати Територіальне управління Служби судової охорони у Харківській області нарахувати і виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду у порядку постанови КМУ від 28.02.2022р. №168 за період 24.02.2022р.-31.12.2022р. пропорційно реально відпрацьованому часу, провівши обчислення, нарахування та виплату додаткової винагороди у порядку постанови КМУ від 28.02.2022р. №168 у розмірі 30.000,00грн. в розрахунку на місяць."

Рішення суду від 17.10.2023р. у справі №520/8290/23 набрало законної сили 17.11.2023р. та 18.04.2024р. заявником було отримано виконавчий лист.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 04.06.2024 відкрито виконавче провадження №75194724 з виконання виконавчого листа №520/8290/23, виданого Харківським окружним адміністративним судом 18.04.2024р., про зобов`язання Територіального управління Служби судової охорони нарахувати і виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду у порядку постанови КМУ від 28.02.2022р. №168 за період 24.02.2022р.-31.12.2022р. пропорційно реально відпрацьованому часу, провівши обчислення, нарахування та виплату додаткової винагороди у порядку постанови КМУ від 28.02.2022р. №168 у розмірі 30.000,00грн. в розрахунку на місяць.

Згідно наданого на виконання постанови про відкриття виконавчого провадження листа Територіального управління Служби судової охорони у Харківській області від 07.06.2024 №51.06-445, на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.10.2023 у справі №520/8290/23 Територіальне управління Служби судової охорони у Харківській області видало наказ від 17.11.2023 №233 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" у розмірі 305.357,14 грн. З метою забезпечення надходження коштів для оплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, Територіальне управління Служби судової охорони у Харківській області 24.10.2023 за №51.06-241/CCO письмово звернулося до розпорядника бюджетних коштів нижчого (другого) рівня - Голови Служби судової охорони з проханням збільшити кошторисні призначення по КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки». Після надходження відповідних бюджетних асигнувань Територіальним управлінням Служби судової охорони у Харківській області буде здійснено виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, в установленому порядку.

Тож, суд відмічає, що у межах спірних правовідносин рішення суду було виконано суб"єктом владних повноважень в частині нарахування коштів, а матеріали справи не містять доказів наявності у суб"єкта владних повноважень свавільного наміру на уникнення виконання рішення суду в цілому, позаяк суб"єкт владних повноважень звернувся до розпорядника бюджетних коштів вищого рівня з метою отримання додаткових асигнувань.

Згідно з ч. 1 ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб та підлягає виконанню на всій території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 378 Кодексу адміністративного судочинства України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Частиною 3 статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Тобто, в розумінні статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України причиною відстрочення виконання рішення суду, розстрочення виконання рішення суду, зміни способу чи порядку виконання рішення, встановлення способу і порядку виконання рішення суду є існування виняткового випадку, котрий здатен виправдати відступлення від сформульованого у резолютивній частині судового акту способу захисту права (інтересу) особи, не зачіпаючи про цьому суті та сутності предмета спору та рішення суду.

Суд вважає, що по-перше, згаданий винятковий випадок повинен істотно ускладнювати виконання рішення суду або унеможливлювати виконання рішення суду (тобто мати характер об"єктивно непереборної та нездоланної дії і підтверджуватись належними та допустимими доказами); а, по-друге, запропонований варіант зміни способу чи порядку виконання рішення суду повинен поза розумним сумнівом беззаперечно та неспростовно покращувати правове становище приватної особи порівняно із існуючим станом.

Звідси слідує, що ініціатор зміни способу чи порядку виконання рішення суду повинен подати до суду достатній обсяг доказів про те, що зміна способу чи порядку виконання рішення суду об"єктивно здатна призвести до більш швидшого повного виконання судового акту.

Суд зазначає, що у рішенні про зобов`язання Територіального управління Служби судової охорони у Харківській області нарахувати і виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду у порядку постанови КМУ від 28.02.2022р. №168 за період 24.02.2022р.-31.12.2022р. пропорційно реально відпрацьованому часу, провівши обчислення, нарахування та виплату додаткової винагороди у порядку постанови КМУ від 28.02.2022р. №168 у розмірі 30.000,00грн. в розрахунку на місяць, судом не встановлено спосіб виплати належних позивачу сум частинами, періодичністю проведення платежів, тощо, а встановлено обов`язок відповідача виплатити додаткову винагороду у порядку постанови КМУ від 28.02.2022р. №168 з оплати часу служби співробітника Служби судової охорони.

Оцінивши докази у їх сукупності, відповідно до положень ст.ст.72-76, 90, 211 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку, що зазначені державним виконавцем обставини, які обумовили подання вказаної заяви не є винятковими, які б вказували саме на істотне ускладнення або неможливість виконання судового рішення.

Окремо суд зважає, що вимоги про стягнення коштів у справі не заявлялось, така вимога не розглядалась і не вирішувалась судом, обставини стягнення з суб"єкта владних повноважень коштів та відповідно джерела їх знаходження не входили до предмету доказування у справі.

Отже, вимога про стягнення з відповідача нарахованої, проте невиплаченої додаткової винагороди у порядку постанови КМУ від 28.02.2022р. №168 не було предметом розгляду даної справи.

При цьому, з огляду на приписи ч.5 ст.242 КАС України суд зважає, що у силу правового висновку постанови Верховного Суду від 23.06.2021р. у справі №520/13014/2020 вимога про стягнення заборгованості не дублює вимогу про зобов`язання нарахувати і виплатити заборгованість, ці вимоги є двома різними способами захисту порушеного права, які передбачають відмінний механізм виконання судових рішень; списання коштів за судовими рішеннями, боржником за якими є державний орган, відповідно до ч.1 ст.2 та ч.1 ст.3 Закону України від 05.06.2012р. №4901-VI Про гарантії держави щодо виконання судових рішень, можливе у тому випадку, коли способом захисту порушеного права є вимога про стягнення коштів.

При вирішенні ініційованого заявником спору судом були враховані як характер спірних правовідносин, так і зміст та специфіка реалізації управлінських функцій відповідачем.

У даному конкретному випадку заміна способу захисту права особи із зобов`язання суб"єкта владних повноважень вчинити певні дії на спосіб захисту права особи у формі стягнення коштів за відсутності виняткового випадку свавільної відмови органу публічної адміністрації від виконання судового акту поза розумним сумнівом означає зміну судом результату вирішення спору, який вже викладений у тексті рішення по справ.

Наведені міркування унеможливлюють задоволення поданої державним виконавцем заяви.

Окремо суд відмічає, що підхід законодавця до унормування подібних правовідносин, застосований у положеннях абз.2 ч.3 ст.378 КАС України у редакції Закону України від 21.11.2024р. №4094-ІХ, додатково засвідчує відсутність підстав для задоволення процесуального документа державного виконавця про зміну способу і порядку виконання судового рішення по даній справі.

При розгляді заяви про зміну способу виконання судового акту, суд, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом Конвенція; рішення від 21.01.1999р. у справі Гарсія Руїз проти Іспанії, від 22.02.2007р. у справі Красуля проти Росії, від 05.05.2011р. у справі Ільяді проти Росії, від 28.10.2010р. у справі Трофимчук проти України, від 09.12.1994р. у справі Хіро Балані проти Іспанії, від 01.07.2003р. у справі Суомінен проти Фінляндії, від 07.06.2008р. у справі Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії), вичерпно реалізував існуючі правові механізми з`ясування об`єктивної істини; надав розгорнуту оцінку усім юридично значимим факторам та обставинам об"єктивної дійсності; дослухався до усіх ясно і чітко сформульованих та здатних вплинути на результат вирішення спору аргументів сторін.

Розгорнуті і детальні мотиви та висновки суду з приводу юридично значимих аргументів, доводів учасників справи та обставин справи викладені у тексті судового акту.

Решта доводів сторін окремій детальній оцінці у тексті судового акту не підлягає, позаяк не впливає на правильність розв`язання порушеного процесуального питання по суті.

Керуючись ст.ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.4-12, 241-243, 248, 255, 295, 372, 378 КАС України, суд

ухвалив:

Заяву головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 11.06.2025р. про зміну способу і порядку виконання судового рішення по справі №520/8290/23 - залишити без задоволення.

Роз`яснити, що судове рішення підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги у строк згідно з ч. 1 ст. 295 КАС України, тобто протягом 15 днів з дати складення повного судового рішення, а набирає законної сили відповідно до ст. 256 КАС України, тобто негайно після підписання.

Суддя А.В. Сліденко