Справа № 420/36230/24
Суддя: Хлімоненкова М.В.
Дата ухвалення: 2025-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

10 липня 2025 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Хлімоненкова М.В., розглянувши клопотання відповідача у справі Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 загін морської охорони), про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін,

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 загін морської охорони), у якому позивач просить суд:

1.Визнати бездіяльність військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 загону морської охорони) щодо виплати недоотриманого грошового забезпечення, здійснення продовольчого, речового та інших видів забезпечення ОСОБА_1 за весь час необґрунтованого призупинення йому військової служби в період з 17 червня 2022 по 24 жовтня 2024 року протиправно,

2.Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 загін морської охорони) виплатити недоотримане грошове забезпечення, здійснення продовольче, речове та інші види забезпечення ОСОБА_1 за весь час необґрунтованого призупинення йому військової служби в період з 17 червня 2022 по 24 жовтня 2024 року.

Ухвалою суду від 19.12.2024 було прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 та відкрито провадження в цій адміністративній справі.

Також, указаною вище ухвалою суду, судом вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

08.01.2025 від відповідача до суду надійшло клопотання, у якому просить призначити розгляд справи №420/36230/24 в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Обґрунтовуючи заявлене клопотання, представник відповідача зазначив, що із цим позовом позивач звернувся до суду за хистом свого права на отримання грошового, продовольчого, речового та інших видів забезпечення, яке нібито було порушене військовою частиною НОМЕР_1 у зв`язку із тим, що позивач зник з місця ведення бойових дій військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_1 , призупиненням йому військової служби на підставі внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, та подальшим закриттям цього кримінального провадження, та без врахування того, що позивач з моменту зникнення ( з лютого 2022 року) до теперішнього часу до військової частини НОМЕР_1 не прибував, його місце знаходження достеменно невідомо відповідачу. Але, у зв`язку з тим, що продовження нарахування та виплати грошового, продовольчого, речового та інших видів забезпечення безпосередньо пов`язано із продовженням військової служби особи, якої військова служба призупинялася, під час судового розгляду з`ясуванню та дослідженню підлягає велика кількість питань, в тому числі чи цікавився позивач ходом здійснення відносного нього кримінального провадження, чи надавав пояснення з цього приводу особисто органам досудового розслідування, чи навмисно ухилявся від викликів до цих органів, де знаходився позивач у період проведення відносно нього досудового розслідування за фактом самовільно залишення ним військові частини і де знаходиться у теперішній час, коли саме та з яких джерел дізнався про закриття першого кримінального провадження та чим це підтверджується, чи відомо йому, що відносно нього проводиться досудове розслідування по другому кримінальному провадженню, за яких причин не з`являється до військової частини НОМЕР_1 після того, як перше кримінальне провадження відносно нього було закрите для продовження проходження військової служби та подальшого нарахування та виплати належного йому грошового та інших видів забезпечення, та чим це підтверджується.

Разом з тим, не дивлячись, що ОСОБА_1 не повернувся до військової частини НОМЕР_1 для подальшого проходження служби та його місце знаходження невідоме відповідачу починаючи з дня зникнення до теперішнього часу, він подає на протязі 2022-2024 років адміністративні позови до військової частини НОМЕР_1 , на підставі яких здійснювалось (здійснюється) провадження у численних адміністративних справах, у грудні 2024 року здійснив реєстрацію в підсистемі «Електронний суд», надав електронну довіреність на ведення судових справ своєму представнику, що вказує на факт того, що позивач веде активний спосіб життя задля свого збагачення за рахунок держбюджету України, фактично з березня 2022 року відмовився від виконання Конституційного обов`язку громадянина України з захисту держави та самовільно залишив військову частину і своїх спів-службовців у АДРЕСА_1 та втік з району ведення бойових дій (з АДРЕСА_1 ), поки у період з 24.02.2022 року по 20.05.2022 року особовий склад в/ч НОМЕР_1 який боронив АДРЕСА_1 знищуючи військові формування рф, у наслідок чого військова частина НОМЕР_1 практично перестала існувати (з м. Маріуполя вийшли одиниці військовослужбовців в/ч НОМЕР_1 , всі інші військовослужбовці в/ч НОМЕР_1 загинули, пропали безвісти або потрапили у полон) у цей час позивач якимось чином домігся закриття відносно нього першого кримінального провадження №0000053 за час своєї незаконної відсутності на військовій службі у період з 16.03.2022 по 16.06.2022 року, та після закриття кримінального провадження позивач зник у невідомому напрямку (за наявною інформацією виїхав за кордон), 16.03.2022 року по теперішній час позивач не прибував і не прибуває до в/ч НОМЕР_1 для проходження військової служби, переховується (імовірно виїхав за кордоном) та через свого представника користуючись не адаптованістю законодавства до умов війни та навалою кримінальних справ у ДБР, звинувачує військову частину у наче перешкоджанні йому з проходження військової служби, хоча проходити військову службу позивач не збирався і не збирається, його цікавить лише особисте збагачення за рахунок стягнення (отримання) державних грошей з відповідача, який фінансується за рахунок державного бюджету.

Відтак, на думку представника відповідача, за вищеперелічених обставин, відповідач вважає за необхідне здійснювати розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін з обов`язковою участю позивача у судовому засіданні, оскільки, незважаючи на предмет спору, справа є складною і дослідженню підлягає велика кількість перелічених питань. Тобто, необхідність розгляду цієї справи в судовому засіданні з викликом сторін полягає в необхідності дослідження всіх обставин справи, з метою недопущення порушення прав сторін в результаті порушення матеріальних та/або процесуальних норм.

Розглянувши клопотання відповідача, суд вважає його необґрунтованим, у зв`язку із чим вбачає підстави для відмови у його задоволенні виходячи з наступного.

У відповідності до ч.2 ст.12 КАС України адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Згідно з ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Частиною шостою статті 262 КАС України передбачено, що суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін: 1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу; 2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

На думку суду, подане клопотання відповідача про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін не містить належних обґрунтувань та підстав для його задоволення, адже у ньому відсутні жодні доводи відповідача щодо необхідності розгляду справи у судовому засідання з викликом (повідомленням) сторін. Зокрема, у клопотанні не вказано, для встановлення яких саме обставин, виходячи із характеру спірних правовідносин та предмету доказування, необхідно розглянути цю справу саме в судовому засіданні з повідомленням сторін, та що об`єктивно перешкоджає розгляду даної справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін на підставі наявних у ній доказів та заяв по суті справи.

З огляду на викладене, на переконання суду, розгляд справи в письмовому провадженні жодним чином не порушує права відповідача, який може подавати до суду відзив на позов, заперечення, заяви, клопотання, тощо, та реагувати відповідним чином на заяви/клопотання іншої сторони у справі.

Письмовий розгляд справи є однією із форм здійснення судочинства і не позбавляє сторони заявляти клопотання по справі у письмовому вигляді, не зменшує обсяг дослідження доказів та не впливає на їх оцінку судом.

Зважаючи на зазначене, оскільки ця справа є справою незначної складності, характер спірних правовідносин та предмет доказування у цій справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання для повного та всебічного встановлення обставин справи, та враховуючи відсутність у поданому клопотанні обставин, які б свідчили про необхідність розгляду справи саме із повідомленням сторін тому відсутні підстави для розгляду цієї справи в судовому засіданні, у зв`язку із чим у задоволенні клопотання відповідача належить відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 169, 248, 256 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача у справі - Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 загін морської охорони), про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Марина ХЛІМОНЕНКОВА