Справа № 580/10204/24
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2025-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Аліменка В.О., Черпака Ю.К.,

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу Приватного історико-етнографічного музею «Козацькі землі України» на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 23 січня 2025 року (справу розглянуто у порядку спрощеного провадження) у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Черкаській області до Приватного історико-етнографічного музею «Козацькі землі України» про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває в податковій заставі,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2024 року позивач, Головне управління ДПС у Черкаській області, звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом, у якому просив, з врахуванням заяви про зменшення суми позовних вимог:

- надати дозвіл на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна відповідача на користь бюджету через ГУ ДПС у Черкаській області в рахунок погашення податкового боргу в сумі 153442,24 грн.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 23 січня 2025 року адміністративний позов задоволено повністю:

Надано дозвіл Головному управлінню ДПС у Черкаській області на погашення податкового боргу в сумі 153442,24 грн за рахунок майна приватного історико-етнографічного музею «Козацькі землі України».

Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідачем подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Відповідач вказує, що податкова вимога не має відношення до періоду, за який позивач стягує податковий борг, з актом опису майна відповідач не був ознайомлений, а станом на дату звернення з апеляційною скаргою у відповідача наявна заборгованість лише в сумі 73 710,08 грн, яка є доцільною до стягнення.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 лютого 2025 року відкрито провадження у справі за апеляційною скаргою Приватного історико-етнографічного музею «Козацькі землі України» на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 23 січня 2025 року у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Черкаській області до Приватного історико-етнографічного музею «Козацькі землі України» про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває в податковій заставі.

06 та 10 березня 2025 року до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшли ідентичні додаткові пояснення відповідача до апеляційної скарги щодо сплати частини податкового боргу після ухвалення рішення судом першої інстанції.

Після надходження матеріалів справи до суду, ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2025 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Відповідно до статті 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, Приватний історико-етнографічний музей «Козацькі землі України» є юридичною особою, перебуває на обліку як платник податків в Головному управлінні ДПС у Черкаській області та має непогашений податковий борг перед бюджетом у сумі 366902,24 грн, що виник по наступним видам податків:

1. З орендної плати з юридичних осіб у сумі 365856,05 грн., що виник на підставі:

- податкового розрахунку земельного податку від 27.01.2022 № 5708044 на суму 122030,93 грн. по строку сплати з 30.06.2022 по 30.01.2023 (з урахування сплати 9726,75 грн. недоїмка становить 112304,18 грн.);

- податкового розрахунку земельного податку від 02.06.2022 № 18417636 на суму 440,12 грн. по строку сплати з 30.06.2022 по 30.01.2023;

- податкового розрахунку земельного податку від 17.02.2023 № 5562664 на суму 184795,73 грн. по строку сплати з 02.03.2023 по 30.01.2024;

- податкового розрахунку земельного податку від 18.01,2024 № 2941111 на суму 60746,72 грн. по строку сплати з 01.03.2024 по 30.05.2024.

Пеня, нарахована відповідно до ст. 129 Податкового кодексу України, становить 7569,30 грн.

2. Зі сплати земельного податку з юридичних осіб у сумі 1046,19 грн., що виник на підставі:

- податкового розрахунку земельного податку від 07.11.2023 № 39552784 на суму 347,52 грн. по строку сплати з 07.11.2023 по 30.01.2024;

- податкового розрахунку земельного податку від 08.11.2023 № 39827158 на суму 302,19 грн. по строку сплати 08.11.2023;

- податкового розрахунку земельного податку від 08.11.2023 № 39830283 на суму 274,72 грн. по строку сплати 08.11.2023;

- податкового розрахунку земельного податку від 19.01.2024 № 3130292 на суму 121,76 грн. по строку сплати з 01.03.2024 по 30.05.2024.

У зв`язку із виникненням заборгованості по сплаті самостійно задекларованих сум ПІЕМ «Козацькі землі України» станом на дату подання позовної заяви контролюючим органом вжито заходів стягнення на суму 413101,24 гр. із них боржником (до моменту звернення до суду) самостійно погашено 46199,00 грн., таким чином сума позовних вимог складала 366902,24 грн.

Рішенням № 12249/6/23-00-13-0714 від 06.07.2021 заступник начальника Головного управління ДПС у Черкаській області вирішив здійснити опис майна, що перебуває у власності ПІЕМ «Козацькі землі України».

Керуючись п. 95.5 ст. 95 ПК України, в.о. начальника Головного управління ДПС у Черкаській області прийнято такі рішення:

- рішення від 29.11.2023 № 325/4-2300 про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу ПІЕМ «Козацькі землі України» () у сумі 251341,14 грн. Податковий борг, охоплений даним рішенням керівника самостійно погашений платником у повній мірі;

- рішення від 15.01.2024 № 6/4-2300 про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу ПІЕМ «Козацькі землі України» () у сумі 30799,28 грн. Податковий борг, охоплений даним рішенням керівника самостійно погашений платником на суму 8317,86 грн;

- рішення від 26.04.2024 № 99/4-2300 про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу ПІЕМ «Козацькі землі України» () у сумі 48167,59 грн;

- рішення від 23.09.2024 № 299/4-2300 про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу ПІЕМ «Козацькі землі України» () у сумі 82793,23 грн.

На виконання вищевказаного рішення податковим керуючим направлено до установ банку інкасові доручення (розпорядження) від 26.04.2024 № 722/13-08, від 26.04.2024 № 723/13-08, від 16.04.2024 № 724/13-08, від 16.04.2024 № 725/13-05, які повернуті без виконання, відповідно до постанови Правління НБУ від 29.07.2022 № 163 «Про затвердження інструкції про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг» - у зв`язку з відсутністю коштів на рахунку платника.

Головним управлінням ДПС у Черкаській області складено акт опису майна від 12.09.2024 № 13/23-00-13-08-12.

Вважаючи наявність податкового боргу належною підставою для можливості його погашення за рахунок майна платника податків, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Суд першої інстанції адміністративний позов задовольнив та зазначив, що з урахуванням встановлених судом обставинами наявності несплаченого підприємством податкового боргу, вжиття податковим органом заходів з погашення податкового боргу, у тому числі шляхом направлення податкової вимоги, звернення до суду про стягнення коштів, звернення до банку, що не призвело до погашення податкового боргу відповідача за рахунок його грошових коштів, відсутності на рахунках останнього таких грошових коштів суд приходить до висновку про відсутність законних підстав для відмови позивачу щодо надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі, а тому позов підлягає задоволенню.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює Податковий кодекс України (далі - ПК), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з положеннями підпунктів 16.1.1-16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК платник податків зобов`язаний: 16.1.1. стати на облік у контролюючих органах в порядку, встановленому законодавством України; 16.1.2. вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; 16.1.3. подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; 16.1.4. сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (пункт 57.1 статті 57 Податкового кодексу України).

Згідно з положеннями пунктів 87.1 та 87.2 статті 87 ПК джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Джерелом самостійної сплати грошових зобов`язань з податку на додану вартість є суми коштів, джерела яких зазначені в абзаці першому цього пункту та обліковуються в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. У разі сплати податкових зобов`язань, що виникли до 1 липня 2015 року, та/або погашення податкового боргу за податковими зобов`язаннями, що виникли до 1 липня 2015 року, перерахування коштів до бюджету здійснюється безпосередньо з рахунків платника податків, відкритих у банках, небанківських надавачах платіжних послуг.

Сплату грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснено також: а) за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника); б) за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів з урахуванням особливостей, визначених у пункті 43.4-1 статті 43 цього Кодексу; в) за рахунок суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість (на підставі відповідної заяви платника) до Державного бюджету України".

Не можуть бути джерелом погашення податкового боргу, крім погашення податкового боргу з податку на додану вартість (крім податкового боргу, що виник до 1 липня 2015 року), кошти на рахунку платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. Для погашення такого податкового боргу за рахунок коштів на рахунку платника податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість центральний орган виконавчої влади, що реалізує податкову політику, за умови наявності підстав, передбачених статтею 95 цього Кодексу, надсилає центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр, у якому зазначаються найменування платника податків, податковий та індивідуальний податковий номер платника податків та сума податкового боргу, що підлягає перерахуванню до бюджету (крім сум податкового боргу за податковими зобов`язаннями з податку на додану вартість, що підлягали сплаті до державного бюджету та за якими сформовано реєстр для перерахування коштів до державного бюджету з рахунка у системі електронного адміністрування відповідно до пункту 200.2 статті 200 цього Кодексу). Порядок формування та надсилання центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, такого реєстру визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Відповідно до пунктів 88.1-88.2 статті 88 ПК з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.

Положеннями пунктів 89.1, 89.2, 89.8 статті 89 ПК передбачено, що право податкової застави виникає: 89.1.1. у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; 89.1.2. у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу; 89.1.3. у випадку, визначеному в пункті 100.11 статті 100 цього Кодексу, - з дня укладання договору про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань.

З урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

У разі якщо балансова вартість майна, на яке поширюється податкова застава, є меншою ніж сума податкового боргу платника податків, право податкової застави поширюється на таке майно.

У разі якщо балансова вартість такого майна не визначена, його опис здійснюється за результатами оцінки, яка проводиться відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

У разі збільшення суми податкового боргу складається акт опису до суми, відповідної сумі податкового боргу платника податків, у порядку, передбаченому цією статтею.

Право податкової застави не поширюється на майно, визначене підпунктом 87.3.7 пункту 87.3 статті 87 цього Кодексу, на іпотечні активи, що належать емітенту та є забезпеченням відповідного випуску іпотечних сертифікатів з фіксованою дохідністю, на грошові доходи від цих іпотечних активів до повного виконання емітентом зобов`язань за цим випуском іпотечних сертифікатів з фіксованою дохідністю, а також на склад іпотечного покриття та грошові доходи від нього до повного виконання емітентом зобов`язань за відповідним випуском звичайних іпотечних облігацій.

Право податкової застави не застосовується, якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує ста вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Контролюючий орган зобов`язаний безоплатно зареєструвати податкову заставу у відповідному державному реєстрі.

Відповідно до пункту 95.1 статті 95 ПК контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно з положеннями пункту 95.3 статті 95 ПК стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення контролюючого органу підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу та скріплюється гербовою печаткою контролюючого органу. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Згідно з положеннями пункту 95.5 статті 95 Податкового кодексу України у разі якщо податковий борг виник у результаті несплати грошових зобов`язань та/або пені, визначених платником податків у податкових деклараціях або уточнюючих розрахунках, що подаються контролюючому органу в установлені цим Кодексом строки, стягнення коштів за рахунок готівки, що належить такому платнику податків, та/або коштів з рахунків/електронних гаманців такого платника у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей здійснюється за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу без звернення до суду, за умови якщо такий податковий борг не сплачується протягом 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку його сплати, та відсутності/наявності у меншій сумі непогашеного зобов`язання держави щодо повернення такому платнику податків помилково та/або надміру сплачених ним грошових зобов`язань, та/або бюджетного відшкодування податку на додану вартість. У разі наявності непогашеного зобов`язання держави перед платником податків у сумі, що є меншою за суму податкового боргу, ця норма застосовується в межах різниці між сумою податкового боргу та сумою зобов`язання держави.

У таких випадках: рішення про стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців такого платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей є вимогою стягувача до боржника, що підлягає негайному та обов`язковому виконанню шляхом ініціювання переказу у платіжній системі за правилами відповідної платіжної системи; рішення про стягнення готівкових коштів вручається такому платнику податків і є підставою для стягнення.

Тобто, з аналізу вказаних положень податкового законодавства вбачається, що за наявності відповідних обставин, а саме: якщо податковий борг виник у результаті несплати грошових зобов`язань та/або пені, визначених платником податків у податкових деклараціях або уточнюючих розрахунках, що подаються контролюючому органу в установлені Податковим кодексом України строки, за умови якщо такий податковий борг не сплачується протягом 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку його сплати, та відсутності/наявності у меншій сумі непогашеного зобов`язання держави щодо повернення такому платнику податків помилково та/або надміру сплачених ним грошових зобов`язань, та/або бюджетного відшкодування податку на додану вартість, контролюючий орган за рішенням його керівника (його заступника або уповноваженої особи) наділений правом для здійснення стягнення коштів за рахунок готівки, що належить такому платнику податків, та/або коштів з рахунків/електронних гаманців такого платника у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей, без звернення до суду.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та не заперечується відповідачем, позивач здійснював заходи по стягненню податкового боргу за рахунок грошових коштів, що знаходяться на рахунках в банках, обслуговуючих відповідача.

Зокрема, в.о. начальника Головного управління ДПС у Черкаській області прийнято такі рішення:

- рішення від 29.11.2023 № 325/4-2300 про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу ПІЕМ «Козацькі землі України» () у сумі 251341,14 грн. Податковий борг, охоплений даним рішенням керівника самостійно погашений платником у повній мірі;

- рішення від 15.01.2024 № 6/4-2300 про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу ПІЕМ «Козацькі землі України» () у сумі 30799,28 грн. Податковий борг, охоплений даним рішенням керівника самостійно погашений платником на суму 8317,86 грн;

- рішення від 26.04.2024 № 99/4-2300 про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу ПІЕМ «Козацькі землі України» () у сумі 48167,59 грн;

- рішення від 23.09.2024 № 299/4-2300 про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу ПІЕМ «Козацькі землі України» () у сумі 82793,23 грн.

На виконання вищевказаного рішення податковим керуючим направлено до установ банку інкасові доручення (розпорядження) від 26.04.2024 № 722/13-08, від 26.04.2024 № 723/13-08, від 16.04.2024 № 724/13-08, від 16.04.2024 № 725/13-05, які повернуті без виконання, відповідно до постанови Правління НБУ від 29.07.2022 № 163 «Про затвердження інструкції про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг» - у зв`язку з відсутністю коштів на рахунку платника.

Колегія суддів відхиляє зауваження апелянта щодо сум боргу, оскільки податковий борг виник на підставі самостійно задекларованих товариством податкових зобов`язань, які у відповідності до положень ПК є узгодженими та набули статусу податкового боргу. При цьому, перевірка правильності самостійного декларування відповідачем спірних зобов`язань не є предметом даного спору.

Відтак, обставини, на які посилається скаржник не є такими, що підлягають з`ясуванню або ж є спірними у даній справі.

Апеляційний суд наголошує, що доказів оскарження та/або скасування рішень позивача про опис майна у податкову заставу, про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках відповідач не надав, на що правильно звертав увагу суд першої інстанції. Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди з вказаними рішеннями, в той час як належним способом захисту є їх оскарження у встановленому законом порядку, чого платник здійснено не було.

В той же час, з`ясуванню в межах спірних правовідносин підлягає саме порядок дій податкового органу та наявність підстав для надання позивачу дозволу на погашення усієї суми податкового боргу відповідача за рахунок його майна, що перебуває в податковій заставі, а не правомірність рішень контролюючого органу, що передували вказаній процедурі та підлягають самостійному оскарженню.

На підставі вищевикладених обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність правових підстав для надання позивачу дозволу на погашення усієї суми податкового боргу відповідача за рахунок його майна, що перебуває в податковій заставі.

Щодо доводів апелянта про сплату ним частини боргу після ухвалення рішення суду першої інстанції, колегія суддів зазначає, що апеляційний суд здійснює перевірку правомірності рішення суду першої інстанції та його відповідності нормам права і фактичним обставинам на момент прийняття відповідного рішення.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Доводи апеляційної скарги жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права, а відтак не є підставою для скасування рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 23 січня 2025 року.

Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог Головного управління ДПС у Черкаській області до Приватного історико-етнографічного музею «Козацькі землі України» про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває в податковій заставі.

Згідно з положеннями статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, обставини справи встановлено повно та досліджено всебічно.

Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 243, 315, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного історико-етнографічного музею «Козацькі землі України» на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 23 січня 2025 року - залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 23 січня 2025 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків передбачених п. 2 ч. 5ст.328 КАС України.

Головуючий суддя Л.В. Бєлова

Судді В.О. Аліменко,

Ю.К. Черпак