Справа № 120/12788/24
Суддя: Томчук Андрій Валерійович
Дата ухвалення: 2025-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

15 липня 2025 р. Справа № 120/12788/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Томчука А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про залишення позовної заяви без розгляду в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Віннафтотрейд" до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Віннафтотрейд" до Головного управління ДПС у Вінницькій області з вимогами:

- визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення від 15.11.2023 № ;

- визнати протиправними дії ГУ ДПС у Вінницькій області від 01.07.2024 по анулюванню реєстрації платника єдиного податку ТОВ "Віннафтотрейд".

Ухвалою від 07.11.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено її розгляд здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в порядку визначеному статтею 262 КАС України. Встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи. Цією ж ухвалою суд витребував у сторони відповідача додаткові докази та вказав, що питання дотримання позивачем строку звернення до суду буде вирішено після відкриття провадження у справі.

02.12.2024 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник податкового органу заперечив щодо задоволення вимог товариства.

Разом із відзивом до суду надійшло клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду. Обґрунтовуючи вимоги заявленого клопотання сторона відповідача наголошує, що товариство пропустило строк звернення до суду із цим позовом в частині оскарження податкового повідомлення-рішення від 15.11.2023 № , оскільки звернення до суду мало місце після спливу шестимісячного строку встановленого Законом для його оскарження. Так, заявник наголошує, що спірне рішення направлено та доставлено у електронний кабінет платника 15.11.2023, про що свідчить відповідна квитанція.

Щодо аргументів позивача з приводу несвоєчасного ознайомлення із згаданим рішенням та неподання ним заяви про бажання отримувати документи через електронний кабінет платника, відповідач акцентує увагу на нормах підпункту 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних Положень ПК України, відповідно до яких документ, надісланий контролюючим органом до електронного кабінету, вважається врученим платнику податків, якщо він сформований з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги". На переконання відповідача, якщо нормативні положення статті 42 ПК України ставлять у залежність від волевиявлення платника листування податкового органу з такими, то норми підпункту 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних Положень ПК України є спеціальними, адже зумовлені особливостями податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного стану. У зв`язку із викладеним відповідач вважає, що за умови направлення та доставляння рішення від 15.11.2023 № у електронний кабінет платника, останнє вважається врученим належним чином.

У зв`язку із наведеним заявник просить позов ТОВ "Віннафтотрейд" залишити без розгляду.

09.12.2024 через систему "Електронний суд" представник позивача подав відповідь на відзив, за змістом якої, крім іншого, заперечує щодо задоволення клопотання про залишення позову без розгляду та вказує, що саме дотримання вимог п.42.4 ст. 42 ПКУ, як то «наявність заяви про бажання отримувати документи через електронний кабінет» чи «надіслання документа в електронний кабінет з одночасним надісланням платнику податків на його електронну адресу (адреси) інформації про вид документа, дату та час його надіслання в електронний кабінет» є обов`язковими умовами для відповідача, щоб вважати документ, який надісланий лише через електронний кабінет, належним чином врученим. В той же час, відповідачем не надано, ані заяви позивача про бажання отримувати документи через електронний кабінет, ані доказів надіслання платнику податків на його електронну адресу (адреси) інформації про вид документа, дату та час його надіслання в електронний кабінет. Позивач дійсно, дізнався про наявність ППР в електронному кабінеті лише 04.06.2024, коли на його адресу надійшов акт перевірки № 753/02-32-04-06/38445464. Більше того, представник товариства наголошує, що норми підпункту 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних Положень ПК України стосуються саме питання проведення документальних і фактичних перевірок, і не стосуються проведення камеральних перевірок.

Також, позивач звертає увагу суду, що Рішення про виключення з реєстру платників єдиного податку надіслано позивачу саме поштовим відправленням.

17.12.2024 на адресу суду надійшла відповідь на відзив тотожного змісту відповіді на відзив від 09.12.2024.

Розглянувши заяву про залишення позову без розгляду, суд зважає на таке.

Підстави та порядок залишення позову без розгляду визначені статтею 240 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України).

Пунктом 8 частини 1 статті 240 КАС України передбачено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Водночас згідно з частинами 3 та 4 статті 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відтак однією із підстав для залишення позовної заяви без розгляду є недотримання позивачем строку звернення до адміністративного суду, що виявлено судом після відкриття провадження у справі (за умови неподання заяви про поновлення такого строку або відсутністю поважних причин для його поновлення).

При цьому особливості строку звернення до адміністративного суду врегульовані статтею 122 КАС України, частиною 1 якої передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина 3 статті 122 КАС України).

Спеціальним нормативно-правовим актом, який встановлює окремі правила та положення для регулювання відносин оподаткування та захисту прав учасників податкових відносин, в тому числі захисту порушеного права в судовому порядку, є Податковий кодекс України.

Статтею 56 Податкового кодексу України визначено порядок оскарження рішень контролюючих органів.

Так, відповідно до пункту 56.1 статті 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Пунктом 56.18 статті 56 ПК України визначено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню. Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.

Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у справі № 160/11673/20 у постанові від 27.01.2022 сформував правовий висновок, що процесуальний строк звернення до суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення, якщо платником податків не використовувалася процедура досудового вирішення спору, визначається частиною другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, становить шість місяців і обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У згаданій вище постанові по справі № 160/11673/20 судова палата зазначила, що такий висновок не суперечить пункту 56.18 статті 56 ПК України, який закріплює право на звернення до суду з позовом у будь-який момент після отримання такого рішення, але при реалізації цього права має враховуватися строк давності.

Таким чином, строк звернення до суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення становить шість місяців і обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Предметом спору за цим позовом визначено повідомлення-рішення від 15.11.2023 № та дії ГУ ДПС у Вінницькій області від 01.07.2024 по анулюванню реєстрації платника єдиного податку ТОВ "Віннафтотрейд".

При цьому, як зазначає позивач про існування оспорюваного рішення від 15.11.2023 № він дізнався лише 04.06.2024 через електронний кабінет платника, а позовна заява направлена на адресу Вінницького окружного адміністративного суду поштою 25.09.2024, тобто із дотриманням шестимісячного строку звернення до суду.

Водночас основним аргументом сторони відповідача заявленим у клопотанні про залишення позову без розгляду є те, що оскільки спірне рішення направлено та доставлено у електронний кабінет платника 15.11.2023, то останнє вважається врученим належним чином.

Надаючи оцінку заявленим аргументам сторін, суд враховує наступне.

Відповідно до пункту 42.2 статті 42 ПК України (тут і далі - в редакції, чинній на час дату винесення спірного рішення) документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

За правилами абзаців першого-третього пункту 42.4 статті 42 ПК України платники податків, які подають звітність в електронній формі та/або пройшли електронну ідентифікацію онлайн в електронному кабінеті, можуть здійснювати листування з контролюючими органами засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги". Для осіб, які є фінансовими агентами, листування з контролюючим органом в електронній формі є обов`язковим у випадках, визначених цим Кодексом.

Листування контролюючих органів з платниками податків, зазначеними в абзаці першому цього пункту, які подали заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, а також з фінансовими агентами у випадках, визначених цим Кодексом, здійснюється засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги" шляхом надіслання документа в електронний кабінет з одночасним надісланням платнику податків на його електронну адресу (адреси) інформації про вид документа, дату та час його надіслання в електронний кабінет.

Документ, надісланий контролюючим органом в електронний кабінет, вважається врученим платнику податків або фінансовому агенту, якщо він сформований з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги" та є доступним в електронному кабінеті.

Датою вручення платнику податків або фінансовому агенту документа є дата, зазначена у квитанції про доставку у текстовому форматі, що відправляється з електронного кабінету автоматично та свідчить про дату та час доставки документа платнику податків/фінансовому агенту (перше речення абзацу четвертого пункту 42.4 статті 42 ПК України).

Абзаци п`ятий-сьомий пункту 42.4 статті 42 ПК України встановлюють, що у разі неотримання контролюючим органом квитанції про доставку документа в електронний кабінет протягом двох робочих днів з дня його надіслання такий документ у паперовій формі на третій робочий день з дня відправлення з електронного кабінету надсилається за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків/фінансового агента рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручається платнику податків/фінансовому агенту (його представнику).

При цьому строк доставки документа в електронний кабінет, визначений абзацом п`ятим цього пункту, не зараховується до строку надіслання документів, визначеного цим Кодексом.

Платник податків (крім фінансового агента у частині листування з контролюючим органом з питань, визначених статтею 39-3 цього Кодексу) один раз протягом року може надіслати до контролюючого органу через електронний кабінет заяву про відмову отримувати документи через електронний кабінет. Датою завершення листування платника податків через електронний кабінет є дата, зазначена у квитанції про доставку контролюючому органу заяви про відмову отримувати документи через електронний кабінет.

При цьому абзац перший пункту 42.5 статті 42 ПК України передбачає, що у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).

Відповідно до абзаців четвертого, п`ятого пункту 42-1.5 статті 42-1 ПК України платник податків (крім платника податків, який набув статусу електронного резидента (е-резидента), що пройшов ідентифікацію в електронному кабінеті, самостійно визначає спосіб взаємодії з контролюючим органом, а саме в загальному порядку чи в електронній формі, про що робить відповідну позначку в електронному кабінеті з одночасним обов`язковим зазначенням своєї електронної адреси (адрес). У разі зміни електронної адреси платник податків зобов`язаний не пізніше наступного робочого дня внести відповідні зміни до своїх облікових даних в електронному кабінеті.

Починаючи з дня, наступного за днем обрання платником податків електронної форми взаємодії з контролюючим органом через електронний кабінет, крім вихідних та святкових днів, взаємодія між ними, яка може бути реалізована в електронній формі засобами електронного зв`язку, здійснюється через електронний кабінет.

За висновками ВС, висловленими у поставі від 05.05.2025 у справі № 520/18946/23, передумовою використання контролюючим органом способу листування з платником податків шляхом надіслання йому документів засобами електронного зв`язку в електронній формі є подання платником податків відповідної заяви про бажання отримувати документи через електронний кабінет. За відсутності такої заяви контролюючий орган повинен надсилати відповідні документи платнику податків в порядку, встановленому п. 42.5 ст. 42 ПК України. У разі ж виявлення платником податків бажання отримувати документи через електронний кабінет підтвердженням для податкового органу про доставку документа є відповідна квитанція. Податковий орган також повинен сповістити платника податків про надіслання документів в його електронний кабінет шляхом надсилання таких відомостей на його електронну адресу (адреси).

Указана правова позиція приведена Верховним Судом у постанові від 06.07.2023 у справі № 380/7418/22.

Водночас як установлено судом та не спростовано податковим органом, позивач не звертався до контролюючого органу з відповідною заявою про бажання отримувати документи через електронний кабінет. Тобто у відповідача були відсутні підстави для надіслання позивачу до електронного кабінету платника податків будь-яких документів, листів, тощо, оскільки останній не подавав заяву про бажання отримувати такі документи через електронний кабінет.

Отже податкове повідомлення-рішення від 15.11.2023 № не може вважатись таким, що вручено позивачу 15.11.2023 шляхом доставляння до електронного кабінету платника.

Верховний Суд неодноразово зазначав, що за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Відтак, заявляючи клопотання про залишення позовної заяви без розгляду контролюючий орган належними та допустимими доказами в розумінні КАС України не підтвердив підставності власної позиції щодо своєчасного надіслання/вручення платнику рішення від 15.11.2023 № шляхом направлення засобами поштового зв`язку, або шляхом особистого вручення.

При цьому суд відхиляє посилання сторони відповідача на норми підпункту 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних Положень ПК України (зі змінами внесеним Законом України № 3219-IX від 30.06.2023, та який чинний на дату проведення камеральної перевірки та прийняття спірного рішення), відповідно до яких документ, надісланий контролюючим органом до електронного кабінету, вважається врученим платнику податків, якщо він сформований з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги", оскільки така норма регулює окремі питання проведення документальних та фактичних перевірок, та, крім іншого, не може ставити платника у становище неможливості використання права на оскарження рішення контролюючого органу, за відсутності відповідного волевиявлення на листування з податковим органом саме через електронний кабінет платника.

Крім того, слід звернути увагу відповідача, що в частині вимог про визнання протиправними дій ГУ ДПС у Вінницькій області від 01.07.2024 по анулюванню реєстрації платника єдиного податку ТОВ "Віннафтотрейд", строк звернення не є пропущеним.

Відтак доводи представника відповідача, наведені у заяві про залишення позовної заяви без розгляду, слід визнати помилковими, адже останній не спростував позицію ТОВ "Віннафтотрейд", що про порушення своїх прав товариство дізналось лише у червні 2024 року.

Таким чином, подана представником відповідача заява про залишення позову без розгляду задоволенню не підлягає, адже позивачем строк звернення до суду не пропущено.

Керуючись ст.ст. 240, 248, 256 КАС України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника відповідача про залишення без розгляду позовної заяви у справі № 120/12788/24 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Суддя Томчук Андрій Валерійович