Справа № 300/3819/25
Суддя: Тимощук О.Л.
Дата ухвалення: 2025-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"14" липня 2025 р. справа № 300/3819/25
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду О.Л.Тимощук, розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в розмірі 39 246,82 грн,
Головне управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області (далі позивач, ГУ ДПС в Івано-Франківській області) 30.05.2025 звернулося в суд з позовною заявою до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі відповідач, ОСОБА_1 ) про стягнення податкового боргу в сумі 39 246,82 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем допущено податковий борг у зв`язку з бездіяльністю відповідача щодо сплати податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на загальну суму 39 246,82 грн. Враховуючи відсутність повної добровільної сплати вказаного податкового боргу, позивач, реалізовуючи свої законні повноваження, звернувся до суду для стягнення вказаної заборгованості.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04.06.2025 відкрито провадження у цій справі, постановлено її розгляд здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) в порядку, визначеному статтею 263 КАС України (а.с.24,25).
Ухвала про відкриття провадження у відповідності до частини 10 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - також КАС України) направлена сторонам із дотриманням вимог статті 126 КАС України.

Згідно з довідкою про доставку електронного листа, ухвала про відкриття провадження від 04.06.2025 по справі №300/3819/25 доставлена в електронний кабінет ГУ ДПС в Івано-Франківській області 04.06.2025 (а.с.27).

Відповідачем ухвала про відкриття провадження не отримана з незалежних від суду причин, що підтверджується довідкою Укрпошти із відміткою: "за закінченням встановленого терміну зберігання" (а.с.28).

Вказана ухвала суду, відповідно до пункту 1 частини 4 статті 124 КАС України, направлена на адресу відповідача, внесену до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (надалі, також ЄДРЮОФОПГФ).

Згідно з частиною 11 статті 126 КАС України, розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином. Таким чином, враховуючи, що вказана ухвала направлялася поштовим відправленням із відміткою "судова повістка", ця ухвала вважається врученою належним чином.

Отже, судом вживалися вичерпні заходи щодо повідомлення фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в якості відповідача про розгляд адміністративної справи №300/3819/25, однак у визначений судом строк правом на подання відзиву відповідач не скористався.

Таким чином, суд дійшов висновку про можливість розгляду даної справи на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Розглянувши у відповідності до вимог статті 263 КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши докази, суд встановив такі обставини.

ФОП ОСОБА_1 19.02.2025 подано до контролюючого органу звітну податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2024 рік (за жовтень), в якій відображено дохід в сумі 52 004,00 грн у вигляді чистого оподаткованого доходу та самостійно визначено податок на доходи фізичних осіб 5 383,00 грн, у зв`язку із частковою сплатою сума до стягнення становить 5 382,44 грн (а.с.7 та зворотна сторона);

звітну податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2024 рік (за листопад), яку подано 19.12.2024, в якій відображено дохід в сумі 30 944,00 грн у вигляді чистого оподаткованого доходу та самостійно визначено податок на доходи фізичних осіб 3 463,00 грн (а.с.8 та зворотна сторона);

звітну податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2024 рік (за грудень), яку подано 19.01.2025, в якій відображено дохід в сумі 26 365,00 грн у вигляді чистого оподаткованого доходу та самостійно визначено податок на доходи фізичних осіб 2 805,00 грн (а.с.9 та зворотна сторона);

звітну податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2025 рік (січень), яку подано 19.02.2025, в якій відображено дохід в сумі 3 667,00 грн у вигляді чистого оподаткованого доходу та самостійно визначено податок на доходи фізичних осіб 1 211,00 грн (а.с.10 та зворотна сторона).

Відповідно до поданих матеріалів справи позивачем проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на додану вартість фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , за результатами якої, оформлено Акт від 14.01.2025 за №767/09-19-24-03-20/ НОМЕР_1 яким встановлено несвоєчасну сплату платником суми грошових зобов`язань з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в розмірі 107 147,67 грн (а.с.11,12 та зворотна сторона).

Вищевказаний акт надіслано відповідачу поштовим зв`язком та отримано ним 23.01.2025 про що свідчить підпис на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с.13).

На підставі вищезазначеного акта податковим органом 12.02.2025 винесено податкове повідомлення-рішення форми Ш за №004769/2403, за яким сума штрафних (фінансових) санкцій становить 26 385,38 грн (а.с.14 та зворотна сторона).

Вказане податкове повідомлення-рішення та форма додатку до податкового повідомлення-рішення (а.с.15 та зворотна сторона) надсилалися відповідачу, однак з незалежних від контролюючого органу причин невручене, що підтверджується довідкою Укрпошти із відміткою: "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с.16).

У зв`язку із несплатою відповідачем самостійно задекларованих податкових зобов`язань ГУ ДПС в Івано-Франківській області 10.12.2024 винесено податкову вимогу форми Ф №0-0919, якою визначено податковий борг в розмірі 5 382,44 грн (а.с.6).

Податкова вимога направлена та отримана відповідачем 14.12.2024 про що свідчить підпис на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (зворотна сторона а.с.6).

Оскільки ФОП ОСОБА_1 , на час розгляду цієї справи, не погашено всю суму заборгованості, за ним обліковується податковий борг з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в загальному розмірі 39 246,82 грн, з яких: штрафні санкції на суму 1 211,00 грн та донараховані штрафні санкції на суму 26 375,38 грн.

Вищенаведене також відображено в довідці про борг за платежами від 07.05.2025 (а.с.5), а також підтверджується витягом ІКП по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) (а.с.17 та зворотна сторона).

У зв`язку із несплатою податкових зобов`язань позивач, в межах повноважень передбачених підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, звернувся до суду з метою стягнення податкового боргу.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи суд керується положеннями Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України, а також застосовує норми Податкового кодексу України, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України від 02.12.2010 №2755-VI (далі ПК України), зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пункту 6.1 статті 6 ПК України податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Згідно з підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Пунктом 49.2 статті 49 ПК України передбачено, що платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Цей абзац застосовується до всіх платників податків, в тому числі платників, які перебувають на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності.

Відповідно до підпункту 49.18.1 пункту 49.18 статті 49 ПК України, податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

За змістом положень пункту 56.11 статті 56 ПК України не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

Відповідно до підпунктів 203.1, 203.2 статті 203 ПК України податкова декларація з податку на додану вартість подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця. Сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Приписами пункту 57.3 статті 57 ПК України визначено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження.

Згідно з вимогами пункту 59.1 статті 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі, якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідно до пункту 42.1 статті 42 ПК України, податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи з питань адміністрування податків, зборів, платежів, податкового контролю, у тому числі з питань проведення перевірок, звірок, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу.

Абзацом 2 пункту 42.5 статті 42 ПК України передбачено, що у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Доказів, які б свідчили про погашення заборгованості з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в загальному розмірі 39 246,82 грн, що є предметом стягнення або спростування її наявності, відповідачем суду не надано.

З огляду на вищенаведене, за відповідачем обліковується заборгованість з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в загальній сумі 39 246,82 грн. Наявність такого обов`язку у відповідача є визначальною для вирішення вказаного спору, крім того, даний обов`язок забезпечується статтею 67 Конституції України.

Згідно із пунктом 87.1 статті 87 Податкового кодексу України, джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Пунктом 87.2 статті 87 Податкового кодексу України передбачено, що джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Відповідно до пункту 87.11 статті 87 Податкового кодексу України, орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Право позивача на звернення до суду з позовом про стягнення податкового боргу передбачене підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України.

Таким чином, контролюючим органом дотримано процедуру визначення податкового зобов`язання, а також належним чином повідомлено відповідача про наявні податкові зобов`язання та набуття податкового зобов`язання статусу податкового боргу.

Враховуючи, що податковий борг в розмірі 39 246,82 грн виник в результаті порушення відповідачем вимог податкового законодавства, останнім не подано жодного доказу його сплати, суд дійшов висновку, що вимоги позивача обґрунтовані та підлягають до задоволення в повному обсязі.

Згідно зі змістом частини 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Враховуючи, що позивачем не підтверджено понесення жодних вказаних судових витрат, такі не підлягають розподілу.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статями 241-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) в дохід бюджету податковий борг на суму 39 246 (тридцять дев`ять тисяч двісті сорок шість) гривень 82 (вісімдесят дві) копійки.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач: Головне управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області, адреса: вул. Незалежності, буд. 20, м. Івано-Франківськ, 76018, ;

відповідач: фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 .

Суддя /підпис/ Тимощук О.Л.