Справа № 140/33208/23
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2025-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

11 липня 2025 рокуЛьвівСправа № 140/33208/23 пров. № А/857/28251/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

судді-доповідача Курильця А.Р.,

суддів Кузьмича С.М., Мікули О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяви суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду Курильця Андрія Романовича та Мікули Оксани Іванівни про самовідвід в адміністративній справі № 140/33208/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

встановив:

Так, 08 липня 2025 року Восьмим апеляційним адміністративним судом зареєстрована апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 05 червня 2025 року в адміністративній справі №140/33208/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 липня 2025 справу №140/33208/23 передано на розгляд колегії суддів: головуючий суддя (суддя-доповідач) Курилець Андрій Романович, судді Кузьмич Сергій Миколайович та Мікула Оксана Іванівна.

Судді Курилець Андрій Романович та Мікула Оксана Іванівна подали заяви про самовідвід у справі № 140/33208/23 (апеляційне провадження № А/857/28251/25) з підстав, визначених частиною другою статті 37 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч.1 ст. 40 КАС України, питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про самовідвід судді вирішується ухвалою суду, що розглядає справу, яка оформлюється окремим документом (ч.2 ст.40 КАС України).

Перевіривши матеріали справи та доводи заяв про самовідвід суддів, апеляційний суд вважає за необхідне задовольнити заяви, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2024 року, яку ухвалено колегією в складі суддів М. А. Пліш (головуючий суддя), А. Р. Курилець, О. І. Мікула, апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 12 березня 2024 року у справі №140/33208/23 - залишено без змін.

Надалі, постановою Верховного Суду від 04 квітня 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 12 березня 2024 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2024 року у справі № 140/33208/23 скасовано, а справу направлено на новий розгляду до суду першої інстанції.

05 червня 2025 року Волинський окружний адміністративний суд ухвалив рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовлено.

Не погодившись з цим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Підстави відводу (самовідводу) судді наведені у статті 36 КАС України, частиною другою якої визначено, що суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 37 КАС України суддя, який брав участь у вирішенні адміністративної справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у вирішенні цієї самої справи в судах першої і касаційної інстанцій, а також у новому її розгляді після скасування постанови або ухвали суду апеляційної інстанції.

Частиною 1 статті 39 КАС України визначено, що за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Статтею 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів встановлено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з частиною 1 статті 7 Закону України Про судоустрій і статус суддів кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону.

Згідно з частиною 2 статті 6 КАС України та статтею 17 Закону України Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Тобто, ст. 6 вказаної Конвенції гарантує особі право на справедливий суд, яке включає в себе право на здійснення судового провадження "судом встановленим законом".

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20.07.2006р. зазначив, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

У рішенні у справі "Занд проти Австрії" висловлено думку, що термін "судом, встановленим законом" у пункті першому статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з [...] питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів [...]".

Фраза "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на склад колегії у кожній справі (рішення ЄСПЛ у справі "Олександр Волков проти України").

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що наведені вище обставини є підставами для відводу суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду Курильця Андрія Романовича та Мікули Оксани Іванівни від повторної участі в розгляді адміністративної справи № 140/33208/23.

Згідно з частиною 2 статті 41 КАС України у разі задоволення відводу (самовідводу) одному із суддів або всьому складу суду, якщо справа розглядається колегією суддів, адміністративна справа розглядається в тому самому адміністративному суді тим самим кількісним складом колегії суддів без участі відведеного судді або іншим складом суддів, який визначається в порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу.

Таким чином, справу необхідно передати на повторний автоматизований розподіл для визначення складу колегії суддів.

Керуючись статтями 36, 37, 39, 41, 321, 325, 328 КАС України, суд

ухвалив:

Заяви суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду Курильця Андрія Романовича та Мікули Оксани Іванівни про самовідвід задовольнити.

Відвести суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду Курильця Андрія Романовича та Мікулу Оксану Іванівну від розгляду адміністративній справі № 140/33208/23.

Матеріали справи № 140/33208/23 (апеляційне провадження № А/857/28251/25) передати для повторного автоматизованого розподілу в порядку статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
судді С. М. Кузьмич
О. І. Мікула