Справа № 560/12041/24
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2025-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/12041/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Божук Д.А.

Суддя-доповідач - Гонтарук В. М.

11 липня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Моніча Б.С. Білої Л.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 січня 2025 року (ухвалене в м. Хмельницький) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною щодо не звільнення та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною щодо не звільнення та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 січня 2025 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нову постанову, якою задовольнити адміністративний позов.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Відповідач своїм правом, передбаченим, ст.ст. 300, 304 КАС України не скористався та не подав відзив на апеляційну скаргу.

Сьомий апеляційний адміністративний суд, вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

За таких умов згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду неоспорені факти про те, що Позивач проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є матір`ю позивача.

Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №942617 від 02.05.2024 ОСОБА_2 є особою з інвалідністю II групи, довічно.

Згідно висновку ЛКК Комунального некомерційного підприємства "Хмельницька обласна лікарня" про наявність порушення функції організму через які невиліковно хворі особи не зможуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі №3773 від 18.06.2024, ОСОБА_2 рекомендовані соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи.

Згідно довідки ЛКК Комунального некомерційного підприємства "Хмельницька обласна лікарня" від 15.06.2024 ОСОБА_2 потребує постійного стороннього догляду.

ОСОБА_1 звернувся до військової частини НОМЕР_1 з рапортом про звільнення з військової служби на підставі п.п. "г" п.2 ч.4 ст.26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", оскільки його мати - ОСОБА_2 має групу інвалідності та потребує постійного стороннього догляду.

Рішенням щодо розгляду рапорту солдата ОСОБА_1 , механіка-водія 1 евакуаційного відділення 3 евакуаційного взводу евакуаційної роти ремонтно-відновлювального батальйону військової частини НОМЕР_1 позивачу відмовлено у задоволенні рапорту.

В рішенні зазначено, що до рапорту не додано документів, що підтверджують відсутність інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення особи, яка є особою з інвалідністю та потребує постійного догляду. До рапорту не додано документів, що підтверджують необхідність здійснення постійного догляду за одним із своїх батьків.

До рапорту солдата ОСОБА_1 додано копію довідки серії 12 ААГ №942617 від 02.05.2024 до акта огляду медико-соціальною експертною комісією, відповідно до якої ОСОБА_2 є особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок захворювання та не потребує постійно стороннього догляду.

Висновок №3773 від 18.06.2024, від 15.03.2024 про наявність порушення функції організму через які невиліковно хворі особи не зможуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі (форма 080-4/о) не підтверджує необхідність постійного догляду за ОСОБА_2 .

Вважаючи дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів зазначає наступне.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначено Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом (частина п`ята статті 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу").

Підстави звільнення з військової служби передбачені статтею 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Відповідно до підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (в редакції станом на 20.06.2024) військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах, зокрема, через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу).

Згідно з ч.12 ст.26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військовослужбовці звільняються з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин під час дії воєнного стану у зв`язку з необхідністю здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.

Отже, положеннями Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" встановлено, що для звільнення з військової служби військовослужбовець має довести відсутність у матері позивача інших членів сім`ї першого та другого ступеня споріднення, які могли б здійснювати за нею постійний догляд, або неможливості здійснення постійного догляду за матір`ю позивача такими особами через їх самостійну потребу в постійному догляді за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.

Згідно з п.233 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України затверджених указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 (далі - Положення № 1153/2008) військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються:

підстави звільнення з військової служби;

думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю;

районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.

Згідно зі статтею 14 Закону України "Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України" із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.

Відповідно до п.14.10 розділу XIV Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України затвердженої наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 року № 170 документи на звільнення військовослужбовців направляються безпосередньо до посадових осіб, які мають право їх звільнення з військової служби.

Відповідно до абз.4 п.241 Положення №1153/2008 накази про звільнення військовослужбовців з військової служби оголошуються командирами (начальниками) військових частин.

З матеріалів справи встановлено, що позивачем подано відповідачу рапорт від 25.06.2024 про звільнення з військової служби у зв`язку із необхідністю здійснення постійного догляду за матір`ю - ОСОБА_2 .

Однак, суд звертає увагу, що рішенням військова частина НОМЕР_1 відмовила позивачу у звільненні з військової служби.

Так на переконання відповідача, до рапорту про звільнення з військової служби позивачем, не додано документів, що підтверджують відсутність інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення особи, яка є особою з інвалідністю та потребує постійного догляду. Також, до рапорту не додано документів, що підтверджують необхідність здійснення постійного догляду за ОСОБА_2 .

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що подані позивачем до рапорту про звільнення з військової служби від 25.06.2024 документи належними і достатніми для підтвердження того, що ОСОБА_2 (мати позивача) є особою з інвалідністю ІІ групи (довічно) та потребує постійного стороннього догляду.

Підпунктом 14.1.263 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що членами сім`ї фізичної особи першого ступеня споріднення для цілей розділу IV цього Кодексу вважаються її батьки, її чоловік або дружина, діти такої фізичної особи, у тому числі усиновлені.

Членами сім`ї фізичної особи другого ступеня споріднення для цілей розділу IV цього Кодексу вважаються її рідні брати та сестри, її баба та дід з боку матері і з боку батька, онуки.

В рапорті позивач стверджує про відсутність у його матері інших членів сім`ї, які б могли здійснювати догляд за нею.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 22.01.2018 Дунаєвецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, ОСОБА_3 (батько позивача) помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно довідки Смотрицької селищної ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області від 13.06.2024 №205, ОСОБА_1 є єдиним сином ОСОБА_2 , інших родичів у неї немає.

Водночас, суд звертає увагу, що в наданій суду копії військового квитка серії НОМЕР_3 від 08.04.2024 у графі "сімейний стан" зазначено, що у позивача є дружина та двоє дітей.

Таким чином, суд зазначає, що у матері позивача, крім самого позивача, є інші особи другого ступеня споріднення - онуки (доньки позивача).

Матеріали справи не містять жодних доказів про те, що ОСОБА_1 повідомляв відповідача, про неможливість здійснювати постійний догляд за ОСОБА_2 такими особами.

Таким чином, ні до рапорту, ні до матеріалів справи не надано доказів щодо відсутності у ОСОБА_2 (матері позивача) інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення, або неможливості здійснення постійного догляду за ОСОБА_2 такими особами.

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідач правомірно відмовив у задоволенні рапорту позивача та звільненні його з військової служби.

Разом з тим, суд зазначає, що позивач не позбавлений права повторно подати до військової частини НОМЕР_1 рапорт про звільнення з військової служби відповідно до підпункту "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за своєю матір`ю - ОСОБА_2 , яка є особою з інвалідністю ІІ групи, додавши, окрім документів, долучених до рапорту від 25.06.2024, документи, що підтверджують відсутність у ОСОБА_2 (матері позивача) інших членів сім`ї першого та другого ступеня споріднення, які могли б здійснювати за нею постійний догляд, або неможливості здійснення постійного догляду за ОСОБА_2 такими особами через їх самостійну потребу в постійному догляді за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.

Оцінюючи позицію апелянта, колегія суддів вважає, що обставини, наведені в апеляційній скарзі, були ретельно перевірені та проаналізовані судом першої інстанції та їм була надана належна правова оцінка. Жодних нових аргументів, які б доводили порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, у апеляційній скарзі не зазначено.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 січня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Моніч Б.С. Біла Л.М.