Справа № 160/11987/25
Суддя: Сліпець Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2025-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Сліпець Н.Є.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-
25.04.2025 року через систему "Електронний суд" до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (далі - відповідач), в якому позивач просить:
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Дніпропетровській області та отримує пенсію, призначену згідно Закону № 2262-ХІІ. Вважаючи, що на підставі розробленою Національною поліцією України «Концепцією підвищення грошового забезпечення поліцейських з 01 лютого 2023 року», копією службової телеграми ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області від 03.02.2023 за №554/103/05-2023, відповіддю ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області за №170532025 та відповідними статтями в інтернет-виданнях, відбулося збільшення фінансування грошового забезпечення поліцейських з 01.02.2023, позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив підготувати та видати нову довідку про розмір грошового забезпечення для проведення з 01.02.2023 перерахунку основного розміру пенсії. Однак, відповідач листом повідомив про відсутність підстав для надання позивачу нової довідки про розмір грошового забезпечення. Позивач вважає, що йому було протиправно відмовлено у наданні нової довідки, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.04.2025 позовна заява була залишена без руху та у встановлений судом строк недоліки позовної заяви були усунуті.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.05.2025 відкрито провадження та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, за наявними у справі матеріалами з 27.05.2025 року.
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
15.05.2025 представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування своєї позиції вказує на те, що не має правових підстав для перерахунку пенсії, оскільки від пенсійного органу не надходили списки осіб, пенсії яких підлягають перерахунку. У зв`язку з тим, що Законом №2262-XII, Порядком №260, Постановою 988, Порядком №45, Інструкцією №760, Порядком №3-1 видача нової довідки про розмір грошового забезпечення за заявою позивача не передбачена, то відповідач вважає, що не має підстав для підготовки та направлення до пенсійного органу такої довідки.
Відповідно до положень ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Згідно із ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 2018 року перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Дніпропетровській області та отримує пенсію відповідно до Закону України № 2262-ХІІ від 09.04.1992 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Не погоджуючись із такими діями відповідача, позивач звернувся до суду із цією позовною заявою.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини в сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262-XII(далі - Закон №2262-ХII).
Преамбулою Закону №2262-ХІІ передбачено, що держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.
Відповідно до частини першої, третьої статті 1-1 Закону №2262-XII законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.
Зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Відповідно до частини 4 статті 63 Закону №2262-ХІІ усі призначені за Законом №2262-ХІІ пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Отже, саме Кабінету Міністрів України надано право на встановлення умов та порядку перерахунку пенсій, а також розміри складових грошового забезпечення для такого перерахунку.
Постановою Кабінету Міністрів України №45 від 13.02.2008 затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-ХІІ (далі - Порядок № 45).
Відповідно до пункту 1 Порядку № 45 пенсії, призначені відповідно Закону № 2262-ХІІ у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Згідно до пункту 2 Порядку № 45 Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки), та надсилає відповідну інформацію Міноборони, МВС, Національній поліції, Мін`юсту, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, ДФС, Управлінню державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, Адміністрації Держприкордонслужби, ДСНС, Службі судової охорони (далі - державні органи) (…)
Згідно з пунктом 3 Порядку №45 на підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.
Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.
Відповідно до пункту 4 Порядку № 45 перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.
11.11.2015 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (далі - Постанова № 988), яка набрала чинності 02.12.2015, та якою затверджено схеми окладів за спеціальним званням поліцейських, схеми посадових окладів курсантів вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ із специфічними умовами навчання та схеми посадових окладів поліцейських у розмірах згідно з додатками 3 - 10.
Суд зазначає, суть спору між сторонами у даній справі фактично зведена до наявності чи відсутності у відповідача обов`язку підготувати та видати безпосередньо позивачу довідку про розмір його грошового забезпечення, станом на 01.02.2023 року, для перерахунку пенсії.
Позивач вважає, що збільшення розміру грошового забезпечення поліцейським з 01.02.2023 свідчить про зміну грошового забезпечення та про підставу для складення відповідачем оновленої довідки про розмір грошового забезпечення.
Однак, такі доводи позивача не знайшли свого підтвердження, є необґрунтованими та безпідставними, виходячи з наступного.
Аналіз наведених норм права в системному взаємозв`язку вказує на те, що підставою для проведення перерахунку пенсії особам, які отримують пенсію за нормами Закону №2262-ХІІ, є зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, або введення для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, проведені на підставі рішення Кабінету Міністрів України, оскільки цьому органу законодавчо надано право на встановлення умов та порядку перерахунку пенсій, а також розмірів грошового забезпечення для такого перерахунку. Перерахунок пенсії здійснюється головними управліннями Пенсійного фонду після надходження від уповноваженого органу відповідної довідки та виключно з урахуванням тих складових грошового забезпечення, які вказані у такій довідці.
Поряд з цим, на даний час Кабінетом Міністрів України не було прийнято жодних рішень про зміну розмірів грошового забезпечення поліцейських Національної поліції України з 01.02.2023, що зумовило б зміни у пенсійному забезпеченні осіб, які отримують пенсію відповідно до Закону № 2262-XII.
Додатково слід зазначити, що на виконання статті 94 Закону України «Про Національну поліцію» та Постанови № 988 Міністерство внутрішніх справ України видано наказ №260 від 06.04.2016 року, яким було затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських (далі - Порядок №260).
Пунктом 3 розділу І Порядку №260 визначено, що грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання.
До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Відповідно до пункту 12 розділу ІІ Порядку № 260 керівники органів поліції мають право преміювати поліцейських відповідно до особливостей проходження служби та особистого внеску поліцейського в загальні результати служби з урахуванням специфіки і особливостей виконання покладених на нього завдань та в межах асигнувань, затверджених на грошове забезпечення для утримання Національної поліції України. У місяці виконання дисциплінарного стягнення поліцейського премія може не встановлюватися. Розміри премії встановлюються за рішенням керівників органів поліції відповідно до затверджених ними положень про преміювання та наявного фонду грошового забезпечення. Рішення керівників органів поліції про преміювання оформлюється наказом, який видається до 25 числа кожного місяця, згідно із затвердженим положенням про преміювання та на підставі списків керівників структурних або відокремлених підрозділів органу поліції. Рішення керівників органів поліції про преміювання заступників керівника органу поліції, керівників структурних підрозділів та відокремлених структурних підрозділів здійснюється на підставі наказу. Залежно від виконання показників преміювання (у тому числі успішного виконання службових обов`язків, допущення проступків, застосування до поліцейських дисциплінарного стягнення в установленому законодавством порядку), які можуть впливати на розмір премії, до наказу про преміювання за відповідний місяць можуть уноситися відповідні зміни та проводитися перерахунок премії на підставі мотивованого рапорта (звернення) керівника. Нарахування премії проводиться у відсотках до грошового забезпечення, яке складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер). Виплата премій поліцейським здійснюється за наказами керівників органів поліції. Виплата премії проводиться щомісяця за поточний місяць разом з виплатою грошового забезпечення. Поліцейським поліції охорони виплата премії здійснюється щомісяця до 07 числа за минулий місяць разом з виплатою грошового забезпечення. Преміювання Голови Національної поліції України та його заступників здійснюється в розмірах, визначених у дозволі Міністра внутрішніх справ України, а керівників органів поліції - у розмірі, установленому наказом Голови Національної поліції України.
Відповідно до підпункту 2 пункту 4 Постанови №988 преміювання поліцейських здійснюється відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби.
Таким чином, премія є складовою грошового забезпечення поліцейських та належить до щомісячних додаткових видів грошового забезпечення. У той же час, визначення відсоткового розміру премії у певний час має тимчасовий характер та може бути розраховано лише на спеціальне коло суб`єктів. При цьому, розмір преміювання для конкретної особи не є фіксованим, а здебільшого залежить від особистого внеску в загальні результати служби у межах фонду преміювання.
Отже, певні рішення уповноважених органів про зміну розмірів премії є внутрішніми документами, які носять тимчасовий характер, не містять нормативно-правових приписів та не породжують будь-яких правових підстав для проведення перерахунку пенсії. Встановлені ж зазначеними рішеннями премії не можуть розповсюджуватися на осіб, яким призначено пенсію відповідно до Закону № 2262-ХІІ.
Відтак, збільшення відсоткового розміру окремих видів грошового забезпечення поліцейським за посадою аналогічною тій, яку займав позивач на час звільнення зі служби, на підставі розпорядчих документів органів Національної поліції України, не є тотожним саме підвищенню грошового забезпечення на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України, а тому таку зміну розміру грошового забезпечення за окремою посадою не можна розглядати як підвищення розміру грошового забезпечення в цілому.
Безспірно, за приписами частина 18 статті 43 Закону №2262-ХІІ, у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.
Разом з тим, позивач не врахував, що стаття 43 Закону №2262-ХІІ визначає порядок обчислення пенсій, водночас стаття 63 Закону №2262-ХІІ - порядок перерахунку пенсій, якою і встановлено, що пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Суд повторно зазначає, розмір грошового забезпечення поліцейських, складові такого грошового забезпечення, в тому числі основні та додаткові його види, врегульовано правовими нормами Постанови № 988 із змінами, внесеними згідно зпостановою КМУ № 3 від 11.01.2017 року.
Після 11.01.2017 року жодних змін до вказаної Постанови №988 не вносилося, розмір грошового забезпечення поліцейських, складові такого грошового забезпечення, в тому числі основні та додаткові його види, не змінювалися.
Тобто, в порядку встановленому законодавством розмір грошового забезпечення поліцейських, складові такого грошового забезпечення, в тому числі основні та додаткові його види, які б надавали право поліцейським, в тому числі позивачу, для перерахунку пенсії станом на 01.02.2023 року не змінювалися.
Станом на 01.02.2023 року в розумінні вимог статті 63 Закону №2262-XII відсутнє рішення Кабінету Міністрів України, яке б передбачало умови, порядок та розміри проведення перерахунку пенсій, призначених у відповідності до вказаного Закону.
Збільшення розміру грошового забезпечення конкретного поліцейського за аналогічною посадою, яке зумовлено особистою участю такого поліцейського в загальний результат служби чи його участю в бойових діях для захисту України, не може розцінюватися як передбачена законодавством підстава для перерахунку пенсії позивачу.
За таких обставин, станом на 01.02.2023 в розумінні вимог статті 63 Закону № 2262-XII відсутні підстави для проведення перерахунку пенсії позивачу і, відповідно, відсутній обов`язок у відповідача для видачі довідки для такого перерахунку.
Посилання позивача на службову телеграму Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 03.02.2023 за №554/103/05-2023, відповідь ГУНП, а також статті в Інтернеті, не приймаються судом, оскільки не є нормативно-правовими актами, не створюють, визначених статтею 63 Закону України №2262 та Порядком № 45 підстав для перерахунку пенсій.
За таких обставин, суд доходить висновку, що відмовляючи позивачу у видачі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.02.2023, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а за змістом ст. 90 цього Кодексу суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Оцінуючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, а також обставини, встановлені у ході судового розгляду справи, суд доходить висновку, що відмовляючи позивачу у проведенні нарахування та виплати індексації, відповідач діяв відповідно до Конституції України та чинного законодавства України, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що згідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відмови в задоволенні позову судові витрати не присуджуються на користь сторони за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
Відповідно до ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Згідно із ч. 5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Оскільки останнім днем для вирішення питань, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, є 12.07.2025 року - вихідний день, рішення ухвалено наступного робочого дня - 14.07.2025 року.
Керуючись ст. ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Є. Сліпець