Справа № 439/965/25
Суддя: Петейчук Б. М.
Дата ухвалення: 2025-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №439/965/25

Провадження № 2-а/439/22/25

23 червня 2025 року м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області

у складі:

головуючого-судді: Петейчука Б.М.,

за участі: секретаря

судового засідання: Ковальчук Н.І.,

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: Управління патрульної поліції у Львівській області,

третя особа: поліцейський 1 взводу 2 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області Поліщук Богдан Михайлович,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: поліцейський 1 взводу 2 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області Поліщук Богдан Михайлович, про визнання протиправним та скасування рішення суб`єкта владних повноважень і закриття справи про адміністративне правопорушення, ухвалив таке рішення.

Позивач: ОСОБА_1 звернувся до Бродівського районного суду Львівської області зі позовними вимогами до відповідача: Управління патрульної поліції у Львівській області, в яких просить суд визнати незаконною та скасувати постанову серії ЕНА № 4703198 від 11 травня 2025 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, прийняту поліцейським 1 взводу 2 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області старшим лейтенантом поліції Поліщуком Богданом Михайловичем, якою за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності і закрити справу про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Стислий виклад позиції позивача.

Позивач зазначає, що поліцейський 1 взводу 2 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області Поліщук Богдан Михайлович, за результатами проведення адміністративного розслідування ухвалив постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 4703198 від 11 травня 2025 року, якою громадянина: ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Представник позивача вказує, що зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 11.05.2025 11:19:55/с. Малехів, дорога М06 5км/Ад (східний під`їзд до м. Львів) 5 км с. Малехів водій, керуючи транспортним засобом в населеному пункті рухався зі швидкістю 79 км/год. чим порушив п.п. 12.4 ПДР України. Швидкість вимірювалася лазерним приладом Трукам TC000674 Lti 2020.

Позивач наголошує, що така постанова ухвалена із грубим порушенням чинного законодавства України та підлягає скасуванню. Позаяк відповідачем не надано жодного належного доказу, який би підтверджував, що позивач вчинив об`єктивну сторону адміністративного правопорушення. Крім того оскільки під час прийняття оскаржуваної постанови серії ЕНА № 4703198 поліцейським Поліщуком Б.М. було порушено порядок, визначений ст. 268 КУпАП, що вплинуло на можливість практичної реалізації Алєксєєнком М.А. відповідних процесуальних прав, визначених цією нормою, то відповідна постанова серії ЕНА № 4703198, в порушення приписів п. 1 ч. 2 ст. 2 КАС є прийнятою інспектором не у спосіб, що визначений ст. 268 КУпАП, відтак протирічить цій нормі, тобто є протиправною.

Позивач мотивує, що відповідачем усупереч частини 2 статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення не проведено всебічного, повного та неупередженого адміністративного розслідування, що призвело до неправильних висновків органу Національної поліції.

Стислий виклад позиції відповідача: Департаменту патрульної поліції України.

Відповідач зазначає, що 11 травня 2025 року, о 11 год. 19 хв. у с. Малехів, автомобільна дорога М-06 5кМ, Позивач керував транспортним засобом VOLVO V60 з державним номерним знаком НОМЕР_1 , зі швидкістю 79 км/год у населеному пункті, при дозволеній швидкості 50 км/год, швидкість руху вимірювалась лазерним приладом TruCam LTI20/20 TC000674, чим порушив п. 12.4 Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. №1306.

Факт вчинення адміністративного правопорушення був зафіксований лазерним вимірювачем швидкості транспортних засобів LTI 20/20 TruCAM ІІ № ТС000674 та підтверджується фото та відеозаписом події з цього пристрою. Лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів LTI 20/20 TruCAM ІІ має сертифікат відповідності від 09.01.2019 року № UA.TR.001 22 3-19.

Відповідач акцентує, що унаслідок виявлення адміністративного правопорушення, до водія: ОСОБА_1 , який керував автомобільним транспортним засобом марки: «VOLVO V60 з реєстраційним номером НОМЕР_1 , застосовано превентивні заходи, передбачені нормами статей 32 та 35 Закону України «Про Національну поліцію», а саме: зупинення транспортного засобу та перевірка документів водія, які поєднані з чітким поінформуванням водія про конкретну причину зупинки транспортного засобу.

Відповідач звертає увагу, що встановивши особу порушника, працівниками органу Національної поліції розпочато адміністративне розслідування. Під час останнього водію роз`яснено права та обов`язки, передбачені статтю 63 Конституції України та статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відтак, за результатами проведення адміністративного розслідування уповноваженим працівником органу Національної поліції встановлено вину водія: ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого диспозицією частини 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відтак, на думку представника відповідача, оскаржувана постанова є законною та такою, що складена з дотриманням встановленого законом порядку.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі.

02 червня 2025 року відкрито провадження у справі.

Відповідачу запропоновано протягом п`ятнадцяти днів, із моменту отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі, подати відзив на позовну заяву.

Від представника відповідача: Департаменту патрульної поліції України: Забродської Яни Романівни надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог повністю у зв`язку з безпідставністю останніх.

Позивач та його представник: адвоката Галушка М.А. в судовому засіданні наполягали на тому, що у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено додатків до постанови, крім того з відео важко ідентифікувати транспортний засіб. Тому наполягали на визнанні постанови незаконною та закритті провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідач: Департамент патрульної поліції України участь свого представника у судове засідання не забезпечив, Однак надав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Третя особа: поліцейський 1 взводу 2 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області Поліщук Богдан Михайлович у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Однак належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи.

Встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, з посиланнями на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Доказами у справі встановлено, що постановою серії серії ЕНА № 4703198 від 11 травня 2025 року, громадянина: ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 11 травня 2025 року, о 11 год. 19 хв. у с. Малехів, автомобільна дорога М-06 5кМ, ОСОБА_1 керував транспортним засобом VOLVO V60 з державним номерним знаком НОМЕР_1 , зі швидкістю 79 км/год у населеному пункті, при дозволеній швидкості 50 км/год, швидкість руху вимірювалась лазерним приладом TruCam LTI20/20 TC000674, чим порушив п. 12.4 Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. №1306.(а.с. 4).

Окрім цього, суду надано на дослідження докази, які були наявні у працівників органу Національної поліції на момент проведення адміністративного розслідування під час розгляду досліджуваної події адміністративного правопорушення, та відеозапис факту правопорушення та складання протоколу про адміністративне правопорушення.).

Мотиви суду.

Нормативними положеннями статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За правилами статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

За змістом пункту 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Нормою статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, які стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху. Себто засоби фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, є доказами у справах про адміністративне правопорушення.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України Закону України «Про Національну поліцію» акцентовано, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання (пункт 8 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію»).

Вимогами частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» закріплено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пункт 12.4 ПДР України встановлює дозволену швидкість руху у населених пунктах не більше 50 км/год.

Доказами у справі доводиться, що 11 травня 2025 року, о 11 год. 19 хв. у с. Малехів, автомобільна дорога М-06 5кМ, ОСОБА_1 керував транспортним засобом VOLVO V60 з державним номерним знаком НОМЕР_1 , зі швидкістю 79 км/год у населеному пункті, при дозволеній швидкості 50 км/год, швидкість руху вимірювалась лазерним приладом TruCam LTI20/20 TC000674, чим порушив п. 12.4 Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. №1306.

Суд сприймає критично доводи представника позивача: Галушки Василя Васильовича щодо наявності обставини неправомірності зупинки працівниками органу Національної поліції останнього, а також відсутності події адміністративного правопорушення. Позаяк надані відповідачем докази повністю підтверджують об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки з відеозапису події адміністративного правопорушення чітко вбачається, що працівниками поліції було чітко дотримано вимоги щодо зупинки транспортного засобу, та процедури оформлення протоколу про адміністративне правопорушення.

Позивачем жодним чином не спростовано докази, які надані відповідачем на дослідження суду.

Працівником органу Національної поліції дотримано вимоги статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у фабулі оскаржуваної постанови викладено опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначено нормативно-правовий акт, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Окрім цього, відповідачем правильно застосовано вид та розмір адміністративного стягнення. Себто, відповідач при винесенні постанови відносно позивача, діяв у рамках чинного законодавства України та у спосіб визначений законом.

За встановлених обставин справи, суд приходить до переконання щодо відсутності порушень із боку працівника органу Національної поліції вимог статей 278-279 Кодексу України про адміністративні правопорушення у таких спірних правовідносинах. Відтак позовні вимоги є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 5, 6, 8-10, 72-78, 241-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення суб`єкта владних повноважень і закриття справи про адміністративне правопорушення, відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги у десятиденний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повне судове рішення складене 27.06.2025

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач Управління патрульної поліції у Львівській області, місцезнаходження: місто Львів, вулиця Перфецького,19, .

Суддя Б.М. Петейчук