Справа № 160/31382/24
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2025-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Тулянцевої І.В.
розглянувши у місті Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до відповідача-1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідача-2 Комісії з питань розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу при ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду через підсистему «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій позивач просить:
- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , щодо не розгляду заяви від 23 серпня 2024 року про надання відстрочки від призову під час мобілізації;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , розглянути заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 від 23 серпня 2024 року про надання відстрочки від призову під час мобілізації та прийняти рішення щодо надання відстрочки від призову під час мобілізації на підставі абзаців 3, 6 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у спосіб, визначений Порядком №560.
В обґрунтування позову зазначено, про те що він є військовозобов`язаним та згідно з абз.3, 6 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» має право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації. Позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявами від 07.06.2024 року та від 16.07.2024 року на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_5 , про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації долучивши всі необхідні документи до заяви, проте відповіді надано не було. 26.08.2024 року позивач повторно направив заяву на адресу ІНФОРМАЦІЯ_5 засобами поштового зв`язку. 12.09.2024 року ІНФОРМАЦІЯ_6 листом повідомив про те, що «для оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації перше подання заяви на розгляд голові комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки військовозобов`язаним, який перебуває на військовому обліку в відповідному територіальному центрі комплектування підтримки, має відбуватися тільки за особистою явкою». Позивач зазначає про те, що не надання вмотивованого рішення про надання чи відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на його заяви від 07.06.2024, 16.07.2024 року та 26.08.2024 року є порушенням вимог ч.2 ст.60 Постанови №560. Позивач не погодився з такою бездіяльністю відповідача, тому, звернувся до суду за захистом своїх прав.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2024 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання відзиву на позов (у разі заперечення проти позову) протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
Копію ухвали про відкриття провадження у справі отримано позивачем та представником відповідача 18.12.2024 року, про що в матеріалах справи містяться довідки про доставку електронних листів.
30 грудня 2024 року до суду через підсистему «Електронний суд» надійшов відзив ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому відповідач-1 пред`явлений позов не визнав та заперечував проти задоволення позовних вимог посилаючись на те, що відповідно до п. 9 Положення № 154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, зокрема: ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів; оформлюють та видають військово-облікові документи призовникам, військовозобов`язаним та резервістам; розглядають звернення військовослужбовців, працівників та членів їх сімей, а також громадян з питань, що належать до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а також ведуть прийом громадян, які звертаються із зазначених питань, видають необхідні довідки та інші документи. Відповідач зазначає, що надання (оформлення) відстрочки від призову на військову службу, під час мобілізації, можливе тільки за особистою участю військовозобов`язаного, в даному випадку позивача. Позивачем не надано доказів особистого звернення до відповідача щодо надання відстрочки від призову, а також відмови у наданні такої відстрочки. З позову вбачається твердження позивача про направлення заяви про відстрочку засобами електронної пошти та поштового зв`язку, а матеріали даної справи в якості доказу направлення позивачем заяв про відстрочку містять скрини з електронної пошти та копії заяв позивача, направлені на електрону пошту та засобами АТ «УКРПОШТА», що також свідчить про відсутність особистої участі щодо отримання відстрочки. Також відповідачем-1 зазначено про те, що порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560 визначено, що саме територіальні центри комплектування та соціальної підтримки оформляють, а не розглядають заяву та/або приймають рішення, для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації. При цьому підставою для такого оформлення є рішення колегіального органу Комісії, утвореної на виконання вимог п. 57 Порядку № 560 розпорядженням Дніпровської районної військової адміністрації Дніпропетровської області від 24.05.2024 року № 144/0/534-24 «Про утворення комісій для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації».
Також, 30 грудня 2024 року до суду через підсистему «Електронний суд» від ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшло клопотання про залучення в якості співвідповідача- Дніпровську районну військову адміністрацію Дніпропетровської області.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 січня 2025 року
клопотання ІНФОРМАЦІЯ_1 про залучення співвідповідача задоволено частково.
Цією ж ухвалою відповідачам було надано строк для подання відзиву на позов (у разі заперечення проти позову) протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідачів.
Копію ухвали про відкриття провадження у справі отримано позивачем та представником відповідача-1 14.01.2025 року, представником відповідача-2 15.01.2025 року, про що в матеріалах справи містяться довідки про доставку електронних листів.
30 січня 2025 року до суду через підсистему «Електронний суд» надійшов відзив Комісії з питань розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу при ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому відповідач-2 пред`явлений позов не визнав та заперечував проти задоволення позовних вимог та виклав обґрунтування аналогічні викладеним у відзиві відповідача-1.
05 лютого 2025 року від представника позивача до суду через підсистему «Електронний суд» надійшла відповідь на відзив, в якій наведені аргументи щодо обґрунтованості позовних вимог, аналогічні, що зазначені у позовній заяві, а також позивач заперечує проти відзиву на позовну заяву та просить задовольнити позовну заяву у повному обсязі.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України, номер паспорта/ID картки № НОМЕР_3 , орган, що видав №1214, дата видачі 11.06.2018 року.
Відповідно до витягу із застосунку «Резерв+» від 16.07.2024 року, ОСОБА_1 , є військовозобов`язаним та перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_5 , а також згідно висновку ВЛК від 25.05.2001 року, є непридатним у мирний час, обмежено придатний у воєнний час, адреса проживання: АДРЕСА_3 , дата уточнення даних 16.07.2024 року.
Судом також встановлено, що позивач є батьком ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_7 , згідно із Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 виданого 12.01.2010 року, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_8 , згідно із Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 виданого 17.06.2014 року, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_9 , згідно із Свідоцтвом про народження № НОМЕР_6 виданого Тбіліською службою агенції цивільного реєстру 26.01.2017 року та є громадянкою України відповідно до Довідкою про реєстрацію особи громадянином України №1714/19 від 26.11.2019 року, які містяться в матеріалах справи.
Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_7 , виданого 07.05.2019 року зареєстрований шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 від 28.08.2009 року.
Також в матеріалах справи наявне посвідчення для багатодітних сімей № НОМЕР_8 від 24.05.2024 року, а також Виписка з медичної карти стаціонарного хворого №44 від 27.01.2021 року, щодо ОСОБА_4 .
07 червня 2024 року позивачем було направлено засобами електронного зв`язку до ІНФОРМАЦІЯ_1 заяву щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі абз. 3, 6 ч.1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та уточнення облікових даних, відповідно до вимог абз. 6 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
16 липня 2024 року позивачем повторно направлено засобами електронного зв`язку до ІНФОРМАЦІЯ_1 заяву щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі абз. 3, 6 ч.1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та уточнення облікових даних, відповідно до вимог абз. 6 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
05 серпня 2024 року представник позивача звернувся з адвокатським запитом до ІНФОРМАЦІЯ_5 щодо розгляду заяв позивача від 07.06.2024 року та 16.07.2024 року.
09 серпня 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_3 листом №8563 повідомив про те, що під час дії військового стану електрона мережа документообігу з відкритим доступом, використовується лише для внутрішнього документообігу. Вхідні файли з невідомих адрес не відкриваються через загрозу витоку інформації. Згідно п. 3 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовий обов`язок включає: взяття громадян на військовий облік; дотримання правил військового обліку. В Правилах військового обліку призовників, військовозобов`язаних га резервістів, який затверджений Постановою КМУ від 30.12.2022 року № 1487) встановлено: в пп. 1 п.1 призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні перебувати на військовому обліку за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані СБУ у Центральному управлінні або регіональних органах СБУ (далі - органи СБУ), військовозобов`язані розвідувальних органів у відповідному підрозділі розвідувального органу). Відповідно до пункту 58 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою КМУ від 16.05.2024 року № 560, за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу заяву за формою, визначеною у додатку 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5. Далі, для продовження строку дії відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язаний з виданням Указу Президента України про продовження строку проведення мобілізації подає (надсилає) на розгляд комісії заяву у паперовій або електронній формі, зокрема, у разі технічної реалізації засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста (пункт 60 Постанови КМУ №560). Отже, для оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації перше подання заяви на розгляд голові комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки військовозобов`язаним, який перебуває на військовому обліку в відповідному ТЦК та СП, має відбуватися тільки за особистою явкою.
23 серпня 2024 року позивачем подано до ІНФОРМАЦІЯ_1 заяву про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі абз. 3, 6 ч.1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», із додаванням наступних документів: паспорт громадянина України ОСОБА_1 ; паспорт громадянки України ОСОБА_6 ; свідоцтво про шлюб від 28.08.2009; свідоцтво про народження ОСОБА_7 ; свідоцтво про народження ОСОБА_3 ; свідоцтво про народження ОСОБА_8 ; довідку про реєстрацію ОСОБА_8 громадянкою України; посвідчення батьків багатодітної сім`ї; консультативний висновок НДСЛ "Охматдит" від 01.10.2021; виписку з медичної карти стаціонарного хворого ДЛ-5 від 27.01.2021.
29 серпня 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_3 листом №1/9471 надав відповідь на заяву позивача від 23.08.2024 року, зазначивши аналогічні підстави відмови у наданні відстрочки, які були вказані у листі №8563 від 09.08.2024 року.
Не погоджуючись з такою бездіяльністю відповідачів, щодо не розгляду заяви від 23.08.2024 року про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі абз.3, 6 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та не прийняття відповідного рішення, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.
Відповідно до статті 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.
Згідно з статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Статтею 1 Закону України від 06.12.1991р. №1934-ХІІ «Про Збройні Сили України» передбачено, що Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.
Статтею 5 Закону України від 06.12.1991р. №1934-ХІІ «Про Збройні Сили України», визначено, що особовий склад Збройних Сил України складається з військовослужбовців і працівників Збройних Сил України.
За визначенням ч.1 ст.2 Закону України від 25.03.1992р. №2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Частиною 3 статті 1 Закону України від 25.03.1992р. №2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що військовий обов`язок включає, зокрема, прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу.
Відповідно до ч.2 ст.1 Закону України від 25.03.1992р. №2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Згідно з ч.7 ст.1 Закону України від 25.03.1992р. №2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом.
Указом Президента України від 24.02.2022р. №64/2022 в Україні було введено воєнний стан, який з урахуванням Закону України від 22.05.2022р. №2263-ІХ.
Указ Президента України від 24.02.2022р. №65/2022 "Про загальну мобілізацію" був затверджений Законом України від 03.03.2022р. №2105-ІХ і з урахуванням Закону України від 22.05.2022р. №2264-ІХ.
На момент розгляду вказаної адміністративної справи правовий режим воєнного стану в Україні продовжено та не скасовано, а відповідно під час розгляду справи застосуванню підлягає законодавство, що регулює порядок призову на військову службу по мобілізації в умовах воєнного стану.
Згідно зі статтею 1 Закону України від 21.10.1993р. №3543-ХІІ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України від 21.10.1993р. №3543-ХІІ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» зміст мобілізаційної підготовки включає, зокрема, військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів; підготовку та накопичення військово-навчених людських ресурсів призовників, військовозобов`язаних та резервістів для комплектування посад, передбачених штатами воєнного часу.
За змістом ч.5 ст.22 Закону України від 21.10.1993р. №3543-ХІІ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.
Відповідно до абз. 3 та 6, ч. 1 ст. 23Закону України від 21.10.1993р. №3543-ХІІ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: жінки та чоловіки, на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років, крім тих, які мають заборгованість із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці, а також жінки та чоловіки, опікуни, піклувальники, прийомні батьки, батьки-вихователі, які виховують дитину, хвору на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, дитину, яка отримала тяжку травму, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги, що підтверджується документом, виданим лікарсько-консультативною комісією закладу охорони здоров`я в порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я, але якій не встановлено інвалідність.
Статтею 1 Закону України «Про оборону України» передбачено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Відповідно до ч.13 ст.2 Закону України від 25.03.1992р. №2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які призиваються або приймаються на військову службу, а також військовозобов`язані, призначені для комплектування посад за відповідними військово-обліковими спеціальностями та іншими спеціальностями в Службі безпеки України під час проведення мобілізації, проходять обов`язковий медичний огляд. Порядок проходження медичного огляду затверджується відповідно Міністерством оборони України, центральними органами виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють керівництво військовими формуваннями, Службою безпеки України, Службою зовнішньої розвідки України за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я. Перелік військово-облікових спеціальностей затверджується Міністерством оборони України, а інших спеціальностей в Службі безпеки України - Головою Служби безпеки України.
Згідно з ч.5 ст.33 Закону України від 25.03.1992р. №2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Згаданий вище Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затверджений постановою КМУ від 30.12.2022р. 1487 (далі за текстом - Постанова №1487).
Відповідно до п.2 Постанови №1487 військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Він полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо: фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками; здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами; подання відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Відповідно до п.3 Постанови №1487 військовий облік ведеться з метою визначення наявних людських мобілізаційних ресурсів та їх накопичення для забезпечення повного та якісного укомплектування Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення (далі - інші військові формування) особовим складом у мирний час та в особливий період.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 33 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний.
Згідно з ч. 5 цієї статті Закону, військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Персонально-якісний облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачає облік відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Ведення персонально-якісного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів покладається на відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (ч. 1 ст. 34 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»).
Відповідно до пункту 58 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 р. № 560 (в редакції, яка діяла на момент спірних правовідносин 21.08.2024 року) (далі Постанова №560), передбачено, що за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу заяву за формою, визначеною у додатку 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5. Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації.
Згідно із абз. 8 п. 60 Постанови №560 відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації надається на строк дії відповідних законних підстав, але не більш як на строк проведення мобілізації, встановлений Указом Президента України. У разі продовження строку проведення мобілізації перевірка підстав у військовозобов`язаного на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, крім підстав, зазначених у пункті 2 частини першої, пунктах 3, 4, 5 частини третьої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», здійснюється за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Відповідно до абз. 3, 4, 5, 10 та 11 п. 60 Постанови №560 передбачено, що для продовження строку дії відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язаний з виданням Указу Президента України про продовження строку проведення мобілізації подає (надсилає) на розгляд комісії заяву у паперовій або електронній формі, зокрема, у разі технічної реалізації засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста.
Про прийняте комісією рішення повідомляється засобами телефонного, електронного зв`язку або поштою заявнику не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення.
У разі позитивного рішення військовозобов`язаному надається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою, визначеною у додатку 6 цього Порядку.
У разі відмови у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляють письмово із зазначенням причин відмови за формою, визначеною у додатку 7 цього Порядку. Таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку.
У разі неможливості провести перевірку у військовозобов`язаного підстав для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів територіальний центр комплектування та соціальної підтримки повідомляє про необхідність надання відповідних підтвердних документів.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» від 16 березня 2017 року № 1951-VIII (далі, - Закон №1951-VIII) єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) - інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.
Основними завданнями Реєстру є: 1) ідентифікація призовників, військовозобов`язаних, резервістів та забезпечення ведення військового обліку громадян України;2) інформаційне забезпечення комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань особовим складом у мирний час та в особливий період; 3) інформаційне забезпечення громадян України, у тому числі осіб, звільнених з військової служби, які мають право на пенсію, та членів сімей загиблих військовослужбовців відомостями щодо виконання ними військового обов`язку (ч. 1 ст. 2 Закону № 1951-VIII).
Права та обов`язки призовників, військовозобов`язаних та резервістів визначені статтею 9 Закону № 1951-VIII, до яких віднесено, що призовник, військовозобов`язаний та резервіст має право: 1) отримувати інформацію про своє включення (невключення) до Реєстру та відомості про себе, внесені до Реєстру, в тому числі через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста; 2) звертатися в порядку, встановленому адміністратором Реєстру, до відповідного органу ведення Реєстру з мотивованою заявою щодо неправомірного включення (невключення) до Реєстру запису про себе, виправлення недостовірних відомостей Реєстру.
Надання громадянам України інформації відповідно до статті 9 цього Закону здійснюється згідно з Порядком ведення Реєстру, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та/або шляхом електронної інформаційної взаємодії через інформаційні (інформаційно-комунікаційні) системи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері цифровізації, відповідно до законодавства про електронну інформаційну взаємодію (ч. 4 ст. 14 Закону № 1951-VIII).
Суд встановив, що на дату виникнення спірних правовідносин діяв Порядок ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджений наказом Міністерства оборони України від 28.03.2022 року № 94 (Наказ втратив чинність 22.08.2024 року на підставі Наказу Міністерства оборони № 478 від 16.07.2024) (далі,- Порядок № 94).
Відповідно до п. 1 розділу І Порядку № 94, цей Порядок встановлює процедури збирання, зберігання, обробки та використання відомостей Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр).
Згідно з п. 6 розділу ІІІ Порядку № 94, збирання відомостей здійснюється органами ведення Реєстру на підставі відомостей, що подаються органу ведення Реєстру особисто призовниками, військовозобов`язаними та резервістами, органами виконавчої влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями, закладами освіти незалежно від підпорядкування і форми власності, ТЦК та СП, військовими частинами.
Відповідно до п. 9 розділу ІІІ Порядку № 94, виправлення недостовірних відомостей Реєстру, а також включення (не включення) до Реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, у тому числі осіб, звільнених з військової служби, які мають право на пенсію, здійснюється за результатами розгляду їхньої мотивованої заяви із зазначенням підстав, передбачених законодавством, яка подається до органів ведення Реєстру.
Отримання призовником, військовозобов`язаним та резервістом інформації про своє включення (не включення) до Реєстру та відомості про себе, внесені до Реєстру, здійснюється після особистого звернення та письмового запиту (в якому вказується прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), місце проживання (місце перебування) і реквізити документа, що посвідчує особу, яка подає запит) до органу ведення Реєстру або в електронному вигляді через Єдиний державний веб-портал електронних послуг, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері цифровізації. (п. 12 розділу ІІІ Порядку № 94).
Порядок внесення та актуалізація відомостей Реєстру регулюється розділом ІУ цього Порядку, відповідно до якого п. 2 якого актуалізація (внесення змін) відомостей Реєстру здійснюється: в електронному режимі - шляхом інформаційної взаємодії між Реєстром та інформаційно-телекомунікаційними системами, реєстрами, базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи; у ручному режимі- шляхом внесення призначеною відповідальною особою за ведення Реєстру відомостей до електронних форм облікових карток призовників, військовозобов`язаних та резервістів, відповідно до нормативно-правових актів з питань ведення військового обліку.
Згідно з п. 3 розділу ІУ Порядку № 94, верифікація персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних та резервістів, що вони надають особисто, з базою даних Реєстру здійснюється призначеними відповідальними особами за ведення Реєстру відповідно до покладених на них обов`язків.
Відповідно до п. 18 розділу ІІ Порядку № 94 призначена відповідальна особа за ведення Реєстру відповідно до покладених на неї обов`язків здійснює:
внесення відомостей до електронних форм облікових карток призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідно до нормативно-правових актів з питань ведення військового обліку, взяття (зняття) на військовий облік з перевіркою відповідності персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних та резервістів з існуючими обліковими даними;
внесення змін до персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних та резервістів на підставі відомостей органів виконавчої влади, інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, закладів освіти незалежно від підпорядкування і форми власності, ТЦК та СП, військових частин, а також відомостей, що подаються органу ведення Реєстру призовниками, військовозобов`язаними та резервістами;
верифікацію персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних або резервістів, у тому числі осіб, звільнених з військової служби, які мають право на пенсію;
перегляд та друк облікових документів, звітів та статистичних відомостей Реєстру відповідного ТЦК та СП, Центрального управління СБУ та відповідного регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу СЗРУ.
Таким чином, сукупний аналіз положень Порядку № 94 доводить, що відповідальні особи за ведення Реєстру уповноважені на верифікацію персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних або резервістів.
Відповідно до п. 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11.04.2024 року № 3633-ІХ установлено, що під час дії Указу Президента України "Про загальну мобілізацію" від 24 лютого 2022 року № 65/2022, затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про загальну мобілізацію" від 3 березня 2022 року № 2105-IX: громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані: у разі перебування на території України - шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності); у разі перебування за кордоном - шляхом повідомлення на офіційну електронну адресу або на офіційний номер телефону, які зазначені на офіційному сайті територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).
Матеріалами справи підтверджено, що в Єдиному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг» станом на 16.07.2024 року міститься інформація про оновлення позивачем персональних даних.
Також у матеріалах справи міститься роздруківка з мобільного додатку «Резерв +», з якої вбачається, що позивач перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 , та дата проходження ВЛК 25.05.2001 року, і прийнято рішення, що позивач «Непридатний в мирний час, обмежено придатний у воєнний час».
Суд зауважує, що 21.03.2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» № 3621-IX, яким у Законі України «Про військовий обов`язок і військову службу», виключено поняття «в мирний час, обмежено придатний у воєнний час…».
Відповідно до ч. 2 Прикінцевих і перехідних положень Закону № 3621-IX установлено, що громадяни України, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом, протягом дев`яти місяців з дня набрання чинності цим Законом підлягають повторному медичному огляду з метою визначення придатності до військової служби.
Отже, матеріалами справи підтверджується, що персональні дані позивача потребують уточнення та відповідно до положень Постанови №560, йому необхідно звернутися до ТЦК за місцем реєстрації або постійного проживання для уточнення даних.
Також матеріалами справи підтверджено, що позивач звернувся до відповідача із заявою про надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі абз. 3 та 6 ч. 1 ст. 23 Закону №3543-ХІІ засобами електронного зв`язку та надалі поштового.
Суд зазначає, що з урахуванням того, що позивачем не підтверджено звернення особисто до відповідача для уточнення персональних даних та, перший раз надання заяви про відстрочку, суд приходить до висновку, що позивачем не дотримано процедуру подання та оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.
Крім того, аналіз вищенаведених нормативно-правових актів дає підстави вважати, що для оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, перше подання заяви на розгляд голові комісії районного (міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки військовозобов`язаним, який перебуває на військовому обліку в відповідному територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, відбуватися тільки за особистою явкою та за умови постановки на військовий облік і уточнення персональних даних, як того вимагає Закон № №2232-ХІІ, Постанова №1487 та Постанова №560.
Суду не надано докази наявності у відповідача інших альтернативних реєстрів, з яких він міг отримати достовірну інформацію щодо військово-облікових даних стосовно позивача.
Водночас, суд враховує, що виходячи з аналізу нормативно - правових актів якими регулюються спірні правовідносини щодо прийняття/проходження військової служби, військовий облік, військовий обов`язок і військову службу, мобілізаційну підготовку та мобілізацію встановлено, що особливість ведення військового обліку виражається, серед іншого, в тому, що переважна більшість заходів, які проводяться, стосуються особисто призовника, військовозобов`язаного чи резервіста і не передбачають можливості його участі дистанційно чи через адвоката.
Відтак, уточнення персональних даних, надання (оформлення) відстрочки від призову на військову службу, під час мобілізації, можливе тільки за особистою участю військовозобов`язаного, в даному випадку позивача. Іншими словами, проходження публічної служби, а так само призов на службу чи відстрочка не може відбуватись дистанційно, як і проходження ВЛК для визначення ступеню придатності.
Отже, суд дійшов висновку, що позивачем не дотримано порядок отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, встановлений чинним законодавством.
Тому, надаючи оцінку таким діям відповідачів, виходячи із сукупного аналізу положень Порядку № 94, суд доходить висновку, що відповідачі правомірно запропонували позивачу з`явитися особисто для внесення даних в єдиний електронний реєстр «Оберіг».
Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.
Окрім того, суд згідно з ч.4 ст.9 КАС України обтяжений законодавцем обов`язком встановити об`єктивну істину у кожному спорі за власною ініціативою безвідносно до стану виконання учасниками справи - сторонами спору згаданого вище процесуального обов`язку.
У силу правових висновків постанови Верховного Суду від 06.06.2024р. у справі №400/1217/23: 1) Обов`язок позивача доводити обставини, на які він посилається на обґрунтування своїх доводів, є ключовим аспектом принципу змагальності та рівності в судовому процесі; 2) Позивач не може будувати власну позицію на тому, що вона є доведеною, допоки інша сторона не надасть доказів на її спростування (концепція негативного доказу), оскільки такий підхід нівелює саму сутність принципу змагальності; 3) обов`язок доведення обставин, на яких ґрунтуються їх вимоги та заперечення, у рівній мірі покладається на обох сторін. Кожна сторона повинна довести факти, на які вона посилається. При цьому підставу позову повинен довести саме позивач. Позивач повинен подати докази, на яких ґрунтуються його вимоги разом з поданням позовної заяви. В разі неможливості самостійно представити такі докази, позивач повинен про це повідомити суд та зазначити причини, з яких доказ не може бути подано. Крім того, позивач вправі подати до суду клопотання про витребування доказів, із зазначенням причини неможливості самостійного їх представлення та наведенням вжитих ним для цього заходів.
Суд також зазначає, що частиною 1 ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
В ході розгляду справи позивачем не було наведено належними доказами протиправності бездіяльності відповідачів щодо не розгляду заяви від 23.08.2024 року про надання відстрочки від мобілізації на особливий період, у зв`язку із чим, позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Відповідно до вимог ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судовий збір не підлягає відшкодуванню.
На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 9, 72-90, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до відповідача-1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_5 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), відповідача-2 Комісії з питань розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу при ІНФОРМАЦІЯ_2 (місцезнаходження: АДРЕСА_6 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, передбачені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Тулянцева