Справа № 399/408/25
Суддя: Лях М. М.
Дата ухвалення: 2025-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 399/408/25
Провадження № 2-а/399/20/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

03 червня 2025 року смт Онуфріївка

Онуфріївський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Лях М.М., за участі секретаря судових засідань Гриценко Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Онуфріївка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 , про скасування постанови № 44/25 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 08.04.2025 року, що винесена начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Свій позов мотивував тим, що 24 квітня 2025 року поштою він отримав копію постанови № 44/25 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 08.04.2025, що винесена начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ознайомившись з цією постановою, він дізнався про те, що на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згаданою постановою встановлено: « ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у ході проведення оповіщення за призовом під час загальної мобілізації в особливий період, згідно Указу Президента України «Про загальну мобілізацію», Указу Президента України «Про введення воєнного стану», Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» викликався повісткою № 1891987, оповіщення про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_1 здійснювалось засобами поштового зв`язку, лист повернувся з відміткою працівника Укрпошти: «відсутній за вказаною адресою», у визначений строк 26.01.2025 року не з`явився, без зазначення поважних причин та не надав підтверджуючих документів про причини неявки. У результаті чого він порушив вимоги ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП, але прибув самостійно до другого відділу, де був складений протокол про адміністративне правопорушення № 44/25 від 02.04.2025 року.»

Зазначену вище постанову вважає протиправною, як таку, що винесена з суттєвими порушеннями встановленого законом порядку, з огляду на наступне.

По-перше, відповідач і не міг врахувати обставини заявлені в протоколі, оскільки, позбавив позивача можливості прийняти участь в розгляді справи і надати відповідні докази та пояснення. Оскаржувана постанова не містить посилань на конкретні факти та докази, на підставі яких відповідач міг би врахувати його особу, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Таким чином, оскаржувана постанова ухвалена з порушенням статей 23 та 33 КУпАП, що свідчить про її неправомірність.

При цьому, відповідач не навів в оскаржуваній постанові мотивів, з яких він виходив, накладаючи на нього стягнення. Наведене також свідчить і про те, що за своїм змістом оскаржувана постанова є не повною та не відповідає частині 2 статті 283 КУпАП, що також свідчить про її неправомірність.

По-друге, в порушення зазначеної норми, оскаржувана постанова не містить відомостей про те, за яких конкретно обставин ним, на думку відповідача, було вчинене адміністративне правопорушення.

Звинувачуючи позивача у тому, що він не з`явився за викликом по повістці, в оскаржуваній постанові відповідач не заначив дату, коли повістка вважається врученою, не навів доказів того, що він був обізнаний про те, що у відділенні зв`язку на нього чекала повістка, а він умисно її не забрав. Обвинувачення в оскаржуваній постанові сформульоване таким чином, що він умисно не забрав повістку. Але, це можливе лише за умови, якщо він був обізнаний про те, що на його ім`я надійшло поштове відправлення і що воно чекає на нього у відділенні зв`язку. Отже, такий висновок відповідача має ґрунтуватися на конкретних доказах, що підтверджують факт його обізнаності. Про такі докази в оскаржуваній постанові не йдеться. Отже, їх не існує.

Так само, оскаржувана постанова не містить і посилань на докази, що свідчать про його неявку по повістці до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Позивач не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні адміністративного правопорушення. Обов`язок довести факт вчинення ним правопорушення цілком і повністю покладається на відповідача. Позивач не визнає обвинувачення у вчиненні зазначеного правопорушення.

По-третє, відсутні підстави застосування статті 210-1 КУпАП.

Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення № 44/25 від 02.04.2025 позивачу було повідомлено про те, що метою виклику за повісткою було уточнення військово-облікових даних. Саму повістку він не бачив, але якщо це дійсно так, тоді, вважає за необхідне звернути увагу суду на наступне на вимоги КУпАП України, а саме ст. 9, 7, 245, 235 КУпАП України.

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію (у т.ч. передбачені ст.ст. 210, 210-1 КУпАП).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12.05.2020 у справі № 513/899/16-а.

Частиною 1 статті 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а частиною 3 цієї статті - за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Відповідно до Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Позивач тривалий час перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_5 (номер в реєстрі «Оберіг» 7), отже, відповідач володіє щодо позивача певними обліковими даними, зокрема: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків, адреса проживання, номер телефону, адреса електронної пошти. Це підтверджується його електронним військово-обліковим документом.

Свої військово-облікові документи він уточнив вчасно, що підтверджується відповідною відміткою у його електронному військово- обліковому документі. Отже, були відсутні правові підстави та будь-яка обґрунтована необхідність викликати його до ІНФОРМАЦІЯ_4 з метою уточнення даних. По суті, виклик на 26.01.2025 повісткою для уточнення даних, тобто, без причини, може кваліфікуватися, як зловживання з боку ІНФОРМАЦІЯ_4 своїм становищем.

Як в оскаржуваній постанові не зазначено, які саме конкретно відомості про себе (персональні дані) він мав би уточнити (мета виклику), а отже, не в повному обсязі викладено суть (об`єктивну сторону) адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, що не відповідає наведеним вище вимогам.

По-четверте, відповідно до примітки до ст. 210 КУпАП, положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Таким чином, законодавець чітко визначив умову, за якої положення ст. 210 КУпАП не застосовуються - за відсутності можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами, базами даних, держателями (розпорядниками) яких є державні органи.

Електронна інформаційна взаємодія, у тому числі надання відповідних відомостей, між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами, базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною, здійснюється відповідно до законів України «Про публічні електронні реєстри», «Про розвідку» та в порядку, визначеному Держателем Реєстру спільно з відповідним державним органом.

Якщо метою виклику по повістці було уточнення даних, то відповідачем не вказано в оскаржуваній постанові, які саме відомості (персональні дані) не були оновлені ним і не могли бути одержані самостійно відповідачем по справі шляхом електронної інформаційної взаємодії.

В оскаржуваній постанові не вбачається того, що відповідачем вживалися якісь заходи щодо отримання його персональних відомостей в порядку електронної інформаційної взаємодії, і що внаслідок проведених заходів такі відомості отримати не вдалося. Отже, у відповідача не було законних підстав застосувати до нього частину 3 статті 210 КУпАП.

По-п`яте, відповідач невірно кваліфікував правопорушення. Звинувачуючи позивача у порушенні приписів частини першої ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», що, на думку відповідача, полягало у неявці по повістці, відповідач притягнув його до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210 КУпАП, що встановлює відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, вчинене в особливий період.

Натомість, не визнаючи своєї провини у вчиненні адміністративного правопорушення, ствердив, що описані дії мають кваліфікуватися за частиною 3 статті 210-1 КУпАП - порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період.

Навіть, якби відповідачем і був би доведений факт його неявки по повістці, такі дії не створюють складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210 КУпАП. Отже, адміністративне стягнення у вигляді штрафу накладене на нього за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною З статті 210 КУпАП - накладене протиправно.

По-шосте, позивач був позбавлений відповідачем права на захист під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 44/25 від 02.04.2025, розгляд справи про адміністративне правопорушення був призначений на 15 год. 00 хв. 08 квітня 2025 року у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Позивач прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 у призначений день та час для участі у справі про адміністративне правопорушення. Але, черговий його не впустив до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_4 , пославшись на те, що у них дуже велика черга, людей у черзі більше, ніж вони фізично можуть прийняти, тому справа буде розглянута без нього, а йому просто направлять копію постанови поштою. Всі вимоги позивача впустити і дати можливість прийняти особисту участь у розгляді справи були проігноровані.

Отже, відповідач розглянув справу про адміністративне правопорушення за його відсутності. Таким чином, він був позбавлений можливості вжити хоча б якихось заходів на свій захист, зокрема, надати пояснення, докази та скористатися професійною правничою допомогою.

Ця обставина свідчить про те, що оскаржувана постанова була ухвалена з суттєвими порушеннями встановленого порядку, під час розгляду справи відповідач знехтував усіма його правами, як особи яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема, і правом на захист, фактично позбавивши його цих прав. Порушив принцип змагальності. Це свідчить про протиправність оскаржуваної постанови.

Наведене свідчить про те, що відповідачем не дотримана процедура розгляду справи про адміністративне правопорушення, що визначена ст. 279 КУпАП та порушено право позивача на ознайомлення з матеріалами справи, право давати пояснення та подавати докази, право на захист, під час винесення оскаржуваної постанови були порушені норми діючого законодавства, які гарантують позивачу, як особі, яка притягається до адміністративної відповідальності право на об`єктивний та справедливий розгляд справи.

Враховуючи те, що оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення була ухвалена щодо нього з суттєвими порушеннями встановленого законом порядку, вважає, що найбільш ефективним способом захисту його права буде скасування рішення суб`єкта владних повноважень і закриття справи про адміністративне правопорушення.

Виходячи з того, що він не приймав участі у розгляді справи про адміністративне правопорушення з тієї причини, що не був допущений до цього відповідачем, а про існування оскаржуваної постанови йому стало відомо лише 24.04.2025, тобто вже поза межами десятиденного строку на оскарження, який сплив 18.04.2025, він не мав можливості оскаржити її раніше з додержанням встановленого законом строку.

Оскільки обставини через які він пропустив строк не залежали від його волі, вважає, що строк на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення пропущений ним з поважної причини, тому змушений звернутися до суду з клопотанням про його поновлення.

На підставі вище викладеного, просить суд поновити строк позивачу на оскарження постанови № 44/25 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 08.04.2025 року, що винесена начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності позивача, скасувати постанову № 44/25 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 08.04.2025, що винесена начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності позивача та закрити справу про адміністративне правопорушення та стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань усі понесені ним судові витрати.

Ухвалою суду від 01 травня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до розгляду по суті.

20 травня 2025 року до Онуфріївського районного суду Кіровоградської області ІНФОРМАЦІЯ_4 надійшов відзив на позовну заяву про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. відзив обґрунтувано наступним.

З початком військової агресії Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статі 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану», Указу Президента України від 24.02.2022 року № 69 «Про загальну мобілізацію» в Україні введено воєнний стан та оголошено загальну мобілізацію.

Військовозобов`язаний ОСОБА_1 , у ході проведення оповіщення за призовом під час загальної мобілізації в особливий період, згідно Указу Президента України «Про загальну мобілізацію», Указу Президента України «Про введення воєнного стану», Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» викликався повісткою № 1891987 на 26.01.2025 року, оповіщення про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_1 здійснювалось засобами поштового зв`язку, лист повернувся з відміткою працівника Укрпошти «відсутній за вказаною адресою», у визначений строк 26.01.2025 року не з`явився, без зазначення поважних причин та не надав підтверджуючих документів про причини неявки. У результаті цього він порушив вимоги ч.3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210 КУпАП.

Згідно вимог ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», визначено, що у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк. У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Лист з повісткою № 1891987, адресований ОСОБА_1 повернувся до другого відділу з відміткою працівника Укрпошти «відсутній за вказаною адресою». Згідно пункту 82 Постанови КМУ від 05.03.2009 року № 270 «Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку» рекомендовані листи з позначкою «Повістка ТЦК» під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК».

Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК», працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за зазначеною адресою», яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника. Тому лист і повернувся до ІНФОРМАЦІЯ_4 з відміткою «адреса і відсутній за зазначеною адресою», було прийнято рішення подавати звернення до поліції на доставления правопорушника.

Військовозобов`язаний ОСОБА_1 був поданий у електронному зверненні через АІТС «Оберіг» № Е1357737 від 05.02.2025 року на поліцію з приводу його неявки за повісткою № 1891987, для його доставления до ІНФОРМАЦІЯ_1 та складення протоколу про адміністративне правопорушення. 02.04.2025 року військовозобов`язаний ОСОБА_1 самостійно з`явився до ІІ відділу, був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП.

Під час складання протоколу ОСОБА_1 добровільно надавалися персональні дані. Громадянинові ОСОБА_1 також було роз`яснено зміст статті 210 КУпАП, вимоги законодавства про прибуття за повісткою, належне оповіщення, також роз`яснено зміст статтей 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, повідомлено про те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 08.04.2025 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 . Позивачу було видано примірник протоколу, про що свідчить підпис особи у відповідному місці в протоколі. В поясненнях гр. ОСОБА_1 вказав, що «повістку не отримував...», не змінював місце проживання.

Згідно п. 41 Постанови КМУ від 16 травня 2024 р. № 560 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центр комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є: 1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки; 2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:

день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальним центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Так як повістка була надіслана ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку, а він не повідомляв іншої адреси свого місця проживання, і повістка повернулася з відміткою працівника Укрпошти «відсутній за вказаною адресою», то він вважається належним чином оповіщений про виклик до районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Військовозобов`язаний був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, про що зазначено в протоколі, клопотань про відкладення справи не надсилав, особисто на розгляд справи не прибував, оскільки відсутній запис в книзі відвідувачів ІНФОРМАЦІЯ_4 про його прибуття.

Тож начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 полковником ОСОБА_3 08.04.2025 року було винесено рішення по справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладено штраф у сумі 17000 грн. Постанова по справі була направлена позивачу супровідним листом за допомогою поштового зв`язку, про що свідчить лист другого відділу № 1036 від 14.04.2025 року, квитанція про відправку листа, повернуте поштове повідомлення про отримання ОСОБА_1 постанови 26.04.2025 року.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Про місце, дату і час розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надіслав клопотання про розгляд справи без його участі, оскільки не має можливості прибути в засідання, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_4 Лимонченко Т.І. в судове засідання не з`явилася про місце, дату і час розгляду справ була повідомлена належним чином. Клопотань та заяв про розгляд справи без її участі та про відкладення розгляду справи не надходило. До суду подала відзив на позовну заяву, в якій просила в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини.

Згідно із ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Відповідно до абз. 7 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Відповідно до п. 2 ч. 1 Додатку 2 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Положеннями статті 235 КУпАП встановлено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до статей 7, 8 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності та ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Положеннями статті 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 235 КУпАП, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Положеннями статті 280 КУпАП закріплено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по-батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по-батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ч. 1 ст. 210-1 КУпАП, порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З аналізу вищезазначених правових норм у контексті спірних правовідносин слідує, що для висновку щодо правомірності оскаржуваної постанови необхідно встановити: факт отримання позивачем повістки для необхідності з`явитися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки; факт відповідності змісту повістки вимогам законодавства; наявність поважних причин неприбуття позивача до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк, визначений у повістці.

Судом встановлено що, згідно паспорту громадянина України серія НОМЕР_1 , виданий Орджонікідзевським РВХМУУМВС України в Харківській області від 11.12.2000 року ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 є громадянином України /а.с. 16/.

Відповідно до пп. 2 п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є, зокрема, у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:

-день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора

-день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;

-день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Лист з повісткою № 1891987, адресований ОСОБА_1 повернувся до другого відділу з відміткою працівника Укрпошти «відсутній за вказаною адресою»/а.с. 52, 53/.

Отже, після набрання чинності змінами до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560, особа вважається належним чином повідомленою про необхідність явки до ТЦК, якщо повістка про виклик згенерована в електронному вигляді, підписана кваліфікованим підписом керівника ТЦК, направлена рекомендованим листом з описом вкладення за адресою, повідомленою військовозобов`язаним під час оновлення облікових даних, однак не була отримана військовозобов`язаним, про що працівниками Укрпошти проставлено відмітку «відсутність адресата за вказаною адресою».

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності за неявку до ТЦК необхідна сукупність обставин: 1) направлення судової повістки за адресою, повідомленою військовозобов`язаним під час оновлення даних чи адресою реєстрації військовозобов`язаного, та 2) відомості про спробу вручити таку повістку особі, що матиме наслідком або вручення повістки без подальшої явки, або не вручення з причин відмови отримати повістку, або з причин відсутності адресата за такою адресою.

Згідно протоколу № 44/25 про адміністративне правопорушення від 02.04.2025 року, ОСОБА_1 , 26.01.2025 року о 09 год. 00 хв. не з`явився за повісткою № 1891987 до ІНФОРМАЦІЯ_4 без поважних причин під час воєнного стану, чим порушив ч. 3 ст. 210 КУпАП України, проте в поясненнях зазначив, що повістку не отримував, свої дані регулярно оновлював в ІНФОРМАЦІЯ_5 /а.с. 49/.

На адресу ОСОБА_1 було направлено листа з постановою № 44/25 від 08.04.2025 року /а.с 21-23/ відповідно до копії конверту штрих № 251, трекінгу укрпошти № 251 постанова була отримана 29.04.2025 року, що у відповідності ст. 285 КУпАП України призвело до порушенення строків на оскарження постанови /а.с. 19-20/.

Згідно додатку «Резерв+» військово-облікових документів у громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вчасно уточненні дані від 21.06.2024 року /а.с. 24/.

Відповідно до копії справи № 44 про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вчинив правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП, про що була складена постанова № 44/25 від 08.04.2025 року. Згідно копії повістки № 1891987, ОСОБА_1 мав звернутись до ІНФОРМАЦІЯ_5 26.01.2025 року об 09 год. 00 хв. для уточнення даних /а.с. 53/.

Судом встановлено, що постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 полковника ОСОБА_3 , № 44/25 від 08.04.2025 року за фактом того, що громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у ході проведення оповіщення за призовом під час загальної мобілізації в особливий період, згідно Указу Президента України «Про загальну мобілізацію», Указу Президента України «Про введення воєнного стану», Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» викликався повісткою № 1891987, оповіщення про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_6 здійснювалось засобами поштового зв`язку, лист повернувся з відміткою працівника Укрпошти «відсутній за вказаною адресою», у визначений строк 26.01.2025 року не з`явився, без зазначення поважної причини та не надав підтверджуючих документів про причини неявки, у результаті чого порушив вимоги ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», тим самим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП України, та накладено штраф у розмірі 17000 грн., але прибув самостійно до другого відділу, де був складений протокол про адміністративне правопорушення № 44/25 від 02.04.2025 року. В постанові відсутні відомості про ознайомлення з її змістом, отримання вказаної постанови громадянином ОСОБА_1 /а.с. 54-55/.

У конкретній справі судова повістка безпосередньо ОСОБА_1 вручена не була. Проте, працівниками пошти здійснювалася спроба вручити повістку про виклик до ТЦК; проставлення відмітки «Відсутність адресата за вказаною адресою» може вважатися належним повідомленням позивача про необхідність явки до ТЦК відповідно до пункту 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560.

За відсутності поважних причин неявки до ТЦК за повісткою, військовозобов`язаний вважається таким, що не з`явився за викликом; неявка містить склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено частиною 3 статті 210-1 КУпАП.

Таким чином, суд приходить до висновку, що викладені позивачем аргументи є необґрунтованими, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

У зв`язку з тим, що у задоволенні позову необхідно відмовити, витрати позивача зі сплати судового збору у справі залишити за останнім.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом.

Статтею 289 КУпАП встановлено, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Судом встановлено, що позивачем протокол № 44/2025 про адміністративне правопорушення з повідомленням про розгляд справи отриманий 02.04.2025 року. Постановою по справі про адміністративне правопорушення начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 8 квітня 2025 року, позивач притягнутий до адміністративної відповідальності, однак розгляд справи відбувся без його участі. При цьому позивачу стало відомо про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення стягнення 26.04.2025 року.

Обставини, що наведені позивачем в заяві про поновлення строків для звернення до суду є поважними, а відтак цей строк підлягає поновленню.

Керуючись ст.ст. 245-246, 251, 268, 283 КУпАП, ст.ст. 2, 9, 72-77, 241-246, 250, 286, 295 КАС України,

вирішив:

Поновити ОСОБА_1 строк на звернення до суду з позовом про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду через Онуфріївський суд Кіровоградської області протягом десяти днів з дня складення судового рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Лях