Справа № 140/6670/25
Суддя: Мачульський Віктор Володимирович
Дата ухвалення: 2025-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у задоволенні клопотання

15 липня 2025 року ЛуцькСправа № 140/6670/25
Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Мачульського В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження клопотання представника Військової частини НОМЕР_1 про залишення без розгляду позовну заяву в частині позовних вимог в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:

1) Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не видачі ОСОБА_1 установленого зразка довідку про отримання 09.05.2022 року тяжкого поранення (Довідка ф. 5) та зобов`язати видати позивачу Довідку ф. 5 установленого зразка про отримання 09.05.2022 року тяжкого порання.

2) Визнати протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо неналежної організації розгляду звернення позивача, оформленого заявою від 21.03.2025 року, зареєстрованого урядовим контактним центром за вх. № БО-18623921 від 21.03.2025 року та зобов`язати належним чином організувати розгляд заяви від 21.03.2025 року.

3) Визнати протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо неналежної організації розгляду звернення позивача, оформленого скаргою від 13.04.2025 року, зареєстрованого УКЦ за вх. № БО-18715040 від 13.04.2025 року та зобов`язати належним чином організувати розгляд скарги від 13.04.2025 року.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 27.06.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, її розгляд визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

09.07.2025 року від представника відповідача - Військової частини НОМЕР_1 надійшло клопотання про залишення позову без розгляду, яке обгрунтоване тим, що позивачем пропущений строк звернення до суду з даним позовом, оскільки перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Позивач оскаржує бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невидачі довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), за формою, визначеною додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402. Військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності (частина 1 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»). Таким чином, військова служба як державна служба особливого характеру є публічною службою, а для спорів щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби законодавець встановив місячний строк звернення до адміністративного суду. 28 травня 2022 року позивачу видана Довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) за № 319/05. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 09.06.2023 за № 164 старшого лейтенанта ОСОБА_1 виключеного із списків особового складу військової частини НОМЕР_1 . Витяг з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум позивач отримав у квітні-травні 2024 року. Проте, позовна заява товариством подана 17.06.2025 року, тобто з пропуском встановленого статтею 122 КАС України строку звернення до суду.

Відповідно до частини третьої статті 166 КАС України заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Відтак розгляд клопотання за встановленим судом порядком проведено у письмовому провадженні.

Вирішуючи питання про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду на підставі частини третьої статті 123 КАС України, суд зазначає про таке.

Статтею 55 Конституції України проголошено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до частини п`ятої статті 125 Конституції України з метою захисту прав, свобод та інтересів особи у сфері публічно-правових відносин діють адміністративні суди.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 1 частини першої статті 4 КАС України визначено, що адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист, зокрема, шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження (пункт 1 частини першої статті 19 КАС України).

Згідно з пунктом 19 частини першої статті 4 КАС України індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Предметом спору у цій справі є зокрема протиправна, на думку позивача, бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не видачі довідки про отримання травми встановленого зразка на його звернення від 21.03.2025.

В свою чергу відповідач, заявляючи клопотання про залишення позову без розгляду на підставі частин 3-4 статті 123 КАС України, стверджує, що 28.05.2022 позивачу видана Довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) за №319/05. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 09.06.2023 за № 164 старшого лейтенанта ОСОБА_1 виключеного із списків особового складу військової частини НОМЕР_1 . Витяг з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум позивач отримав у квітні-травні 2024 року. При цьому, позивач звернувся до суду із позовом лише у 17.06.2025. Зауважує, що звернення позивача до військової частини НОМЕР_1 із заявою та скаргою не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли останній почав вчиняти активні дії щодо захисту своїх прав, і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду із позовною заявою.

Відповідно до пункту частини третьої статті 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Однак, суд не погоджується з доводами представника відповідача про те, що позивачем пропущено строк звернення до суду.

Згідно з абзацом першим частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Процесуальний строк звернення до суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення (рішення про застосування штрафних санкцій) у випадку, якщо платником податків не використовувалася процедура досудового вирішення спору (адміністративного оскарження) визначається частиною другою статті 122 КАС України- становить шість місяців і обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як слідує з позовної заяви підставою звернення позивача до суду слугувала бездіяльність відповідачів щодо неналежного розгляду звернення позивача, оформленого заявою від 21.03.2025 та видачі довідки встановленого зразка.

Відтак до даних правовідносин слід застосовувати положення частин 2 статті 122 КАС України.

При цьому суд зауважує, що частиною 1 статті 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

У справі «Мушта проти України» ЄСПЛ нагадує, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.

Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем не пропущений строк звернення до суду із цим позовом, а відтак у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду слід відмовити.

Керуючись статтями 166, 238, 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена.

Суддя В.В. Мачульський