Справа № 160/16572/25
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2025-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

з питань зупинення провадження та залучення третьої особи

14 липня 2025 року Справа 160/16572/25

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Прудник Сергій Володимирович, розглянувши в порядку письмового провадження клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про зупинення провадження та залучення до участі у справі третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

05.06.2025 року (02.06.2025 року направлено засобами поштового зв`язку) до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо обчислення та виплати з 01.01.2025 року пенсії ОСОБА_1 у неповному розмірі шляхом застосування коефіцієнтів зменшення пенсії, передбачених постановою Кабінету Міністрів України "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період дії воєнного стану" від 03.01.2025 року №1;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нараховувати та виплачувати з 01.01.2025 року пенсію ОСОБА_1 , з урахуванням раніше проведених виплат без обмеження максимальним розміром, без застосування коефіцієнтів зменшення пенсії, передбачених постановою Кабінету Міністрів України "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період дії воєнного стану" від 03.01.2025 року №1 та здійснити виплату різниці між максимально нарахованим та фактично виплаченим розміром з 01.01.2025 року по день проведення перерахунку.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області і отримує пенсію відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за вислугу років від 01.01.2008 року. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.09.2024 року у справі № 160/14669/24 зобов`язано відповідача здійснити ОСОБА_1 нарахування і виплату індексації пенсії з 01.03.2024 року згідно постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 року №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш, вразливих верств населення у 2024 році» без обмеження загального розміру пенсії максимальним розміром та з урахуванням раніше виплачених сум. З 01.01.2025 року відповідачем пенсію позивачу було обраховано та виплачено із застосуванням коефіцієнтів зменшення пенсії на підставі статті 46 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік» та Постанови Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 року № 1. Представником позивача було надіслано адвокатський запит від 28.04.2025 року до відповідача щодо перерахування (нарахування) та виплати заявнику пенсії з 01.01.2025 року, застосувавши розмір пенсії, визначений на момент первинного призначення пенсії, з урахуванням раніше проведених виплат без застосування коефіцієнтів зменшений, передбачених статтею 46 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік", Постановою Кабінету Міністрів України «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період дії воєнного стану» від 03.01.2025 року №1, без обмеження пенсії максимальним розміром. Проте, листом від 30.04.2025 року №20277-16510/С-01/8-0400/25 ГУ ПФУ в Дніпропетровській області повідомило позивачу про те, що на сьогодні законодавче регулювання питання щодо обмеження розмірів пенсій, призначених за Законом № 2262, для зазначеної категорії осіб відсутнє. Також відповідач зазначив, що з 01.03.2025 року пенсію ОСОБА_1 було проіндексовано відповідно до Постанови №209, але перерахунок не призвів до її збільшення, оскільки її розмір перевищує десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, а також він не відноситься до категорії осіб, виплата яким проводиться без обмеження максимальним розміром, з урахуванням Рішення № 7-р (II). Крім того, відповідач надав розрахунки, відповідно до яких вбачається, що на виконання Постанови № 1 було проведено перерахунок розміру його пенсії та з 01.01.2025 згідно до матеріалів справи підсумок пенсії (з надбавками) позивача станом на січень 2025 року складає 29759,11 грн., з урахуванням максимального розміру пенсії - 29759,11 грн. пониження суми згідно ПКМ №1 від 03.01.2025 року - 26305,74 грн. Позивач вважає протиправними дії відповідача щодо перерахунку та виплати пенсії з обмеженням максимальним розміром та із застосуванням коефіцієнтів зменшення пенсії відповідно до Постанови №1 від 03.01.2025 року і такими, що порушують вимоги статей 3, 8, 9, 19, 22, 24, 46, 58, 124 Конституції України, пенсійне законодавство України, Закон України від 06.09.2012 №5207-VI «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні» та гарантоване йому статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право мирно володіти своїм майном.

За відомостями з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.06.2025 року, зазначена вище справа була розподілена та 06.06.2025 року передана судді Пруднику С.В.

10.06.2025 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду прийнято до свого провадження означену позовну заяву та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

10.07.2025 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до суду надійшло клопотання, в якому відповідач просить суд залучити до участі у справі Міністерство соціальної політики України (, вул. Еспланадна, 8/10, м. Київ, 01601) в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача у справі 160/6968/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Аргументи даного клопотання зводяться до того, у разі винесення рішення про задоволення позовних вимог, його реальне виконання залежатиме від дій Мінсоцполітики, як органу, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері пенсійного забезпечення, та є головним розпорядником коштів за бюджетною програмою за КПКВК 2506080 Фінансове забезпечення виплати пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, призначених за пенсійними програмами, та дефіциту коштів Пенсійного фонду. Крім того, розробником проєкту постанови Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 № 1 Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану (далі постанова № 1) є Мінсоцполітики. Згідно із Пояснювальною запискою до проєкту зазначеної постанови метою прийняття акту є забезпечення реалізації норм Закону України Про Державний бюджет України на 2025 рік, спрямованих на оптимізацію видатків на виплату пенсій, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету. Проєкт постанови № 1 розроблений Мінсоцполітики відповідно до статті 46 Закону України Про Державний бюджет України на 2025 рік з урахуванням складної макрофінансової ситуації, яка є наслідком збройної агресії Російської Федерації проти України, пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Отже, рішення у цій справі впливатиме на інтереси Мінсоцполітики, а незалучення Мінсоцполітики до участі у справі позбавить його можливості реалізувати права учасника справи. Важливість залучення судом в адміністративних справах третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, підтверджується, зокрема, положеннями частини третьої статті 317 та частини третьої статті 353 КАС України, згідно з якими прийняття судом рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, які не були залучені до участі у справі, є обов`язковою підставою для скасування судом апеляційної інстанції судового рішення та ухвалення нового рішення суду, а також обов`язковою підставою для скасування судового рішення судом касаційної інстанції з направленням справи на новий розгляд. Участь Мінсоцполітики у розгляді справи сприятиме всебічному та повному дослідженню обставин справи та надасть можливість врахувати позицію державного органу, відповідального за цю сферу правовідносин.

11.07.2025 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечив щодо задоволення позовних вимог. В обґрунтування своєї правової позиції відповідач зазначив наступне. На виконання рішення суду з 01.03.2024 розмір пенсії ОСОБА_1 став складати 29759,11 грн, а з 01.01.2025 з урахуванням вимог Закону № 4059 та Постанови № 1 склав 26305,74 грн. На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.09.2024 у справі № 160/14669/24 ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії з 01.03.2024 з урахуванням індексації відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2024 року № 185 Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році без обмеження загального розміру пенсії максимальним розміром. З 01.03.2025 пенсію ОСОБА_1 було проіндексовано відповідно до Постанови №209, але перерахунок не призвів до її збільшення, оскільки її розмір перевищує десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, а також він не відноситься до категорії осіб, виплата яким проводиться без обмеження максимальним розміром, з урахуванням Рішення № 7-р (ІІ). Органи Пенсійного фонду України не можуть вчиняти дій, що суперечать вищенаведенимзаконодавчим актам або не відповідають їм. Доводи позивача у позовній заяві зводяться до неправомірності дій Кабінету Міністрів України, що полягають у прийнятті Постанови № 1 у чинній редакції. У позовній заяві Позивач не заявляє вимог до Кабінету Міністрів України про визнання протиправною та нечинною Постанови № 1 чи її окремих положень. Згідно з частиною першою статті 49 Закону України Про Кабінет Міністрів України Кабінет Міністрів України на основі та на виконання Конституції і законів України, актів Президента України, постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, видає обов`язкові для виконання акти постанови і розпорядження. Постанова № 1 є чинною, у встановленому законом порядку протиправною чи неконституційною не визнавалася. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень. Також, згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) деяких положень Закону № 2262, а саме, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) друге речення частини сьомої статті 43 Закону № 2262, яким було передбачено, що тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень. Статтею 43 Закону № 2262 (в редакції Закону, яка діяла з 01.01.2017) було передбачено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень. Відповідно до статті 2 Закону України від 08 липня 2011 року № 3668-VI Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи (далі -Закон № 3668) максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок,підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про Національний банк України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", "Про пенсійне забезпечення", "Про судоустрій і статус суддів", Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року "Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Податкового кодексу України, Митного кодексу України, законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про Національний банк України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", "Про пенсійне забезпечення", "Про судоустрій і статус суддів", Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року "Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України", не може перевищувати 10740 гривень. На сьогодні законодавче регулювання питання щодо обмеження розмірів пенсій, призначених за Законом № 2262, для зазначеної категорії осіб відсутнє. Міністерство соціальної політики України, вважає, що з мотивувальної та резолютивної частин Рішення № 7-р (ІІ), а також враховуючи норму частини першої статі 2 Закону № 2262, підлягають виплаті без обмеження максимальним розміром пенсії, призначені з 12.04.2023 особам, які під час служби збройно захищали суверенітет, територіальну цілісність та недоторканість України під час агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у лютому 2014 року. Відтак, позовні вимоги Позивача є необґрунтованими, і як наслідок, у задоволенні позовних вимог позивачу необхідно відмовити.

Також, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у відзиві на позовну заяву заявлено клопотання про зупинення провадження у справі №160/16572/25 до набрання чинності рішенням Верховного Суду у зразковій справі №320/2229/25 на підставі п.3 ч.1 ст. 236, Кодексу адміністративного судочинства України.

В обґрунтування означеного клопотання відповідач зазначив, що у вказаному касаційному провадженні здійснюється перегляд судового рішення у подібних правовідносинах, що є підставою для зупинення провадження у даній справі відповідно до пункту 5 частини 2 статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд, вирішуючи означені клопотання у справі, керується таким.

Відповідно до п.9 ч.2 ст.236 КАС України суд має право зупинити провадження у справі в разі розгляду типової справи і оприлюднення повідомлення Верховного Суду про відкриття провадження у зразковій справі - до набрання чинності рішенням Верховного Суду у зразковій справі.

З Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 25.02.2025 року відмовлено у відкритті провадження за поданням судді Донецького окружного адміністративного суду Духневича О.С. про розгляд Верховним Судом як зразкової справи № 200/116/25.

Отже підстави для зупинення провадження у справі відповідно до п.9 ч. 2 ст. 236 КАС України наразі відсутні.

Відповідно до ч.ч.1-2, 4-5 ст.49 КАС України треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, пред`явивши позов до однієї або декількох сторін. Задоволення позову таких осіб має повністю або частково виключати задоволення вимог позивача до відповідача. У разі вступу третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, розгляд адміністративної справи за клопотанням учасника справи починається спочатку. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки. Вони можуть бути залучені до участі у справі також за клопотанням учасників справи. Якщо адміністративний суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до судового розгляду встановить, що судове рішення може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. Вступ третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, не має наслідком розгляд адміністративної справи спочатку. У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі. Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі. Ухвала за наслідками розгляду питання про вступ у справу третіх осіб окремо не оскаржується. Заперечення проти такої ухвали може бути включено до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за результатами розгляду справи.

Згідно ст.50 КАС України якщо в результаті ухвалення судового рішення сторона може набути право стосовно третьої особи або третя особа може пред`явити вимоги до сторони, така сторона зобов`язана сповістити цю особу про відкриття провадження у справі і подати до суду заяву про залучення її до участі у справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. До такої заяви повинні бути додані докази про направлення її копії особі, про залучення якої як третьої особи подана заява. У разі розгляду справи без повідомлення третьої особи про розгляд справи обставини справи, встановлені судовим рішенням, не мають юридичних наслідків при розгляді позову, пред`явленого стороною, яка брала участь у цій справі, до цієї третьої особи або позову, пред`явленого цією третьою особою до такої сторони.

Отже підставою для залучення особи до участі у справі у якості третьої особи є наявність реальної можливості впливу рішення суду, яке буде ухвалене за результатами розгляду справи, на права чи обов`язки такої особи. При цьому необхідно встановити, на які саме права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі, з урахуванням в даному випадку того, що рішення суду виконується за окремою бюджетною програмою, яка не регулює фінансове забезпечення виплати пенсій.

Суд вважає, що відповідачем не доведено, що рішення у даній справі може вплинути на права або обов`язки Міністерства соціальної політики України; обов`язки Мінсоцполітики як головного розпорядника бюджетних коштів встановлені Законом, а не судовим рішенням у конкретній справі.

Таким чином, відсутні підстави для задоволення клопотання ГУПФ України в Дніпропетровській області про залучення третьої особи, тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст.49, 236, 241-243, 248, 250, 256, 294-297 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про зупинення провадження та залучення до участі у справі третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, суд апеляційної інстанції повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

Суддя С. В. Прудник