Справа № 320/34948/25
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2025-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні позову

11 липня 2025 року справа № 320/34948/25

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., розглянувши у порядку письмового провадження заяву Київської митрополії Української Православної Церкви про забезпечення позову до подання позовної заяви,

в с т а н о в и в:

30.06.2025 через підсистему "Електронний суд" до Київського окружного адміністративного суду звернулась Київська митрополія Української Православної Церкви із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій просить суд:

- зупинити дію Наказу Державної служби України з етнополітики та свободи совісті від 13.05.2025 №Н-65/11 «Про визначення кількісного, персонального складу Дослідницької групи з проведення дослідження щодо питання наявності ознак афілійованості релігійної організації з іноземною релігійною організацією, діяльність якої в Україні заборонена»;

- заборонити Дослідницькій групі, утвореній наказом Державної служби України з етнополітики та свободи совісті від 13 травня 2025 року № Н-65/11 «Про визначення кількісного, персонального складу Дослідницької групи з проведення дослідження щодо питання наявності ознак афілійованості релігійної організації з іноземною релігійною організацією, діяльність якої в Україні заборонена» проводити дослідження щодо питання наявності ознак афілійованості Київської митрополії Української Православної Церкви з іноземною релігійною організацією, діяльність якої в Україні заборонена, на підставі Наказу Державної служби України з етнополітики та свободи совісті від 16.05.2025 № Н-70/11 «Про проведення дослідження щодо питання наявності ознак афілійованості Київської митрополії Української Православної Церкви з іноземною релігійною організацією, діяльність якої в Україні заборонена».

Заяву про забезпечення позову до його подання з додатками подано представником заявника - адвокатом Чекманом М.П. через підсистему "Електронний суд" 30.06.2025.

Вказану заяву про забезпечення позову від 30.06.2025 до його подання зареєстровано в КП "Діловодство спеціалізованого суду" 10.07.2025 та було передано судді Кушновій А.О. для розгляду.

Розглянувши заяву про забезпечення позову до пред`явлення позову, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 1 частини першої, частини другої статті 153 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви до суду, до якого має бути подано позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

У разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен подати відповідну позовну заяву протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

За нормами частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову до його подання представник заявника зазначає, що Київська Митрополія Української Православної Церкви має намір звернутися до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Державної служби України з етнополітики та свободи совісті про визнання протиправним та нечинним Наказу ДЕСС від 13.05.2025 №Н-65/11 «Про визначення кількісного, персонального складу Дослідницької групи з проведення дослідження щодо питання наявності ознак афілійованості релігійної організації з іноземною релігійною організацією, діяльність якої в Україні заборонена».

Київська митрополія Української Православної Церкви вважає, що наказ Державної служби України з етнополітики та свободи совісті від 13.05.2025 №Н-65/11 «Про визначення кількісного, персонального складу Дослідницької групи з проведення дослідження щодо питання наявності ознак афілійованності релігійної організації з іноземною релігійною організацією, діяльність якої в Україні заборонена» є протиправним та нечинним. Прийнятий відповідачем наказ від 13.05.2025 №Н-65/11 прямо суперечить ст. 4, ч.ч.1,2 ст.9, ч.3 ст.52 Закону України «Про адміністративну процедуру», Рекомендаціям Комітету міністрів Ради Європи CM/Rec(2007)7 щодо доброї адміністрації (належного адміністрування) від 20.06.2007, рішенням ЄСПЛ та критерію «якості закону».

Заявник вказує, зазначений наказ порушує адміністративну процедуру з огляду на необхідність забезпечення питання загального інтересу у розрізі принципів об`єктивності і неупередженості (стаття 4: рішення ЄСПЛ у справі "Ahmed and Others v. The United Kingdom" від 02.09.1998). Прийняття будь-якого рішення Дослідницькою групою ДЕСС, яка була утворена за спірним Наказом ставить під сумнів забезпечення об`єктивності і неупередженості при проведенні дослідження цілком щодо питання наявності ознак афілійованості не тільки КИЇВСЬКОЇ МИТРОПОЛІЇ УКРАЇНСЬКОЇ ПРАВОСЛАВНОЇ ЦЕРКВИ, а й інших релігійних організацій Української Православної Церкви з іноземною релігійною організацією, діяльність якої в Україні заборонена (Наказ ДЕСС від 16.05.2025 №Н-70/11).

Створення Дослідницької групи для проведення дослідження є невід`ємною частиною адміністративної процедури ДЕСС. А тому, на думку заявника, оскільки незаконно було сформовано персональний склад Дослідницької групи, то усі подальші можливі дії (передбачені Законом України «Про свободу совісті та релігійні організації» та Порядком проведення дослідження щодо питання наявності ознак афілійованості релігійної організації з іноземною релігійною організацією, діяльність якої в Україні заборонена, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 9 травня 2025 р. № 543), у межах розпочатого дослідження будуть незаконними.

Крім того, заявник вважає, що забезпечення позову є необхідним, оскільки невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. У разі, якщо не буде здійснено забезпечення позову, проведення дослідження буде продовжено. У разі задоволення позовної вимоги про визнання протиправним та нечинним Наказу ДЕСС від 13.05.2025 №Н-65/11 не відбудеться автоматичного відновлення прав заявника, оскільки вимагатиме вжиття додаткових заходів та тривалого часу, необхідного для їх відновлення. Заявник не зможе відновити порушене право в умовах одного судового провадження, оскільки буде вимушений ініціювати нові судові провадження щодо оскарження усіх дій та рішень, прийнятих після видання наказу ДЕСС від 13.05.2025 №Н-65/11.

Таким чином, зупинення дії наказу ДЕСС від 13.05.2025 №Н-65/11 та заборона Дослідницькій групі проводити дослідження призведе до менш негативних наслідків, ніж оскарження надалі усіх дій та рішень ДЕСС, передбачених Законом України «Про свободу совісті та релігійні організації» та Порядком проведення дослідження щодо питання наявності ознак афілійованості релігійної організації з іноземною релігійною організацією, діяльність якої в Україні заборонена, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 9 травня 2025 р. № 543).

При цьому, заявник вважає, що вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, оскільки спрямовано виключно на збереження існуючого становища до винесення остаточного рішення у справі.

Розглянувши заяву про забезпечення позову до його подання, суд звертає увагу на таке.

За положеннями статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

При цьому, частиною другою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України передбачений вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Для задоволення судом поданої заявником заяви про забезпечення адміністративного позову останній має довести, що невжиття обраних заходів призведе хоча б до одного з наслідків, передбачених частиною другою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України.

Виходячи із системного аналізу зазначених положень, убачається, що застосування заходів забезпечення позову можливе лише у випадку існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника до ухвалення рішення в адміністративній справі, або якщо захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також наявність ознак, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень. При цьому небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника має бути очевидною.

Отже метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій з боку суб`єкта владних повноважень, щоб забезпечити заявнику реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

У силу вимог частини п`ятої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України зупинення дії нормативно-правового акта як захід забезпечення позову допускається лише у разі очевидних ознак протиправності такого акта та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду з позовом щодо такого акта.

Перевіривши зазначені в заяві про забезпечення позову доводи на предмет їх відповідності викладеним нормам та обставинам, суд доходить висновку про необґрунтованість заяви про забезпечення позову та про відсутність підстав для її задоволення, оскільки вжиття таких заходів вимагатиме фактично розглянути спір по суті, який заявник має намір подати до суду, із установленням усіх фактичних обставин справи, і, на цей час у суду відсутні підстави стверджувати про очевидність ознак протиправності наказу Державної служби України з етнополітики та свободи совісті від 13.05.2025 №Н-65/11 «Про визначення кількісного, персонального складу Дослідницької групи з проведення дослідження щодо питання наявності ознак афілійованості релігійної організації з іноземною релігійною організацією, діяльність якої в Україні заборонена» та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка має намір звернутися до суду з позовом щодо такого наказу.

Важливим для врахування є те, що у межах розгляду цієї заяви, судом не може надаватись оцінка правомірності/протиправності оскаржуваного наказу, оскільки встановлення очевидності ознак його протиправності без розгляду справи по суті є неприпустимим, адже саме під час розгляду спору по суті учасниками справи надаються відповідні докази на підтвердження своєї правової позиції, забезпечуються принципи змагальності та рівності учасників справи.

Слід відмітити, що забезпечення адміністративного позову є крайнім заходом, вжиття якого можливе виключно за наявності підстав вважати, що рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень є очевидно протиправними.

Оскільки наведені заявником міркування та доводи не підтверджені документально, у суду відсутні підстави вважати очевидними ознаки протиправності наказу Державної служби України з етнополітики та свободи совісті від 13.05.2025 №Н-65/11 «Про визначення кількісного, персонального складу Дослідницької групи з проведення дослідження щодо питання наявності ознак афілійованості релігійної організації з іноземною релігійною організацією, діяльність якої в Україні заборонена», що виключає можливість забезпечення позову у силу приписів частини п`ятої статті 151 Кодексу.

Враховуючи викладене, заява про забезпечення позову до його подання задоволенню не підлягає.

Згідно з ч. 5 ст. 154 КАС України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 8 ст. 154 КАС України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Керуючись статтями 150-154 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Київської митрополії Української Православної Церкви про забезпечення позову від 30.06.2025 до подання позовної заяви, - відмовити.

2. Копію ухвали надіслати (вручити, надати) учасникам справи (їх представникам), зокрема, шляхом направлення тексту ухвали електронною поштою, факсимільним повідомленням (факсом, телефаксом), телефонограмою.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя Кушнова А.О.