Справа № 160/5804/25
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2025-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 липня 2025 рокуСправа №160/5804/25
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Тулянцевої І.В. розглянувши у місті Дніпрі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «АНТІЛЛЕС» до відповідача-1 Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, відповідача-2 Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду через підсистему «Електронний суд» надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «АНТІЛЛЕС» до відповідача-1 Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, відповідача-2 Державної податкової служби України в якому позивач просить:
- визнати протиправними та скасувати рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Дніпропетровській області:
- за №1690 від 14.12.2023 р. днем її фактичного подання;
- за №1676 від 30.11.2023 р. днем її фактичного подання;
- за №1619 від 30.11.2023 р. днем її фактичного подання;
- за №1681 від 30.11.2023 р. днем її фактичного подання;
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2025 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Цією ж ухвалою відповідачам було надано строк для подання письмового відзиву на позов (у разі заперечення проти позову) протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідачів.
Копію ухвали про відкриття провадження у справі отримано представниками позивача та відповідачів 1 та 2 03.03.2025 року, про що в матеріалах справи містяться довідки про доставку електронного листа.
Разом із відзивом на позовну заяву 14.03.2025 року до суду через підсистему «Електронний суд» від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області надійшла заява, в якій заявник просить здійснювати розгляд справи №160/5804/25 за правилами загального позовного провадження, а у разі такої відмови, розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження, але з викликом сторін.
14 березня 2025 року на адресу суду через підсистему «Електронний суд» надійшов відзив Державної податкової служби України на позовну заяву ТОВ «АНТІЛЛЕС», в якому відповідач-2 заперечує проти задоволення позовних вимог, які заявлені до нього, посилаючись на те, що реєстрація податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних є дискреційними повноваженнями та виключною компетенцією уповноваженого органу Державної податкової служби України. Позовні вимоги про зобов`язання зареєструвати податкові накладні є передчасними, а належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання Головного управління ДПС у Дніпропетровській області повторно розглянути питання щодо реєстрації податкових накладних.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 липня 2025 року у задоволенні клопотання представника відповідача 1 про розгляд справи в порядку загального позовного провадження по справі №160/5804/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АНТІЛЛЕС» до відповідача 1 - Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, відповідача 2 - Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії- відмовлено.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань видами діяльності ТОВ «АНТІЛЛЕС» є: 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля (основний); 77.39 Надання в оренду інших машин, устатковання та товарів, н.в.і.у.
Щодо господарських операцій за податковими накладними №1619 від 30.11.2023 року, №1690 від 14.12.2023 року судом встановлено наступне.
Як свідчать матеріали справи, між ТОВ «АНТІЛЛЕС» (Покупець) та ТОВ «МАЛИНІВСЬКИЙ СКЛОЗАВОД» (Продавець) було укладено Договір купівлі-продажу скляної продукції №09/03 від 09.03.2023 року (далі Договір), відповідно до умов якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця скляну продукцію, далі іменовану- Товар, а Покупець зобов`язується прийняти цей Товар та своєчасно здійснити його оплату в порядку та на умовах, визначених цим Договором та Специфікаціями до нього (п.1.1 Договору). Відвантаження Товару здійснюється окремими партіями, згідно заявок Покупця на відвантаження на підставі погоджених Сторонами Специфікацій, які є невід`ємними частинами цього Договору. Специфікація вважається погодженою, якщо вона підписана уповноваженими представниками Сторін та скріплена печатками (п.1.4 Договору). Разом з Товаром, що відвантажується, Продавець передає наступні документи: видаткову накладну, товарно-транспортну накладну, податкову накладну, сертифікат відповідності та посвідчення про якість на партію Продукції (п.1.6 Договору).
Відповідно до п. 4.1 Договору ціна Товару визначається у затвердженій Сторонами Специфікації на відповідний місяць. У разі наявності кількох Специфікацій, ціною Договору вважається сума вартості Товару, що відвантажується Покупцю згідно усіх Специфікацій.
Згідно із п. 5.1 Договору Продавець відвантажує Товар партіями на автотранспорт, наданий Покупцем, на умовах FCA-склад Продавця, розташований за адресою: Харківська обл., Чугуївський район, смт. Малинівка (умови ІНКОТЕРМС в редакції 2010 р.).
Розділ 6 Договору передбачає умови розрахунку, а саме: Оплата Товару здійснюється згідно порядку оплати, що визначається у Специфікаціях до цього Договору (п. 6.1 Договору). Зобов`язання Покупця по сплаті Товару вважаються виконаним в момент зарахування грошових коштів на поточний рахунок Продавця (п. 6.2 Договору).
Відповідно до п. 10.11 Договору Сторони підтверджують, що вони є платниками податку на прибуток на загальних підставах. У разі зміни для однієї з Сторін зазначених вище умов оподаткування вона повинна письмово повідомити іншу Сторону про такі зміни протягом трьох календарних днів з моменту отримання (набрання чинності) документів, що підтверджують перехід на нові умови оподаткування.
Згідно із п. 11.1 Договору він набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2025 р.
На виконання вимог п.1.6 Договору Сторонами було погоджено та підписано видаткову накладну №1593 від 30.11.2023 року на товар «піддон 1200*1000 (Малинівський) у кількості 495 шт., за ціною без ПДВ 360 грн., сума без ПДВ 178 200,00 грн., Всього з ПДВ 213 840,00 грн. та доставлено товар згідно із ТТН №Р1593 від 30.11.2023 року та видаткову накладну №1640 від 14.12.2023 року на товар «піддон 1200*1000 (Малинівський) у кількості 455 шт., за ціною без ПДВ 360 грн., сума без ПДВ 163 800,00 грн., Всього з ПДВ 196 560,00 грн. та доставлено товар згідно із ТТН №Р1640 від 14.12.2023 року.
Щодо господарської операції за податковою накладною №1681 від 30.11.2023 року, судом встановлено наступне.
Як свідчать матеріали справи, між ТОВ «АНТІЛЛЕС» (Орендодавець) та ТОВ «МАЛИНІВСЬКИЙ СКЛОЗАВОД» (Орендар) було укладено Договір оренди формокомплектів №02/10/23 від 02.10.2023 року (далі Договір), відповідно до умов якого
Орендодавець на умовах, які визначені цим Договором, передає, а Орендар приймає в строкове платне користування наступне майно: Основний формокомплект «Гріндей 700 мл» (п. 1.1 Договору).
Розділ 2 Договору встановлює термін оренди Майна, а саме: Майно передається Орендарю в оренду строком на 24 (двадцять чотири) місяці з дати укладення даного Договору (п. 2.1 Договору). Строк оренди Майна може бути змінений за взаємною згодою сторін, яка оформляється додатковою угодою до цього Договору (п. 2.2 Договору).
Згідно із п. 3.1 Договору передача Майна проводиться за місцезнаходженням Орендаря по акту приймання-передачі, який підписується уповноваженими представниками сторін протягом 5-ти календарних днів з моменту підписання даного Договору. В акті приймання-передачі Сторони зазначають технічні характеристики, стан, показники лічильників (якщо таким обладнано) та інші властивості Майна.
Розділ 4 Договору передбачає порядок розрахунків та орендну плату, а саме: Розмір орендної плати складає 0,55 грн. (нуль гривень 55 копійок), в тому числі ПДВ 20%, за кожну придбану Орендодавцем у Орендаря скляну пляшку виготовлену за допомогою орендованого формокомплекту (п. 4.1 Договору). Орендна плата оплачується Орендарем кожного наступного місяця за місяцем в якому відбулося придбання Орендодавцем у Орендаря скляної пляшки виготовленої за допомогою орендованого формокомплекту, на підставі складених додаткових угод або актів, в яких зазначається кількість придбаної скляної пляшки та загальна сума орендної плати, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Орендодавця протягом 10 (десяти) банківських днів з дати підписання Сторонами додаткових угод або актів (п. 4.2 Договору). Орендна плата за взаємною згодою сторін може бути погашена шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, або у інших спосіб, який не заборонено чинним законодавством України (п. 4.3 Договору).
В пункті 6.5 Договору зазначено про те, що Орендодавець та Орендар є платниками податку на прибуток підприємств на загальних умовах.
На виконання вимог п.3.1 Договору між Сторонами було укладено та підписано Акт прийому-передачі №б/н від 02.10.2023 року, відповідно до якого Орендодавець передав, а Орендар (прийняв) у відповідності з Договором оренди формокомплекту №02/10/23 від 02.10.2023р. прийняв наступне майно: Основний формокомплект «Гріндей 700 мл» та Акт надання послуг №1620 від 30.11.2023 року згідно з яким Виконавцем були надані наступні послуги: «Оренда основного формокомплекту «Гріндей 700 мл» на суму 288 681,25 грн. без ПДВ, ПДВ 57 736,25 грн., Всього із ПДВ 346 417,50 грн.
Щодо господарської операції за податковою накладною №1676 від 30.11.2023 року, судом встановлено наступне.
Як свідчать матеріали справи, між ТОВ «АНТІЛЛЕС» (Орендодавець) та ТОВ «МАЛИНІВСЬКИЙ СКЛОЗАВОД» (Орендар) було укладено Договір оренди формокомплектів №17/11/23 від 17.11.2023 року (далі Договір), відповідно до умов якого
Орендодавець на умовах, які визначені цим Договором, передає, а Орендар приймає в строкове платне користування наступне майно: Основний формокомплект «Аджарі 500 мл» (п. 1.1 Договору).
Розділ 2 Договору встановлює термін оренди Майна, а саме: Майно передається Орендарю в оренду строком на 24 (двадцять чотири) місяці з дати укладення даного Договору (п. 2.1 Договору). Строк оренди Майна може бути змінений за взаємною згодою сторін, яка оформляється додатковою угодою до цього Договору (п. 2.2 Договору).
Згідно із п. 3.1 Договору передача Майна проводиться за місцезнаходженням Орендаря по акту приймання-передачі, який підписується уповноваженими представниками сторін протягом 5-ти календарних днів з моменту підписання даного Договору. В акті приймання-передачі Сторони зазначають технічні характеристики, стан, показники лічильників (якщо таким обладнано) та інші властивості Майна.
Розділ 4 Договору передбачає порядок розрахунків та орендну плату, а саме: Розмір орендної плати складає 0,42 грн. (нуль гривень 42 копійки), в тому числі ПДВ 20%, за кожну придбану Орендодавцем у Орендаря скляну пляшку виготовлену за допомогою орендованого формокомплекту (п. 4.1 Договору). Орендна плата оплачується Орендарем кожного наступного місяця за місяцем в якому відбулося придбання Орендодавцем у Орендаря скляної пляшки виготовленої за допомогою орендованого формокомплекту, на підставі складених додаткових угод або актів, в яких зазначається кількість придбаної скляної пляшки та загальна сума орендної плати, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Орендодавця протягом 10 (десяти) банківських днів з дати підписання Сторонами додаткових угод або актів (п. 4.2 Договору). Орендна плата за взаємною згодою сторін може бути погашена шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, або у інших спосіб, який не заборонено чинним законодавством України (п. 4.3 Договору).
В пункті 6.5 Договору зазначено про те, що Орендодавець та Орендар є платниками податку на прибуток підприємств на загальних умовах.
На виконання вимог п.3.1 Договору між Сторонами було укладено та підписано Акт прийому-передачі №б/н від 20.11.2023 року, відповідно до якого Орендодавець передав, а Орендар (прийняв) у відповідності з Договором оренди формо комплекту №17/11/23 від 17.11.2023 р. прийняв наступне майно: Основний формокомплект «Аджарі 500 мл» та Акт надання послуг №1621 від 30.11.2023 року згідно з яким Виконавцем були надані наступні послуги: «Оренда основного формокомплекту «Аджарі 500 мл» на суму 108 326,40 грн. без ПДВ, ПДВ 21 665,28 грн., Всього із ПДВ 129 991,68 грн.
За результатами здійснення господарських операцій з ТОВ «МАЛИНІВСЬКИЙ СКЛОЗАВОД» щодо виконання взятих на себе зобов`язань ТОВ «АНТІЛЛЕС» на виконання вимог чинного законодавства України було складено податкові накладні, а саме №1619 від 30.11.2023 року на загальну суму 213 840,00 грн. в т. ч. ПДВ, №1676 від 30.11.2023 року на загальну суму 129 991,68 грн. в т. ч. ПДВ, №1681 від 30.11.2023 року на загальну суму 346 417,50 грн. в т. ч. ПДВ, №1690 від 14.12.2023 року на загальну суму 196 560,00 грн. в т. ч. ПДВ та направлено їх на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Контролюючим органом прийнято податкові накладні, однак відповідно до квитанцій № 1 їх реєстрацію зупинено та зазначено щодо вище перелічених податкових накладних про те, що відповідно до п. 201.16 ст.201 Податкового кодексу України, Порядку зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165 (зі змінами), реєстрація податкових накладних №1619 від 30.11.2023 року, №1676 від 30.11.2023 року, №1681 від 30.11.2023 року, №1690 від 14.12.2023 року в ЄРПН зупинена. ПН складені та подані платником податку, який відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку (додаток 1 Порядку). Запропоновано надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних».
З метою надання пояснень та копій документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних в ЄРПН, ТОВ «АНТІЛЛЕС» 26.11.2024 року направлено на адресу контролюючого органу у кількості 12 додатків за кожною із ПН Повідомлення №3, що підтверджує господарські операції та підстави складання податкових накладних, що, на думку позивача, було цілком достатньою підставою для прийняття рішень про реєстрацію податкових накладних в ЄРПН за конкретним критерієм, підтверджуючих господарську операцію та підстави їх складання.
Проте, спірними рішеннями Комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, яка приймає рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН або відмову у такій реєстрації
від 28.11.2024 року: №12115331/44714900 відмовлено у реєстрації ПН №1690 від 14.12.2023 року; №12115332/44714900 відмовлено у реєстрації ПН №1676 від 30.11.2023 року; №12115333/44714900 відмовлено у реєстрації ПН №1619 від 30.11.2023 року; №12115334/44714900 відмовлено у реєстрації ПН №1681 від 30.11.2023 року складених ТОВ «АНТІЛЛЕС» через: «надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства. Додаткова інформація: Наявність ризикових операцій».
Не погодившись із прийнятими відповідачем-1 рішеннями про відмову в реєстрації податкових накладних, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.
Податковий кодекс України (далі - ПК України) є спеціальним законом з питань оподаткування та встановлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу.
Відповідно до абзацу 1 пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Відповідно до п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. За операціями з виконання підрядних будівельних робіт суб`єкти підприємницької діяльності можуть застосовувати касовий метод податкового обліку відповідно до підпункту 14.1.266 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу.
Згідно з пунктом 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.
Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Такий Порядок був затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1246 від 29.12.2010 року (з наступними змінами, далі - Порядок №1246).
Відповідно до пункту 2 Порядку №1246 податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі - платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.
Відповідно до пунктів 12-15 Порядку № 1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДПС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України Про електронний цифровий підпис, Про електронні документи та електронний документообіг та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
Пунктом 13 Порядку №1246 передбачено, що за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).
Відповідно до приписів п. 201.16 ст.201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Згідно з п.5 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1165 від 11 грудня 2019 року (далі - Порядок №1165) (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин), платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2). Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).
За приписами п. п. 7, 8, 9 Порядку №1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється. Платник податку отримує інформацію щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, через електронний кабінет. Платник податку отримує розраховані показники позитивної податкової історії через електронний кабінет.
При цьому, Додатком 1 до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних визначено Критерії ризиковості платника податку на додану вартість, якими, зокрема, згідно з п.8 цих Критеріїв є: у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.
Системний аналіз наведених вище норм свідчить, що метою здійснення контролюючим органом моніторингу податкових накладних/розрахунків коригування шляхом аналізу наявної податкової інформації, що міститься в інформаційних ресурсах Державної податкової служби є виявлення ризиків порушення норм податкового законодавства. Здійснюючи моніторинг, контролюючий орган виявляє ризик порушення норм податкового законодавства, який проявляється у ймовірності складання та надання податкової накладної з порушенням Податкового кодексу та неможливості здійснення операцій з постачання товарів/послуг дані про які зазначені у податковій накладній/розрахунку коригування та/або ймовірності уникнення платником податку виконання свого податкового обов`язку.
Відповідно до п.10 Порядку №1165 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
Пунктом 11 Порядку №1165 встановлено, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:
1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;
2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;
3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.
Як зазначено вище, пункт 8 Додатку 1 до Порядку №1165 відносить до ознак ризиковості платника податку на додану вартість наявність у контролюючих органах податкової інформації, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.
Аналіз вказаної норми свідчить про те, що питання про відповідність платника податку Критеріям ризиковості платника податку з винесенням відповідного рішення, розглядається виключно у разі наявності у контролюючого органу податкової інформації що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.
Тобто, встановлення контролюючим органом факту наявності податкової інформації, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, є можливим виключно внаслідок оцінки господарської операції, щодо якої подані податкові накладні / розрахунки коригування.
Водночас, контролюючим органом порушено принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, а також норми п.11 Порядку №1165, якими чітко передбачено, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються, зокрема, критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку чи здійснена операція, чого у даному випадку зроблено не було.
Також суд зауважує, що контролюючим органом у квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних не було вказано які саме документи слід надати платнику податків та чого мають стосуватися пояснення такого платника податків для того, аби реєстрація цих податкових накладних стала можливою, що також свідчить про невідповідність сформованих квитанцій вимогам до таких, що визначені пунктом 11 Порядку №1165.
На переконання суду, контролюючий орган має конкретизувати перелік документів, необхідних для виконання покладених на нього функцій, для того, щоб платник податку чітко розумів адресовану йому вимогу. Пред`явлення контролюючим органом до платника податків загальної вимоги про надання документів без їх конкретизації та без посилання на відповідну норму права виключає можливість такого органу в подальшому застосовувати до такого платника податків негативні наслідки, пов`язані із ненаданням певного документу.
При цьому доцільне звернути увагу також на таке.
У пункті 70 рішення від 20 жовтня 2011 року Рисовський проти України Європейський суд з прав людини (далі також - ЄСПЛ) підкреслив особливу важливість принципу належного урядування. Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Крім того, ЄСПЛ звертає увагу на те, що на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси.
Суд також звертає увагу на те, що у випадку неконкретизації переліку документів у квитанції про зупинення реєстрації розрахунку коригування до податкової накладної платник податків перебуває у стані правової невизначеності, що позбавляє його можливості надати контролюючому органу необхідний в розумінні суб`єкта владних повноважень пакет документів, а для контролюючого органу, відповідно, створюються передумови для можливого прояву негативної дискреції - прийняття рішення про відмову у реєстрації розрахунку коригування до податкової накладної.
Здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.
Така правова позиція вже неодноразово викладалась Верховним Судом, зокрема у постановах від 23 жовтня 2018 року у справі №822/1817/18, від 21 травня 2019 року у справі №0940/1240/18.
Таким чином, з метою забезпечення визначеності у податковому правозастосуванні та зважаючи на необхідність застосування принципу належного урядування при здійсненні суб`єктами владних повноважень своїх функцій, контролюючий орган в квитанції про зупинення реєстрації розрахунку коригування до податкової накладної/розрахунку коригування повинен здійснювати не лише загальне посилання на пункт 8 Критеріїв ризиковості платника податку, а містить в собі вичерпний перелік документів, які необхідно подати платнику податків.
Суд наголошує, що будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, повинні містити конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено.
Загальними вимогами, які висуваються до акта індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення контролюючим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.10.2018 у справі №822/1817/18.
Відтак, невиконання контролюючим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.
Незважаючи на те, що рішення про зупинення реєстрації податкових накладних є предметом розгляду в рамках даного спору, суд вважає за необхідне відзначити, що такі рішення податкового органу не містять в собі вичерпного переліку документів, які необхідно подати платнику податків.
При цьому, недотримання контролюючим органом вимог законодавства на етапі зупинення реєстрації податкової накладної щодо оформлення квитанції прямо вказує на те, що рішення, яке прийняте на наступному етапі, тобто рішення Комісії про відмову у реєстрації податкової накладної, теж не є законним.
Механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України, визначено наказом Міністерства фінансів України від 12 грудня 2019 року №520, яким затверджено Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (надалі - Порядок №520).
Пунктом 2 Порядку №520 визначено, що прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС.
Відповідно до пунктів 3, 4 Порядку №520 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі. Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу.
Разом із тим, пунктом 5 Порядку №520 визначено перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, серед яких:
- договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;
- договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;
- первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;
- розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;
- документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.
При цьому, письмові пояснення та копії документів, зазначені у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній/розрахунку коригування.
Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг", «Про електронні довірчі послуги» та «Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами», затвердженого в установленому порядку (пункти 6, 7 Порядку №520).
Згідно з вимогами пунктів 9, 10 та 11 Порядку №520 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів.
Комісія регіонального рівня приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.
Підставами для прийняття комісією регіонального рівня рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.
В даному ж випадку, судом встановлено, що позивачем подано до контролюючого органу відповідні пояснення (Повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо ПН/РК, реєстрація яких зупинено №3 від 26.11.2024 року) про підтвердження реальності здійснення операцій по податковим накладним, реєстрацію яких зупинено, а також надано пояснення та копії документів на підтвердження реальності здійснених господарських операцій з контрагентом.
Так, судом встановлено, що між ТОВ «АНТІЛЛЕС» (Покупець) та ТОВ «МАЛИНІВСЬКИЙ СКЛОЗАВОД» (Продавець) було укладено Договір купівлі-продажу скляної продукції №09/03 від 09.03.2023 року (далі Договір), відповідно до умов якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця скляну продукцію, далі іменовану - Товар, а Покупець зобов`язується прийняти цей Товар та своєчасно здійснити його оплату в порядку та на умовах, визначених цим Договором та Специфікаціями до нього (п.1.1 Договору). Відвантаження Товару здійснюється окремими партіями, згідно заявок Покупця на відвантаження на підставі погоджених Сторонами Специфікацій, які є невід`ємними частинами цього Договору. Специфікація вважається погодженою, якщо вона підписана уповноваженими представниками Сторін та скріплена печатками (п.1.4 Договору). Разом з Товаром, що відвантажується, Продавець передає наступні документи: видаткову накладну, товарно-транспортну накладну, податкову накладну, сертифікат відповідності та посвідчення про якість на партію Продукції (п.1.6 Договору).
Відповідно до п. 4.1 Договору ціна Товару визначається у затвердженій Сторонами Специфікації на відповідний місяць. У разі наявності кількох Специфікацій, ціною Договору вважається сума вартості Товару, що відвантажується Покупцю згідно усіх Специфікацій.
Згідно із п. 5.1 Договору Продавець відвантажує Товар партіями на автотранспорт, наданий Покупцем, на умовах FCA-склад Продавця, розташований за адресою: Харківська обл., Чугуївський район, смт. Малинівка (умови ІНКОТЕРМС в редакції 2010 р.).
Розділ 6 Договору передбачає умови розрахунку, а саме: Оплата Товару здійснюється згідно порядку оплати, що визначається у Специфікаціях до цього Договору (п. 6.1 Договору). Зобов`язання Покупця по сплаті Товару вважаються виконаним в момент зарахування грошових коштів на поточний рахунок Продавця (п. 6.2 Договору).
Відповідно до п. 10.11 Договору Сторони підтверджують, що вони є платниками податку на прибуток на загальних підставах. У разі зміни для однієї з Сторін зазначених вище умов оподаткування вона повинна письмово повідомити іншу Сторону про такі зміни протягом трьох календарних днів з моменту отримання (набрання чинності) документів, що підтверджують перехід на нові умови оподаткування.
Згідно із п. 11.1 Договору він набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2025 р.
На виконання вимог п.1.6 Договору Сторонами було погоджено та підписано видаткову накладну №1593 від 30.11.2023 року на товар «піддон 1200*1000 (Малинівський) у кількості 495 шт., за ціною без ПДВ 360 грн., сума без ПДВ 178 200,00 грн., Всього з ПДВ 213 840,00 грн. та доставлено товар згідно із ТТН №Р1593 від 30.11.2023 року та видаткову накладну №1640 від 14.12.2023 року на товар «піддон 1200*1000 (Малинівський) у кількості 455 шт., за ціною без ПДВ 360 грн., сума без ПДВ 163 800,00 грн., Всього з ПДВ 196 560,00 грн. та доставлено товар згідно із ТТН №Р1640 від 14.12.2023 року.
Щодо господарської операції за податковою накладною №1681 від 30.11.2023 року, судом встановлено наступне.
Як свідчать матеріали справи, між ТОВ «АНТІЛЛЕС» (Орендодавець) та ТОВ «МАЛИНІВСЬКИЙ СКЛОЗАВОД» (Орендар) було укладено Договір оренди формокомплектів №02/10/23 від 02.10.2023 року (далі Договір), відповідно до умов якого
Орендодавець на умовах, які визначені цим Договором, передає, а Орендар приймає в строкове платне користування наступне майно: Основний формокомплект «Гріндей 700 мл» (п. 1.1 Договору).
Розділ 2 Договору встановлює термін оренди Майна, а саме: Майно передається Орендарю в оренду строком на 24 (двадцять чотири) місяці з дати укладення даного Договору (п. 2.1 Договору). Строк оренди Майна може бути змінений за взаємною згодою сторін, яка оформляється додатковою угодою до цього Договору (п. 2.2 Договору).
Згідно із п. 3.1 Договору передача Майна проводиться за місцезнаходженням Орендаря по акту приймання-передачі, який підписується уповноваженими представниками сторін протягом 5-ти календарних днів з моменту підписання даного Договору. В акті приймання-передачі Сторони зазначають технічні характеристики, стан, показники лічильників (якщо таким обладнано) та інші властивості Майна.
Розділ 4 Договору передбачає порядок розрахунків та орендну плату, а саме: Розмір орендної плати складає 0,55 грн. (нуль гривень 55 копійок), в тому числі ПДВ 20%, за кожну придбану Орендодавцем у Орендаря скляну пляшку виготовлену за допомогою орендованого формокомплекту (п. 4.1 Договору). Орендна плата оплачується Орендарем кожного наступного місяця за місяцем в якому відбулося придбання Орендодавцем у Орендаря скляної пляшки виготовленої за допомогою орендованого формокомплекту, на підставі складених додаткових угод або актів, в яких зазначається кількість придбаної скляної пляшки та загальна сума орендної плати, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Орендодавця протягом 10 (десяти) банківських днів з дати підписання Сторонами додаткових угод або актів (п. 4.2 Договору). Орендна плата за взаємною згодою сторін може бути погашена шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, або у інших спосіб, який не заборонено чинним законодавством України (п. 4.3 Договору).
В пункті 6.5 Договору зазначено про те, що Орендодавець та Орендар є платниками податку на прибуток підприємств на загальних умовах.
На виконання вимог п.3.1 Договору між Сторонами було укладено та підписано Акт прийому-передачі №б/н від 02.10.2023 року, відповідно до якого Орендодавець передав, а Орендар (прийняв) у відповідності з Договором оренди формокомплекту №02/10/23 від 02.10.2023р. наступне майно: Основний формокомплект «Гріндей 700 мл» та Акт надання послуг №1620 від 30.11.2023 року згідно з яким Виконавцем були надані наступні послуги: «Оренда основного формокомплекту «Гріндей 700 мл» на суму 288 681,25 грн. без ПДВ, ПДВ 57 736,25 грн., Всього із ПДВ 346 417,50 грн.
Щодо господарської операції за податковою накладною №1676 від 30.11.2023 року, судом встановлено наступне.
Як свідчать матеріали справи, між ТОВ «АНТІЛЛЕС» (Орендодавець) та ТОВ «МАЛИНІВСЬКИЙ СКЛОЗАВОД» (Орендар) було укладено Договір оренди формокомплектів №17/11/23 від 17.11.2023 року (далі Договір), відповідно до умов якого
Орендодавець на умовах, які визначені цим Договором, передає, а Орендар приймає в строкове платне користування наступне майно: Основний формокомплект «Аджарі 500 мл» (п. 1.1 Договору).
Розділ 2 Договору встановлює термін оренди Майна, а саме: Майно передається Орендарю в оренду строком на 24 (двадцять чотири) місяці з дати укладення даного Договору (п. 2.1 Договору). Строк оренди Майна може бути змінений за взаємною згодою сторін, яка оформляється додатковою угодою до цього Договору (п. 2.2 Договору).
Згідно із п. 3.1 Договору передача Майна проводиться за місцезнаходженням Орендаря по акту приймання-передачі, який підписується уповноваженими представниками сторін протягом 5-ти календарних днів з моменту підписання даного Договору. В акті приймання-передачі Сторони зазначають технічні характеристики, стан, показники лічильників (якщо таким обладнано) та інші властивості Майна.
Розділ 4 Договору передбачає порядок розрахунків та орендну плату, а саме: Розмір орендної плати складає 0,42 грн. (нуль гривень 42 копійки), в тому числі ПДВ 20%, за кожну придбану Орендодавцем у Орендаря скляну пляшку виготовлену за допомогою орендованого формокомплекту (п. 4.1 Договору). Орендна плата оплачується Орендарем кожного наступного місяця за місяцем в якому відбулося придбання Орендодавцем у Орендаря скляної пляшки виготовленої за допомогою орендованого формокомплекту, на підставі складених додаткових угод або актів, в яких зазначається кількість придбаної скляної пляшки та загальна сума орендної плати, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Орендодавця протягом 10 (десяти) банківських днів з дати підписання Сторонами додаткових угод або актів (п. 4.2 Договору). Орендна плата за взаємною згодою сторін може бути погашена шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, або у інших спосіб, який не заборонено чинним законодавством України (п. 4.3 Договору).
В пункті 6.5 Договору зазначено про те, що Орендодавець та Орендар є платниками податку на прибуток підприємств на загальних умовах.
На виконання вимог п.3.1 Договору між Сторонами було укладено та підписано Акт прийому-передачі №б/н від 20.11.2023 року, відповідно до якого Орендодавець передав, а Орендар (прийняв) у відповідності з Договором оренди формо комплекту №17/11/23 від 17.11.2023 р. наступне майно: Основний формокомплект «Аджарі 500 мл» та Акт надання послуг №1621 від 30.11.2023 року згідно з яким Виконавцем були надані наступні послуги: «Оренда основного формокомплекту «Аджарі 500 мл» на суму 108 326,40 грн. без ПДВ, ПДВ 21 665,28 грн., Всього із ПДВ 129 991,68 грн.
Згідно наявних в матеріалах справи виписок по банківських рахунках ТОВ «АНТІЛЛЕС», ТОВ «МАЛИНІВСЬКИЙ СКЛОЗАВОД» було сплачено орендну плату за поставлену продукцію та плату за поставлений товар на виконання умов Договору.
Так судом зауважується, що копії вищезазначених документів були надані ТОВ «АНТІЛЛЕС», як до суду, так і до контролюючого органу, як додатки до Повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо ПН/РК, реєстрація яких зупинено.
Крім того, суд зауважує, що наявність інформації щодо віднесення підприємства позивача до ризикових платників податків не може слугувати підставою для відмови у реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування.
При цьому, контролюючий орган не надав належної оцінки поясненням та доказам (первинним документам), наданих позивачем, а також не скористався передбаченим п.9 Порядку №520 правом на надсилання позивачу повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію спірних податкових накладних за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку з пропозицією щодо надання платником податку додаткових пояснень та копій конкретних документів на підтвердження інформації, зазначеної у податкових накладних, а одразу прийняв рішення про відмову у їх реєстрації, вказавши як на підставу прийняття такого рішення, на надання позивачем документів, складених із порушенням законодавства, не зазначивши при цьому які саме документи не було подано, або які саме з поданих документів складені із порушенням законодавства та в чому саме такі порушення полягають.
Отже, в даному випадку суд зазначає, що використання податковим органом загальних висновків призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути обізнаним у моделюванні поведінки та таким, що не повідомлений про необхідність надання документів за вичерпним і зрозумілим переліком.
Рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Водночас, принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо.

При цьому, суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акту індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду від 02.07.2019 у справі №140/2160/18.

Крім того, при прийнятті рішення у даній справі, судом також враховано висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 21.05.2019 у справі №0940/1240/18, в якій зазначено: Здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.

Частиною 5 ст.242 КАС України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, суд вважає за необхідне зазначити, що всі сумніви та протиріччя контролюючого органу щодо дотримання позивачем вимог податкового законодавства України під час здійснення господарської діяльності повинні досліджуватися шляхом проведення перевірок такого платника податків, за умови наявності підстав для її проведення визначених ПК України, а не шляхом зупинення реєстрації податкової накладної.

Крім того, суд зазначає, що затверджена Порядком №520 форма рішення про відмову у реєстрації податкової накладної передбачає, що у разі відмови в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН з підстав не надання платником податку копій документів, яких на думку контролюючого органу не вистачає, повинні бути підкресленими, тобто рішення має містити або найменування конкретного документа або групу документів, що з урахуванням специфіки господарської операції мають бути надані, але відсутні.

Проте, в порушення наведених вимог законодавства, оскаржувані рішення Комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації від 28.11.2024 року: №12115331/44714900 відмовлено у реєстрації ПН №1690 від 14.12.2023 року; №12115332/44714900 відмовлено у реєстрації ПН №1676 від 30.11.2023 року; №12115333/44714900 відмовлено у реєстрації ПН №1619 від 30.11.2023 року; №12115334/44714900 відмовлено у реєстрації ПН №1681 від 30.11.2023 року містять лише абстрактне твердження про не надання позивачем документів, без конкретизації (підкреслення) конкретного переліку документів, яких, з урахування особливостей, характеру та обсягу господарських операцій, на думку Комісії, не вистачає (в даному випадку відповідач-1 обмежився лише проставлянням відмітки х навпроти наведених підстав), а також не зазначенням які саме документи були складені з порушенням та не уточнено яких саме вимог чинного законодавства вони стосуються, а у графі «Додаткова інформація» замість конкретних документів вказав: «наявність ризикових операцій».

Водночас, зазначення про наявність ризикових операцій є неконкретним, оскільки не містить ані ідентифікації таких операцій, ані підстав визнання таких операцій ризиковими, обґрунтування їх значення для наявної господарської операцій, що позбавляє платника податків будь-якої можливості встановити яких саме документів було недостатньо контролюючому органу навіть після отримання рішення про відмову в реєстрації податкових накладних.

При цьому можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення податковим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків та переліку документів, які контролюючий орган вважає достатніми для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної. Пропозиція контролюючого органу про надання пояснень та/або копій документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної без наведення переліку документів, які контролюючий орган вважає достатніми для прийняття позитивного рішення, призводить до ситуації невизначеності та необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.

Вищезазначене відповідає усталеній правовій позиції Верховного Суду, висловленій, зокрема, у постановах від 14.05.2019 року у справі №817/1356/18, від 21.05.2019 року у справі № 0940/1240/18, від 03.11.2021 року у справі №360/2460/20, від 16.09.2022 року у справі №380/7736/21 тощо.

Зміст оскаржуваних рішень дає підстави стверджувати, що Комісія Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, розглядаючи подані позивачем документи, не з`ясовувала специфіку проведених господарських операцій та не визначила документів, які є достатніми для підтвердження реальності цих господарських операцій з урахуванням їх змісту і обсягу. Також наведене свідчить, про порушення контролюючим органом форми заповнення рішення про відмову в реєстрації податкової накладної.

Разом з цим, суд вважає за доцільне наголосити, що прозорість адміністративних процедур є ефективним запобіжником державному свавіллю. Вмотивоване рішення демонструє особі, що вона була почута, дає стороні можливість апелювати проти нього. Лише за умови прийняття обґрунтованого рішення може забезпечуватися належний публічний та, зокрема, судовий контроль за адміністративними актами суб`єкта владних повноважень.

Про дотримання контролюючим органом вимог обґрунтованості під час прийняття відповідного акта індивідуальної дії свідчитиме належна мотивація його висновку, зокрема зі встановленням обставин, що мають значення для реєстрації податкової накладної, а також за умови посилання на докази, якими такі обставини обґрунтовані, із зазначенням причин їх прийняття чи відхилення.

І навпаки, не наведення мотивів прийнятих рішень не дає змоги суду встановити дійсні підстави та причини, за яких цей орган дійшов саме таких висновків, надати їм належну правову оцінку, та встановити законність, обґрунтованість, пропорційність прийнятого рішення.

Оскільки Комісія ГУ ДПС у Дніпропетровській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації, у спірних рішеннях про відмову у реєстрації податкових накладних зазначила лише загальну, неконкретизовану та неоднозначну причину відмови у реєстрації цих податкових накладних, суд дійшов висновку, що Комісія прийняла невмотивовані рішення, оскільки їх зміст не дає чіткого розуміння обставин, за яких було прийнято негативні для платника податків рішення.

У той же час, аналіз наданих позивачем документів та пояснень свідчить про відсутність у них дефекту форми, змісту або походження, які у силу частини другої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995 року, спричинили б втрату такими документами юридичної сили.

Щодо аналізу господарської операції між позивачем та його контрагентом в цій справі суд не надає оцінку реальності її здійснення, оскільки це питання повинно досліджуватись під час здійснення податкового контролю, що відповідно до пункту 61.1 статті 61 ПК України включає в себе систему заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, зокрема, шляхом здійснення перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Головне управління ДПС у Дніпропетровській області у своїх доводах вказує, що позивач підпадає під 8 пункт Критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість: у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.

Встановлено, що Комісією Головного управління ДПС у Дніпропетровській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстру податкових накладних - застосовано непрозорі механізми визначення товариства як такого, що відповідає Критеріям ризиковості, оскільки не доведено, яку саме використано інформацію та чи проведено повний моніторинг діяльності позивача перед тим, як винести рішення про віднесення його до переліку ризикових.

Також відповідачами у своїх доводах повідомлено, що на момент прийняття оскаржуваних рішень, рішенням № 51789 Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 28.12.2023 позивача було визнано таким, що відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку.

Суд критично ставиться до зазначеної позиції відповідачів з огляду на те, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.08.2024р. у справі №160/14219/24 позов ТОВ «АНТІЛЛЕС» до ГУ ДПС у Дніпропетровській області було задоволено, визнано протиправним та скасовано рішення №51789, прийняте Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 28.12.2023. В подальшому, постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 11.04.2025р. у справі №160/14219/24, апеляційну скаргу ГУ ДПС у Дніпропетровській області залишено без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.08.2024 р. залишено без змін. Крім того, матеріали справи містять рішення №39229, прийняте Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 27.12.2024 року, яким ТОВ «АНТІЛЛЕС» визнано таким, що не відповідає критеріям ризиковості платника податку.

Отже, зважаючи на наявність у позивача передбачених законодавством документів, які підтверджують реальність фінансово-господарських операцій між ним та його контрагентом, достатність яких для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних не спростована відповідачами, суд дійшов висновку про протиправність рішень про відмову у реєстрації податкових накладних.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що рішення Комісії ГУ ДПС у Дніпропетровській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації від 28.11.2024 року: №12115331/44714900 відмовлено у реєстрації податкової накладної №1690 від 14.12.2023 року; №12115332/44714900 відмовлено у реєстрації податкової накладної №1676 від 30.11.2023 року; №12115333/44714900 відмовлено у реєстрації податкової накладної №1619 від 30.11.2023 року; №12115334/44714900 відмовлено у реєстрації податкової накладної №1681 від 30.11.2023 року, відповідно, прийняті необґрунтовано, тобто без урахуванням усіх обставин, що мали значення для їх прийняття, непропорційно, тобто без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване рішення (дія), а відтак є протиправними та підлягають скасуванню.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача-2 зареєструвати податкові накладні, подані ТОВ «АНТІЛЛЕС», в Єдиному реєстрі податкових накладних, суд зазначає наступне.

Відповідно до пунктів 201.1, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних віднесено до обов`язків платника податків.

Натомість, наведені норми розраховані на відсутність спірних правовідносин, позаяк у випадку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування механізм їх подальшої реєстрації в ЄРПН є іншим, оскільки відповідні повноваження законодавчо покладені на ДПС України.

Згідно з п.п.201.16.4 п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється у день настання однієї із таких подій:

а) прийнято рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;

б) набрало законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

При цьому, згідно з нормами п. 19, п. 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1246 від 29 грудня 2010 року, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:

прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення);

неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДПС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Отже, реєстрація в ЄРПН податкової накладної/розрахунку коригування, реєстрацію якої попередньо було зупинено, є повноваженням ДПС України.

Як встановлено судом і не спростовано відповідачами, надані позивачем документи підтверджували реальність здійснення господарських операцій по поданим на реєстрацію в ЄРПН податковим накладним. Документи складені з дотриманням вимог законодавства і були достатніми для реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Обставин, які б унеможливлювали реєстрацію спірних податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, судом не встановлено.

Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у п. 50 рішення від 13 січня 2011 року (остаточне) по справі "Чуйкіна проти України" (case of Chuykina v. Ukraine) (Заява №28924/04) зазначив, що суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom), пп. 2836, Series A № 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог п. 1 ст. 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для п. 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia), заява №58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява №48778/99, п. 25, ECHR 2002-II).

Враховуючи встановлені судом обставини, протиправного прийняття Комісією ГУ ДПС в Дніпропетровській області рішень про відмову в реєстрації податкових накладних в ЄРПН та відсутність законодавчо закріплених перешкод для такої реєстрації, суд вважає, що належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача є - зобов`язання ДПС України зареєструвати в ЄРПН ці податкові накладні, подані ТОВ «АНТІЛЛЕС» датою їх подання на реєстрацію.

Крім того, суд зазначає, що зобов`язання відповідача-2 вчинити дії по реєстрації податкових накладних в судовому порядку не може бути розцінене як втручання суду в дискреційні повноваження відповідача, оскільки відповідачем-1 вже були прийняти рішення про відмову в реєстрації податкових накладних, тобто було вирішено віднесене до його повноважень питання на власний розсуд. В свою чергу, суд при перевірці правомірності прийняття відповідачем-1 оскаржуваних рішень згідно з приписами КАС України, не перебираючи на себе повноважень відповідного органу, вправі покласти на суб`єкта владних повноважень зобов`язання вчинити певні дії з метою захисту порушених прав та інтересів позивача.

При цьому, в даному випадку, задоволення позовної вимоги про зобов`язання ДПС України зареєструвати в ЄРПН податкові накладні є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

За наведених обставин, позовні вимоги ТОВ «АНТІЛЛЕС» підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зважає на таке.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на задоволення позовних вимог у повному обсязі, судові витрати зі сплати судового збору, понесені позивачем при зверненні до суду з цією позовною заявою, підлягають відшкодуванню на користь останнього шляхом стягнення цієї суми коштів з відповідачів за рахунок їх бюджетних асигнувань відповідно до ч.1 ст.139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 242-244, 246, 250, 254, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «АНТІЛЛЕС» (адреса місцезнаходження: 49000, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, пр. Слобожанський, буд. 50, оф. 1, ) до відповідача-1 Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (місцезнаходження: 49005, Дніпропетровська область, м.Дніпро, вул. Сімферопольська, буд.17-А, ), відповідача-2 Державної податкової служби України (місцезнаходження: 04053, м. Київ, Львівська площа, буд.8, ) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації від 28.11.2024 року №12115331/44714900 про відмову в реєстрації податкової накладної Товариства з обмеженою відповідальністю «АНТІЛЛЕС» за №1690 від 14.12.2023 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов`язати Державну податкову службу України () зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №1690 від 14.12.2023 року, складену Товариством з обмеженою відповідальністю «АНТІЛЛЕС» () датою її фактичного подання.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації від 28.11.2024 року №12115332/44714900 про відмову в реєстрації податкової накладної Товариства з обмеженою відповідальністю «АНТІЛЛЕС» за №1676 від 30.11.2023 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов`язати Державну податкову службу України () зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №1676 від 30.11.2023 року, складену Товариством з обмеженою відповідальністю «АНТІЛЛЕС» () датою її фактичного подання.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації від 28.11.2024 року №12115333/44714900 про відмову в реєстрації податкової накладної Товариства з обмеженою відповідальністю «АНТІЛЛЕС» за №1619 від 30.11.2023 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов`язати Державну податкову службу України () зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №1619 від 30.11.2023 року, складену Товариством з обмеженою відповідальністю «АНТІЛЛЕС с» () датою її фактичного подання.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації від 28.11.2024 року №12115334/44714900 про відмову в реєстрації податкової накладної Товариства з обмеженою відповідальністю «АНТІЛЛЕС» за №1681 від 30.11.2023 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов`язати Державну податкову службу України () зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №1681 від 30.11.2023 року, складену Товариством з обмеженою відповідальністю «АНТІЛЛЕС» () датою її фактичного подання.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (місцезнаходження: 49005, Дніпропетровська область, м.Дніпро, вул. Сімферопольська, буд.17-А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АНТІЛЛЕС» (адреса місцезнаходження: 49000, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, пр. Слобожанський, буд. 50, оф. 1, ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028 грн. (три тисячі двадцять вісім гривень 00 копійок).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (місцезнаходження: 04053, м.Київ, Львівська площа, буд.8, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АНТІЛЛЕС» (адреса місцезнаходження: 49000, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, пр. Слобожанський, буд. 50, оф. 1, ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028 грн. (три тисячі двадцять вісім гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, передбачені ст. ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Тулянцева