Справа № 640/1753/20
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2025-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 квітня 2025 рокуСправа №640/1753/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Озерянської С.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін в письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу № 640/1753/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дім торгівельного обладнання" до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.01.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі № 640/1753/20. Розглядати справу вирішено за правилами спрощеного позовного провадження.
12.03.2020 року до суду від Головного управління ДПС у м. Києві до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив в задоволенні позову відмовити. Відзив обґрунтований тим, що відповідачем проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Дім торгівельного обладнання» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2016 по 30.06.2019, валютного за період 01.07.2016 по 30.06.2019, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 23.05.2014 по 30.06.2019 та іншого законодавства за відповідний період, за результатами якої складено акт від 26.09.2019 № 50/26-15- 05-02-05/39224279. Вказує, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення відповідають чинному законодавству, а позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Розпорядженням керівника апарату Окружного адміністративного суду міста Києва про повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №640/1753/20 передано для розгляду судді Окружного адміністративного суду міста Києва Донцю В.А.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.06.2022 року прийнято до провадження справу №640/1753/20.
30.12.2020 року позивачем подано відповідь на відзив, в якому підтримано позицію, викладену в позовній заяві.
Відповідно до абзаців 1, 4 пункту 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» установлено, що з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя.
Інші адміністративні справи, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, у тому числі ті, що передані до Київського окружного адміністративного суду до набрання чинності Законом України "Про внесення зміни до пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" щодо забезпечення розгляду адміністративних справ", але не розподілені між суддями (крім справ, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України), передаються на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України шляхом їх автоматизованого розподілу між цими судами з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ у порядку, визначеному Державною судовою адміністрацією України. Справи, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України, до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 152 та частини п`ятої статті 153 Закону України Про судоустрій і статус суддів, Закону України Про внесення зміни до пункту 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України №2825 Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду щодо забезпечення розгляду адміністративних справ, з метою відновлення належного доступу громадян та юридичних осіб до правосуддя у публічно-правових спорах, наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 року №399 затверджено Порядок передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва.
03.02.2025 року зазначена справа надійшла до Дніпропетровського окружного адміністративного суду, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції суду на супровідному листі, та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.02.2025 року справу № 640/1753/20 передано для продовження розгляду судді Озерянській С.І.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.02.2025 року позовну заяву прийнято до провадження адміністративну справу № 640/1753/20. Розгляд справи призначено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
21.02.2025 року позивачем подано відповідь на відзив, в якій підтримано позицію, викладену в позовній заяві.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив та зазначає наступне.
Основним видом діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «Дім торгівельного обладнання» є 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля.
За результатами перевірки складено акт № 50/26-15-05-02/39224279 від 26.09.2019 року.
Не погоджуючись з викладеними в акті перевірки висновками, 10.10.2019 року позивачем було подано заперечення.
Позивач, не погодившись з прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, подав скаргу до Державної податкової служби України.
Рішенням Державної податкової служби України від 28.12.2019 року скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управлінням ДПС у м. Києві від 25.10.2019 року №№, , 2, скасовано податкове повідомлення-рішення від 25.10.2019 року №2 в частині донарахованого податку на додану варість внаслідок взаємовідносин з ТОВ «Антео» та штрафні санкції у відповідному розмірі, а в іншій частині зазначене податкове повідомлення-рішення та податкові повідомлення-рішення від 24.10.2019 року №, від 25.10.2019 року №2, 2 залишено без змін, а скаргу позивача частково задоволено.

Також на підставі акту перевірки та рішення про результати розгляду скарги від 28.12.2019 року податковим органом винесене податкове повідомлення-рішення від 10.01.2020 року №2 форми «Р», яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на загальну суму 404 258 грн., з якої, за податковими зобов`язаннями 323 406,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 80 852,00 грн.

21.12.2020 року засобами поштового зв`язку на адресу позивача надійшло податкове повідомлення-рішення від 10.12.2020 року №2 на підставі акту перевірки від 26.09.2019 № 50/26-15- 05-02-05/39224279, яким застосовано штрафні санкції у сумі 1700 грн. за відсутність реєстрації протягом граничних строків податкових накладних на суму ПДВ 323 406 грн.

Не погодившись з прийнятими податковими повідомленням-рішенням, позивач звернувся із цим позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи позовні вимоги по суті спору, суд враховує наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Так, правовідносини, що виникли між сторонами врегульовано нормами Конституції України та Податкового кодексу України.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовує та визначає Податковий кодекс України.

Відповідно до статті 62 Податкового кодексу України одним із способів здійснення податкового контролю є перевірки та звірки відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірки щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Як встановлено судом, податковим органом відповідно до статей 20, 77, 82 Податкового кодексу України, плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків на 2019 рік, на підставі наказу Головного управління ДФС у м.Києві від 30.07.2019 №10862, проведена планова виїзна документальна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «Дім торгівельного обладнання» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 2016 по 30.06.2019, валютного - за період 01.07.2016 по 30.06.2019, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 23.05.2014 по 30.06.2019 та іншого законодавства за відповідний період.

Щодо правомірності податкового повідомлення-рішення від 24.10.2019 року № , суд зазначає наступне.

ТОВ «Дім торгівельного обладнання» на підставі контракту від 24.10.2018 № 24/10- 2018 з компанією «P&O Ferrymasters» (Сполученого Королівства Великобританії), здійснило за період, який перевірявся, виплату доходу нерезиденту джерелом походження з України в загальному розмірі 3 100, 00 євро (еквів. 98 886, 26 грн) за 2018 рік у вигляді компенсації третім особам витрат за надані послуги з транспортного перевезення.

Відповідно до підпункту "й" підпункту 141.4.1 та підпункту 141.4.2 пункту 141.4 статті 141 Податкового кодексу України, будь-які доходи, отримані нерезидентом із джерелом їх походження з України, від провадження господарської діяльності (у тому числі на рахунки нерезидента, що ведуться в гривнях) оподатковуються у порядку і за ставками, визначеними цією статтею. Для цілей цієї статті під доходами, отриманими нерезидентом із джерелом їх походження з України, слід розуміти зокрема інші доходи від провадження нерезидентом (постійним представництвом цього або іншого нерезидента) господарської діяльності на території України, крім доходів у вигляді виручки або інших видів компенсації вартості товарів, виконаних робіт, наданих послуг, переданих, виконаних, наданих резиденту від такого нерезидента (постійного представництва), у тому числі вартості послуг із міжнародного зв`язку чи міжнародного інформаційного забезпечення, а також крім субсидій для повернення частини кваліфікованих витрат, передбачених Законом України «Про державну підтримку кінематографії в Україні».

Відповідно до підпункту 141.4.2 пункту 141.4 статті 141 Податкового кодексу України, резидент або постійне представництво нерезидента, що здійснюють на користь нерезидента або уповноваженої ним особи (крім постійного представництва нерезидента на території України) будь-яку виплату з доходу з джерелом його походження з України, отриманого таким нерезидентом від провадження господарської діяльності (у тому числі на рахунки нерезидента, що ведуться в національній валюті), крім доходів, зазначених у пунктах 141.4.3 та 141.4.6 цієї статті, зобов`язані утримувати податок з таких доходів, зазначених у пункті 141.4.1 цієї статті, за ставкою в розмірі 15 відсотків їх суми та за їх рахунок, який сплачується до бюджету під час такої виплати, якщо інше не передбачено положеннями міжнародних договорів України з країнами резиденції осіб, на користь яких здійснюються виплати, що набрали чинності.

Відповідно до пункту 103.1. статті 103 Податкового кодексу України, застосування правил міжнародного договору України здійснюється шляхом звільнення від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України, зменшення ставки податку або шляхом повернення різниці між сплаченою сумою податку і сумою, яку нерезиденту необхідно сплатити відповідно до міжнародного договору України.

Згідно з пунктом 103.2. статті 103 Податкового кодексу України, особа (податковий агент) має право самостійно застосувати звільнення від оподаткування або зменшену ставку податку, передбачену відповідним міжнародним договором України на час виплати доходу нерезиденту, якщо такий нерезидент є бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу і є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України.

Застосування міжнародного договору України в частині звільнення від оподаткування або застосування пониженої ставки податку дозволяється тільки за умови надання нерезидентом особі (податковому агенту) документа, який підтверджує статус податкового резидента згідно з вимогами пункту 103.4 цієї статті.

Відповідно до пункту 103.4 статті 103 Податкового кодексу України, підставою для звільнення (зменшення) від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України є подання нерезидентом з урахуванням особливостей, передбачених пунктами 103.5 і 103.6 цієї статті, особі (податковому агенту), яка виплачує йому доходи, довідки (або її нотаріально засвідченої копії), яка підтверджує, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України (далі - довідка), а також інших документів, якщо це передбачено міжнародним договором України.

Позивачем до перевірки надано довідку за 2018 рік від 30.10.2018 (апостіль від 13.11.2018 № АРО-1173955) про підтвердження статусу резидента Сполученого Королівства Великобританії «P&O Ferrymasters».

Довідка, видана уповноваженим органом у розумінні конвенції статті 4 Угоди між Урядом України і Сполученого Королівства Великобританії про уникнення подвійного оподаткування та запобігання ухиленню від сплати податків стосовно податків на доходи і майно та перекладена відповідно до чинного законодавства за 2018 рік.

Відповідно до пункту 1 статті 7 «Прибуток від комерційної діяльності» Конвенції між Урядом України і Сполученого Королівства Великобританії про уникнення подвійного оподаткування та попередження податкових ухилень стосовно податків на доходи і на майно, яка підписана 10.02.1993 та набула чинності 11.08.1993, прибуток підприємства Договірної Держави оподатковується податком тільки у цій Договірній Державі, якщо тільки підприємство не здійснює комерційної діяльності в другій Договірній Державі через розташоване там постійне представництво. Якщо підприємство здійснює комерційну діяльність як вказано вище, то його прибуток може оподатковуватися в другій Договірній Державі, але тільки в тій частині, яка відноситься до цього постійного представництва.

Відповідно до наданої до перевірки міжнародної товарно-транспортної накладної СМК (додатки) встановлено, що власниками транспортних засобів, за допомогою яких здійснювались перевезення, є третя особа: юридична особа МРА/06/1004 «IVGINTERTRANS» (Молдова).

В ході проведеної перевірки було надано письмовий запит від 19.09.2019 року № 1/26-15- 06-05-04 ТОВ «Дім торгівельного обладнання» про надання пояснення щодо підтвердження бенефіціарного (фактичного) отримувача (власником) доходу відповідно до п. 103.2. ст. 103 Податкового кодексу України та щодо не утримання та не сплати до бюджету податку при виплаті компанії «P&O Ferrymasters» по договору перевезення.

Пояснення ТОВ «Дім торгівельного обладнання» щодо порушення вимог п. 141.4 ст. 141 Податкового кодексу України податку на прибуток іноземних юридичних осіб при виплаті компанії «P&O Ferrymasters» (Сполученого Королівства Великобританії) доходу джерелом походження з України за договором від 24.10.2018 № 24/10-2018 до перевірки надано та зазначено наступне: що компанія «P&O Ferrymasters» (Сполученого Королівства Великобританії) виступила у якості експедитора та залучила третю сторону, а саме нерезидента «IVGINTERTRANS» (Молдова).

Перевіркою зроблено висновок, з яким суд погоджується, що при виплаті компанії «P&O Ferrymasters» (Сполученого Королівства Великобританії) доходу джерелом походження з України, ТОВ «Дім торгівельного обладнання» повинно було утримати та сплатити до бюджету податок на прибуток іноземних юридичних осіб за ставкою 15%.

У перевіряємому періоді, позивачем податок на доходи нерезидента не утримувало та до бюджету не сплачувався.

Таким чином, ТОВ «Дім торгівельного обладнання» на порушення підпункту 141.4.4 пункту 141.4 статті 141 Податкового кодексу України не утримало та не сплатило податок з доходу нерезидента за 2018 рік у сумі 14 833 грн.

ТОВ «Дім торгівельного обладнання» не подано звіт ПН до Декларацій з податку на прибуток за 2018 рік та не задекларовано суму виплаченого доходу та утриманого податку нерезиденту.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 10.01.2020 року № 2 та від 25.10.2019 року № 2, суд зазначає наступне.

Згідно з наданими до перевірки первинними документами, встановлено укладання ТОВ «Дім торгівельного обладнання» (суборендар) договору від 01.10.2018 року № 2 з ПП «Губницький завод будівельних матеріалів» (орендар) на передачу ТОВ «Дім торгівельного обладнання» у тимчасове платне користування (оренду) приміщення за адресою: Вінницька область, Гайсинський район, вул. Комсомольська, 53, загальною площею 8066 кв.м. Згідно з актом приймання - передачі об`єкту нерухомості значиться адміністративно-територіальною одиницею село Губник Вінницької області.

Умовами договору визначено, що приміщення надається ТОВ «Дім торгівельного обладнання» для використання його у господарській діяльності строком на 3 місяці з 01.01.2019 по 31.03.2019 включно.

До перевірки надано наступні акти прийому-передачі наданих послуг за січень - березень 2019 року.

За користування приміщенням ТОВ «Дім торгівельного обладнання» 12.10.2018 сплачено ПП «Губницький завод будівельних матеріалів» орендну плату в розмірі 1 940 437, 62 грн, в тому числі ПДВ 323 406, 27 грн.

По вищезазначеним взаємовідносинам ПП «Губницький завод будівельних матеріалів» виписано та зареєстровано на адресу ТОВ «Дім торгівельного обладнання» податкову накладну № 1 від 12.10.2018 на загальну суму 1 940 437, 62 грн, в тому числі ПДВ 323 406, 27 грн:

Суму податку на додану вартість за зазначеною податковою накладною включено позивачем до податкового кредиту та відображено у додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість за жовтень 2018 року.

Згідно з наданими до перевірки первинними документами та реєстрами бухгалтерського обліку станом на 30.06.2019 заборгованість за вищезазначеними взаємовідносинами відсутня.

Згідно з наданими до перевірки первинними документами не встановлено використання ТОВ «Дім торгівельного обладнання» орендованого приміщення в господарській діяльності.

Позивачу надано запит від 10.09.2019, про надання первинних документів по взаємовідносинам із ПП «Губницький завод будівельних матеріалів» та документальне підтвердження щодо використання в перевіряємому періоді у господарській діяльності орендованого у ПП «Губницький завод будівельних матеріалів» нерухомого майна.

У відповідь на запит ТОВ «Дім торгівельного обладнання» до перевірки не надано документального підтвердження щодо використання в перевіряємому періоді у господарській діяльності орендованого у ПП «Губницький завод будівельних матеріалів» нерухомого майна.

Згідно з даними бухгалтерського обліку встановлено віднесення вартості послуг оренди до складу витрат на збут.

До перевірки не надано документів складського обліку, які б підтверджували зберігання того чи іншого виду продукції на складських приміщеннях за адресою: Вінницька область, Гайсинський район, вул. Комсомольська, 53, загальною площею 8066 кв.м. Крім того, надані до перевірки документи на транспортування продукції та придбання інших логістичних послуг не встановлено наявності логістичних зв`язків зі складськими приміщеннями за вказаною адресою.

Надані позивачем разом з позовною заявою накладні на переміщення №1 від 09.01.2019 року, №2 від 14.01.2019 року, №3 від 25.03.2019 року, №4 від 29.03.2019 року та товарно-транспорті накладні №П1 від 09.01.2019 року, №П2 від 14.01.2019 року, № П3 від 25.03.2019 року, №П4 від 29.03.2019 року судом не можуть бути враховані в якості доказів використання складських приміщень у власній господарській діяльності, оскільки вони не були надані до перевірки та під час оскарження її висновків та результатів, що свідчить про відсутність таких документів.

Таким чином, ТОВ «Дім торгівельного обладнання» в порушення пункту 189.1. статті 189, пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України не нараховано податкове зобов`язання з податку на додану вартість (шляхом виписки податкової накладної на умовний продаж), а саме, оренди приміщення, яке для невиробничого використання в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку, всього у сумі 323 406 грн, в тому числі за жовтень 2018 року на суму 323 406 грн.

Відповідно до пункту 123.1 статті 123 Податкового кодексу України, у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов`язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування. При повторному протягом 1095 днів визначенні контролюючим органом суми податкового зобов`язання з цього податку, зменшення суми бюджетного відшкодування - тягне за собою накладення на платника податків штрафу у розмірі 50 відсотків суми нарахованого податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Крім того, в порушення пункту 201.8, пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України встановлено відсутність реєстрації ТОВ «Дім торгівельного обладнання» податкових накладних за жовтень 2018 року на загальну суму ПДВ 323 406 грн.

Як свідчать матеріали справи, на розгляд заперечення надана копія попереднього договору про спільну діяльність № Ю-09/18 від 10.08.2018 з АТ «PASTORKALT A.S.» (Словаччина) засвідчує намір вести господарську діяльність із зазначеним суб`єктом господарювання, проте як свідчать матеріали справи орендовані площі в господарській діяльності ТОВ «Дім торгівельного обладнання» не використовувались, товарно-матеріальні цінності за адресою: Вінницька область, Гайсинський район, вул. Комсомольська, 53, не зберігались, в суборенду приміщення не передавались.

Згідно з інформацією, яка міститься в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлено, що ПП «Губницький завод будівельних матеріалів» укладено договір № 3 суборенди нежитлових приміщень від 19.11.2018 з ТОВ «Наш Папір Плюс» та виписано в адресу ТОВ «Наш Папір Плюс» податкові накладні від 05.12.2018 та 10.12.2018. Номенклатура: орендна плата по Договору № 3 суборенди нежитлових приміщень від 19.11.2018 за квітень, травень, червень, липень 2019 року, загальною площею 8066 квадратних метрів.

Вказана інформація свідчить, що стосовно приміщень з ідентичною площею та адресою у ПП «Губницький завод будівельних матеріалів» починав діяти договір суборенди з іншим орендарем, починаючи вже з квітня 2019. Даний факт ставить під сумнів інформацію, викладену в запереченні позивача, що зазначені орендні платежі мали бути запорукою довгострокової співпраці з АТ «PASTORKALT A.S.» (Словаччина).

Пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України визначено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. Також пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України передбачені вимоги до строків реєстрації податкових накладних.

Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну (розрахунок коригування) та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звірятидані отриманої податкової накладної на відповідність ізданими Єдиногореєструподатковихнакладних.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

Правила складання податкової накладної (у тому числі заповнення її обов`язкових реквізитів) регулюються статтею 201 розділу V Податкового кодексу України та регламентуються Порядком заповнення податкової накладної, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 № 1307, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 26.01.2016 за № 137/28267, зі змінами (далі - Порядок № 1307).

Згідно з пунктом 11 Порядку № 1307 у разі нарахування податкових зобов`язань відповідно до пункту 198.5 статті 198 та пункту 199.1 статті 199 розділу V ПКУ платник податку складає окремі зведені податкові накладні за товарами/послугами, необоротними активами, які призначаються для їх використання / починають використовуватися: в операціях, що не є об`єктом оподаткування; в операціях, звільнених від оподаткування; в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів; в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Такі зведені податкові накладні складаються не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду.

Пунктом 1201.2 статті 1201 Податкового кодексу України, передбачено, що відсутність реєстрації протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій; які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою), що зазначена у податковому повідомленні-рішенні, складеному за результатами перевірки контролюючого органу, тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 50 відсотків суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зазначеної у такій податковій накладній та/або розрахунку коригування до податкової накладної або від суми податку на додану вартість, нарахованого за операцією з постачання товарів/послуг. якщо податкову накладну на таку операцію не складено.

Отже, оскаржувані податкові повідомлення-рішення відповідають чинному законодавству, а позовні вимоги ТОВ «Дім торгівельного обладнання» не підлягають задоволенню.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов?язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 243, 245-247, 250, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Дім торгівельного обладнання" до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.І. Озерянська