Справа № 953/10292/24
Суддя: Богдан М. В.
Дата ухвалення: 2025-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Слобідський районний суд міста Харкова
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2025 року м. Харків

Слобідський районний суд міста Харкова в складі:

головуючого судді Богдан М.В.,

секретаря судових засідань Двірник О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу 1 роти 1 батальйону 2 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Блудова Антона Валерійовича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до інспектора взводу 1 роти 1 батальйону 2 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 3369580 від 29.10.2024 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 29 жовтня 2024 року інспектором взводу 1 роти 1 батальйону 2 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Блудовим А.В. було розглянуто справу та винесено постанову серія ЕНА № 3369580, згідно якої ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 гривень. Однак, позивач не погоджується із складеною постановою, правила дорожнього руху не порушував, транспортним засобом «Mercedes Benz Е280», д.н.з. НОМЕР_1 не керував та не був водієм, а є власником вказаного транспортного засобу. Крім того, в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не було роз`яснені права, не було ознайомлено з доказами адміністративного правопорушення щодо порушення ПДР України, проігноровано та не взято пояснення свідків, які знаходились у той час в автомобілі. В постанові про адміністративне правопорушення в п. 2 місце розгляду зазначено м. Харків, при цьому будь-яка точна адреса, де проводився розгляд справи відсутня. У п. 5 постанови час та місце скоєння, суть і обставини правопорушення зазначається, що 29.10.2024 18:02:38 м. Харків, водій здійснив зупинку (стоянку) ТЗ на проїжджій частині в другому ряду чим порушив п. 15.4. ПДР Порушення правил стоянки, розміщення ТЗ на проїзній частині в два і більше рядів». Із вказаного вбачається, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, інспектором Блудовим А.В. не було встановлено місце скоєння, суть і обставини правопорушення, а саме хто був водієм, який, як на його думку, порушив ПДР, не встановлено була здійснена зупинка чи стоянка, те, що транспортний засіб знаходився саме в другому ряду, та безпосередньо де на території міста Харкова відбулось адміністративне правопорушення. Крім того, проведеним аналізом часового проміжку від часу скоєння правопорушення до часу розгляду справи який складає 6 хвилин, що є підстави вважати в упередженому ставленні до ОСОБА_1 , об`єктивного розгляду справи та порушення повноти стадій розгляду справи про адміністративне правопорушення. Також, позивач зазначає, що в постанові взагалі відсутнє місце для надання заперечень та пояснень ОСОБА_1 , також у постанові не вказані докази, які б підтверджували скоєння останнім вказаного правопорушення. Вважає цю постанову протиправною, та просить суд її скасувати.

Від представника відповідача надійшов відзив на позов, в якому проти задоволення позовних вимог заперечував, та зазначив, що 29.10.2024 року близько 18:02 за адресою: м. Харків, початок вул. Миколаївської екіпажом УПП в Харківській області ДПП було виявлено рух транспортного засобу «Mercedes Benz Е280», д.н.з. НОМЕР_1 , водій якого здійснив зупинку (стоянку) транспортного засобу на проїзній частині у другому ряді, зазначені дії водія об`єктивно свідчили про наявність юридичного факту, який містив формальні ознаки адміністративного правопорушення, що об`єктивно вказувало на необхідне реагування зі сторони працівників поліції, встановлене діючим законодавством. Поліцейськими встановлено особу водія, ним виявився ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивачеві в повному обсязі були роз`яснені його права, передбачені ст. 63 Конституції України, та ст. 268 КУпАП. Однак, за зазначених вище обставин, позивачем не було заявлено жодного клопотання. У позовній заяві позивач наголошує про невідповідність у зазначеній постанові адреси місця вчинення адміністративного правопорушення дійсному. Планшетний пристрій, за допомогою якого складається постанова оснащений системою GPS-навігатор пристроєм, який отримує сигнали глобальної системи позиціонування з метою визначення поточного місця розташування і здійснює адресний пошук. Так, під час складання постанови інспектором, навігаційне програмне забезпечення визначило поточну адресу розташування приладу, як: м. Харків. Так як в даній справі процедура розгляду відбувається фактично на місці вчинення правопорушення, відтак адресу скоєння правопорушення програмне забезпечення зазначило, як тотожну адресу. Відповідно до змісту долученого відеозапису вбачається, що подія відбулась біля ТРЦ «Нікольський» м. Харків. З огляду на відомості Google-карти міста, оновлена назва вулиці, на якій позивач розташував транспортний засіб, - Миколаївська. Однак, жодному нерухомому об?єкту на даному відрізку вул. Миколаївській адресний номер не присвоєно, відповідач визнає наявність недоліку в оскаржуваній постанові, проте вважає, що він не повинен сприйматись як безумовне свідчення протиправності прийнятого рішення. Аналіз наведених правових норм, доказів та обставин, на думку відповідача, в цілому дають підстави для висновку, що зазначення в графі № 5 оскаржуваної постанови неповної адреси, не спростовує порушення позивачем вимог пункту 15.4. ПДР України, та є технічною помилкою.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, від представника позивача адвоката Колодезного Я.В. надійшла письмова заява, в якій він просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, в поданій заяві просив розглядати справу без його участі.

Згідно ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі та давши їм оцінку прийшов до наступного.

Судом встановлено, що 29.10.2024 року інспектором взводу 1 роти 1 батальйону 2 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Блудовим А.В. винесено постанову серії ЕНА № 3369580 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за порушення вимог ч. 1 ст. 122 КУпАП, у виді штрафу в сумі 340,00 грн.

Із змісту постанови вбачається, що, водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 29.10.2024 о 18 год. 02 хв., керуючи автомобілем «Mercedes Benz Е280», д.н.з. НОМЕР_1 в м. Харкові здійснив зупинку (стоянку) ТЗ на проїжджій частині в другому ряду, чим порушив п. 15.4. ПДР порушення правил стоянки, розміщення ТЗ на проїзній частині в два і більше рядів, та скоїв адміністративне правопорушення, за яке ч. 1 ст. 122 КУПАП передбачена адміністративна відповідальність. Внаслідок чого ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності шляхом накладення на нього штрафу в розмірі 340 гривень.

Закон України «Про Національну поліцію», визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги. (ч. 1 ст. 2 Закону України «Про Національну поліцію»)

Згідно з приписами ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені частинами першою, другою, третьою, четвертою, шостою і сьомою статті 122.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з ч. 4 ст. 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Таким чином, здійснюючи розгляд справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП на місці його вчинення, інспектор діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України.

Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 № 3353-XII вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Частиною 1 ст. 122 КпАП України встановлено відповідальність, серед іншого, за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно з п. 15.4 ПДР України, транспортні засоби не дозволяється ставити на проїзній частині у два і більше ряди. Велосипеди, мопеди та мотоцикли без бокового причепа дозволяється ставити на проїзній частині не більше ніж у два ряди.

У позовній заяві позивач вказує, що не погоджується з винесеною відповідачем постановою, оскільки правил дорожнього руху не порушував.

Суд вважає такі доводи позивача безпідставними, виходячи з наступного.

З відеозапису з місця події з нагрудного реєстратора працівника поліції вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем «Mercedes Benz Е280», д.н.з. НОМЕР_1 , крім того, зафіксовано факт розташування транспортного засобу на проїзній частині в другий ряд та спілкування позивача з працівниками поліції, позивачеві в повному обсязі були роз`яснені його права, передбачені ст. 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП.

Законодавством не визнана обов`язкова участь адвоката чи іншого фахівця у галузі права у випадку розгляду справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення та реалізація цього права позивачем не пов`язана з обов`язком інспектора відкласти розгляд справи чи терміново викликати фахівця у галузі права. Поліцейський, згідно із законодавством, лише ознайомлює особу із її правами, однак, виключно така особа вирішує, чи скористається він своїми правами та в який спосіб.

Приписами ч. ч. 1-2 ст. 276 КУпАП закріплено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Вищевказане свідчить, що поліцейський жодним чином не перешкоджав позивачу у користуванні своїми правами, у тому числі, не обмежував у праві отримувати правову допомогу.

Аналізуючи наведену норму, яка встановлює, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, статтями 121-126 КУпАП (коли правопорушення вчинено водієм), можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників, суд дійшов висновку, що це питання вирішується на розсуд органу, який розглядає справу про адміністративне правопорушення. За такого правового регулювання, не можна вважати, що УПП у м. Києві, розглянувши справу про адміністративне правопорушення за місцем його вчинення, діяло всупереч вимог частини 1 статті 276 КУпАП.

У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.

Європейським судом з прав людини, у рішенні, яке ним було ухвалено 29.06.2007 у складі Великої палати у справі «Огаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства», постановив, що будь-яка особа яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є такими, що потенційно може завдати серйозної шкоди, і ті хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов?язки у правовому полі.

Таким чином, доводи позивача не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи і повністю спростовуються сукупністю доказів в матеріалах справи, та вибрану позицію позивача суд розцінює як лінію захисту та спробу уникнути відповідальності.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено протиправність оскаржуваної постанови. Проаналізувавши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що вина позивача у вчиненні інкримінованого правопорушення доведена належними та допустимими доказами, у зв`язку з чим підстави для задоволення позову відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 122 КпАП України, ст. 5, 6, 7, 9, 77, 241-247, 268, 271, 286 КАС України, суд-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до інспектора взводу 1 роти 1 батальйону 2 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Блудова Антона Валерійовича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі - відмовити.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України подається протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - Інспектор взводу 1 роти 1 батальйону 2 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Блудов Антон Валерійович, місцезнаходження: м. Харків, вул. Шевченка, 315А.

Відповідач - Департамент патрульної поліції Національної поліції України, , місце знаходження: м. Київ, вул. Федора Ернста, 3.

Суддя - М. В. Богдан