Справа № 260/4581/24
Суддя: Калинич Я.М.
Дата ухвалення: 2025-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

11 липня 2025 рокум. Ужгород№ 260/4581/24

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді - Калинич Я.М.

при секретарі судового засідання - Деяк О.М.

за участю:

позивач ОСОБА_1

представник позивача Крайниковець В.В.,

представник відповідача Чубелка О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) через представника адвоката Бухтоярова Романа Олександровича, звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області (далі - відповідач, ГУНП в Закарпатській області), яким просить суд:

1. Визнати протиправним та скасувати наказ від 13.06.2024 року №126о/с Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про призначення ОСОБА_1 на посаду інспектора взводу №1 роти №1 батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) Головного управління національної поліції в Закарпатській області.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції України в Закарпатській області №1514 від 18 червня 2024 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських відділення поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області» у частині звільнення підполковника поліції ОСОБА_1 з посади інспектора взводу №1 роти №1 батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) Головного управління національної поліції в Закарпатській області.

3. Визнати протиправним та скасувати Наказ №131о/с від 19 червня 2024 року по особовому складу.

4. Визнати протиправним та скасувати Наказ №163о/с від 09 серпня 2024 року по особовому складу.

5. Поновити підполковника поліції ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти власності відділу кримінальної поліції Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області

6. Стягнути з Головного управління Національної поліції в Закарпатській області на користь ОСОБА_1 середнє грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 18.06.2024 року по день поновлення на роботі.

7. Допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення підполковника поліції ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти власності відділу кримінальної поліції Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області з 18.06.2024 року та виплати середнього грошового забезпечення за один місяць.

8. Стягнути з відповідача на мою користь всі понесені у справі судові витрати, а зокрема поштові витрати, витрати на професійну правничу допомогу, витрати позивача, що пов`язані із прибуттям до суду, докази про що будуть подані в порядку ч.7 ст.139 КАСУ.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що до 13 червня 2024 року перебував на посаді оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти власності відділу кримінальної поліції кримінальної поліції Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області.

Поряд з цим, з 31 травня 2024 року по 13 червня 2024 року позивач перебував у щорічній відпустці згідно з наказом ГУНП в Закарпатській області. З 14 червня 2024 року по 26 червня 2024 року останній перебував на лікарняному згідно з лікарняним листом.

Водночас, під час перебування позивача у щорічній відпустці, відповідачем наказом №126 від 13 червня 2024 року переведено ОСОБА_1 на іншу посаду, а потім звільнено у зв`язку з невиконанням наказів пов`язаними з новою посадою.

Підставою для звільнення позивача зі служби в поліції слугувало грубий дисциплінарний проступок, порушення вимог частин 1, 2, статті 3 та пунктів 1, 2, 4, 5, 6 частини 3 статті 1, частин 1, 2, 5 статті 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пунктів 1, 2 частини 1 статті 18, частини 1 статті 64 Закону України від 02.07.2015 №580-VIII «Про Національну поліцію», пункту 4 частини 1 статті 40 Кодексу законів про працю України, абзаців 2, 13 частини 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09.11.2016 №1179 та статті 38 Закону України «Про запобігання корупції», що виразилось у невиході на службу 17.06.2024 та 18.06.2024 в умовах воєнного стану та посиленого варіанту службової діяльності, порушенні Присяги та Правил етичної поведінки поліцейського, а також невиконанні наказів безпосередніх керівників та керівництва Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, інспектора взводу №1 роти №1 батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) Головного управління національної поліції в Закарпатській області підполковника поліції ОСОБА_1 (0072159), відповідно до пункту 7 частини 3 статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, звільнити зі служби в поліції.

Із оскаржуваним наказами ГУНП в Закарпатській області позивач не погоджується та вважає їх протиправними і таким, що підлягають скасуванню.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 19 липня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

02 серпня 2024 року представником відповідача було подано відзив на позовну заяву (вх.№20366/24), відповідно до якого зазначено, що за фактом викладеним у доповідній записці наказом ГУНП в Закарпатській області №1502 від 14.06.2024 року призначено службове розслідування. Так, в ході проведення службового розслідування отримано відомості, які свідчать про те, що поліцейським, зокрема ОСОБА_1 , після визначення останніх такими, що мають нести службу у складі батальйону, їхніми безпосередніми керівниками було віддано усний наказ, який зобов`язував останніх, з`явитися до секторів (відділів) кадрових забезпечень та в разі згоди з запропонованою посадою в складі батальйону або ж, відмови в подальшому нести службу у складі зазначеного батальйону - скласти відповідний рапорт про згоду з запропонованою посадою або відмови від такої, однак, зазначені в доповідній записці УКЗ ГУНП поліцейські, не виконали наказу своїх безпосередніх керівників. Зокрема було встановлено, у своєму поясненні ОСОБА_2 (начальник ВКП Ужгородського РУП ГУНП) пояснив, що 31.05.2024 в УКР ГУНП було визначено, що поліцейський ОСОБА_1 буде переведений до батальйону.

У свою чергу, 13.06.2024 ОСОБА_1 не вийшов на службу та здійснив оформлення листа непрацездатності у зв`язку із захворюванням. Станом на 13.06.2024, враховуючи відмову виконати накази своїх безпосередніх керівників, щодо прийняття рішення про подальшу службу у складі батальйону, а також, виходячи з необхідності комплектування вказаного батальйону поліції, поліцейські, в тому числі і ОСОБА_1 на підставі п.2 ч.1 (для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби) та абзацу 2 ч.8 ст.65 Закону України «Про Національну поліцію», наказом ГУНП від 13.06.2024 №126о/с були призначені на відповідні посади у батальйон поліції особливого призначення (стрілецький) Головного управління Національної поліції в Закарпатській області.

Так, згідно наказу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області від 13.06.2024 №126о/с «По особовому складу», позивача було звільнено з посади оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти власності відділу кримінальної поліції Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області та призначено на посаду інспектором взводу №1 роти №1 батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) ГУНП в Закарпатській області.

Згідно стройової записки т.в.о. командира батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) ГУНП в Закарпатській області від 17.06.2024 року ОСОБА_1 не з`явився на службу, до місця дислокації батальйону.

Така поведінка вищевказаних поліцейських вкрай негативно вплинула на внутрішній клімат та дисципліну у колективах, де проходили службу вказані працівники, що в умовах воєнного стану та посиленого варіанту несення служби наносить непоправної шкоди авторитету як територіальних підрозділів поліції так і ГУНП в Закарпатській області, так і поліції України в цілому.

Відповідно про всі обставини щодо неможливості проходження служби та виконання наказу, позивач зобов`язаний був діяти професійно та повідомити свого безпосереднього керівника ( ОСОБА_3 ), що в умовах воєнного стану є вкрай важливим, оскільки планування роботи поліції в умовах воєнного стану напряму впливає на виконання особовим складом поліції завдань з захисту державному суверенітету України та її територіальної цілісності. В свою чергу не інформування керівника про будь які обставини неможливості виконання наказу керівника, перешкоджає іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, впливає на планування та організацію керівництвом несення служби в умовах воєнного стану та дестабілізує роботу поліції.

Крім того зазначено, що згідно наданої інформації ДУ «ТМО МВС України по Закарпатській області» від 18.06.2024 року №33/27-784, позивач за медичною допомогою до ДУ «ТМО МВС України по Закарпатській області» не звертався та про відкриття лікарняних в інших медичних установ не повідомляв. Враховуючи відсутність позивача на службі 17 та 18 червня 2024 року, дії позивача були розцінені як невихід на службу.

Відповідно 17.06.2024 року та 18.06.2024 року за фактом невиходу позивача на службу було складено акти про відсутність його на службі. Також позивач не з`явився для дачі пояснень в рамках проведення службового розслідування.

За результатами службового розслідування, наказом ГУНП в Закарпатській області №1514 від 18.06.2024 року за порушення службової дисципліни, до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення із служби в поліції, відповідно до пункту 7 частини 3 статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України. Просить відмовити в задоволенні позовної заяви.

30 жовтня 2024 року представником позивача через підсистему «Електронний суд» було подано заяву про зміну предмету позову.

Ухвалою суду від 08 січня 2025 року позовну заяву було залишено без руху, встановлено позивачу п`ятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання (надіслання) до суду заяви про поновлення строку звернення до суду, у якій вказати підстави для поновлення строку, надати докази поважності причин його пропуску.

Ухвалою суду від 14 січня 2025 року визнано поважними причини пропуску строку звернення з цим позовом до суду та продовжено розгляд справи.

Ухвалою суду від 27 січня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Також в даній ухвалі було задоволено клопотання представника позивача та викликано в судове засідання для допиту свідка ОСОБА_1

01 липня 2025 року в судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві. Просив такі задовольнити повністю та вирішити питання судових витрат.

У судовому засіданні від 01 липня 2025 року, позивача було допитано у якості свідка.

Позивач в якості свідка підтвердив обставини, викладені в позовній заяві. Зокрема, наголосив, що про факт його перебування на лікарняному листі було відомо керівництву та безпосередньому керівнику в телефонному режимі. Наголосив, що не знав та не міг знати про факт переведення на посаду інспектора взводу №1 роти №1 батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, та що має прибути для надання пояснень до дисциплінарної комісії, оскільки листи отримав тільки 05 липня 2024 року.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував з мотивів, наведених у відзиві на позовну заяву. Просив суд відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши подані заяви по суті справи і докази на їх обґрунтування, заслухавши пояснення сторін у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 до 13.06.2024 року перебував на посаді оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти власності відділу кримінальної поліції Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області.

13 червня 2024 року на ім`я керівника Головного управління Національної поліції Закарпатській області (далі - ГУНП) з управління превентивної діяльності - УПД) ГУНП надійшла доповідна записка від 14.06.2024 №968/108/8 - 2024.

В доповідній записці УПД ГУНП зазначено, що наказом Національної поліції України від 07.06.2024р. №620 утворено батальйон поліції особливого призначення (стрілецький) ГУНП в Закарпатській області. Керівниками структурних служб, територіальних (відокремлених) підрозділів (далі - ТВП) ГУНП, на виконання вимог керівництва ГУНП в Закарпатській області (службова телеграма від 06.06.2024р. №931/106/01/8-2024) було визначено поліцейських для подальшого проходження служби та виконання службових обов`язків у батальйоні. Однак, в доповідній записці вказано, що окремі поліцейські зі списків які надані керівниками, зокрема оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти власності відділу кримінальної поліції Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області підполковник поліції ОСОБА_1 почали створювати штучні умови, відмовилися виконувати віддані накази своїх керівників, а також, ознайомлюватися та виконувати вимоги наказу ГУНП в Закарпатській області від 13.06.2024 №126о/с, про їх переведення до батальйону в порядку статті 65 Закону України від 02.07.2015 №580-VIII «Про Національну поліцію».

14 червня 2024 року Головним управлінням Національної поліції України в Закарпатській області видано наказ №1502 «Про створення дисциплінарної комісії та призначення службового розслідування».

Так, дисциплінарною комісією, під час проведення службового розслідування здобуті відомості про те, що справді, поліцейські, в тому числі і ОСОБА_1 , за місцями несення служби, були визначені керівниками своїх підрозділів такими, що повинні в подальшому, нести службу у складі вказаного вище батальйону.

Також в ході проведення службового розслідування отримано відомості, які свідчать про те, що поліцейським після визначення останніх такими, що мають нести службу у складі батальйону, їхніми безпосередніми керівниками було віддано усний наказ, який зобов`язував останніх, з`явитися до секторів (відділів) кадрових забезпечень та в разі згоди з запропонованою посадою в складі батальйону або ж відмови подальшому нести службу у складі зазначеного батальйону - скласти відповідний рапорт про згоду з запропонованою посадою або відмови від такої, однак зазначені в доповідній записці УКЗ ГУНП поліцейські, не виконали наказу своїх безпосередніх керівників.

Станом на 13.06.2024р. враховуючи відмову виконати накази своїх безпосередніх керівників, щодо прийняття рішення або відмови нести подальшу службу у складі батальйону, а також виходячи з необхідності комплектування вказаного батальйону поліції, поліцейські, зокрема і ОСОБА_1 , на підставі п.2 ч.1 (для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби) та абзацу 2 ч.8 ст.65 Закону України «Про Національну поліцію», наказом ГУНП від 13.06.2024 №126о/с були призначені за наступними посадами, зокрема: ОСОБА_1 з метою ознайомлення поліцейських, зокрема ОСОБА_1 зі змістом наказу ГУНП від 13.06.2024 №126а/с. 14.06.2024 до територіальних (відокремлених) підрозділів ГУНП, де проходять службу вказані поліцейські, УКЗ ГУНП були надіслані витяги із наказів про призначення в займані посади рекомендованими листами, а також надіслані такі витяги до керівників підрозділів в яких попередньо проходили службу поліцейські, для ознайомлення із наказами їх безпосередньо.

Окрім цього, враховуючи доведення наказів про призначення до батальйону поліцейських для проведення шикування, проведення інструктажу та стройового огляду було надіслано службову телеграму керівника ГУНП від 14.06.2024 №755/106/01/32-2024, із наказом про необхідність з`явитися 17.06.2024 до внутрішнього двору будівлі ГУНП, поліцейських, які після визначення їх такими, що мають проходити подальшу службу у складі батальйону, відмовилися документально оформити свій факт відмови, склавши відповідний рапорт та відповідно до п.2 ч.1 (для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби) та абзацу 2 ч.8 ст.65 Закону України «Про Національну поліцію», наказом ГУНП від 13.06.2024 №126о/с, були переведені до складу батальйону ГУНП.

Однак, окремі поліцейські серед яких ОСОБА_1 вимогу телеграми ГУНП від 14.06.2024 року №755/106/01/32-2024 - не виконав та про причини неприбуття не повідомив ні свого попереднього керівника, ні т.в.о командира батальйону поліції особливого призначення ГУНП в Закарпатській області підполковника поліції ОСОБА_3 .

Дисциплінарною комісією встановлено, що ОСОБА_1 17.06.2024р. та 18.06.2024р. взагалі не з`явився на службу, до місця дислокації батальйону (адмінприміщення РПОП ГУНП), про своє місце знаходження керівника - не повідомив.

17 червня 2024 року, за фактом невиходу ОСОБА_1 на службу складено Акт про відсутність на службі за вих. №790/106/36-2024.

17 червня 2024 року, за фактом відмови ОСОБА_1 від дачі пояснень, членами дисциплінарної комісії ГУНП складено відповідний Акт про відмову від дачі пояснень за вих. №796/106/32-2024.

17 червня 2024 року, за фактом невиходу ОСОБА_1 на службу складено Акт про відсутність на службі за вих. №789/106/32-2024.

18 червня 2024 року, за фактом невиходу ОСОБА_1 на службу складено Акт про відсутність на службі за вих. №815/106/32-2024.

Опитаний в ході службового розслідування ОСОБА_4 пояснив, що 31.05.2024р. в УКР ГУНП було визначено, що поліцейський ОСОБА_1 буде переведений до батальйону. Станом на 01.06.2024 ОСОБА_1 сам зателефонував ОСОБА_4 , під час чого, в ході розмови, ОСОБА_1 було доведено, що його визначено для несення служби у складі батальйону, на що останній відреагував негативно та кинув слухавку. В подальшому, 14.06.2024 начальником СКЗ Ужгородського РУП ГУНП Магурським Д.В. здійснено дзвінок за допомогою мессенджера «WhatsApp» ОСОБА_1 з метою повідомити його, щоб він ознайомився із наказом ГУНП від 13.06.2024р. №126о/с та телеграми ГУНП від 14.06.2024 №755/106/01/32-2024. В ході розмови ОСОБА_1 повідомив, що він зайнятий та кинув слухавку. Також з метою, ознайомлення ОСОБА_1 з вимогами вищевказаних службових документів, працівниками Ужгородського РУП ГУНП було здійснено виїзд за адресою проживання останнього, однак двері його будинку ніхто не відчиняв. Мобільний телефон був вимкнений.

Згідно службової характеристики, за період, з листопада 2015 року по теперішній час ОСОБА_1 на займаній зарекомендував себе посередньо. У роботі не завжди вміє виділяти головне і сконцентровувати свої зусилля на його вирішенні. Здатний швидко аналізувати оперативну обстановку, однак завжди приймає правильні рішення. Не займається саморозвитком, зміни в чинному законодавстві, відомчих нормативно-правових актах, що стосуються діяльності поліції не відслідковує. В роботі не завжди проявляє ініціативу, розпочату справу не завжди доводить до логічного завершення. На критику в свою адресу реагує, однак належних висновків не робить. До товаришів по службі відноситься без упередження. Висловлює свою думку переконливо і спокійно. За характером доброзичливий, спокійний. Фізично розвинений добре.

18 червня 2024 року, дисциплінарною комісією складено висновок «За фактами відмови окремими поліцейськими структурних служб, територіальних (відокремлених) підрозділів ГУНП в Закарпатській області виконувати накази керівників», де констатовано, що таким чином ОСОБА_1 , діючи непрофесійно, хибно розуміючи вимоги Присяги, яку склав та ігноруючи обов`язки поліцейського щодо неухильного дотримання положень Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указу Президента України від 24.02.2022р. №64/2022 «Про введення воєнного стану України», наказів Національної поліції України, від 08.04.2022 №242 «Про деякі питання посиленого варіанту службової діяльності на період дії на території України воєнного стану» наказу ГУНП в Закарпатській області від 25.02.2022 №455 «Про переведення особового складу на посилений варіант службової діяльності та Ситуаційного центру ГУНП в Закарпатській області в надзвичайний (позаплановий) режим діяльності», не виконав накази своїх безпосередніх керівників, а також керівника ГУНП (вимога службової телеграми), грубо порушив вимоги частини 1, пунктів 1, 2, 4, 5, 6 частини 3 статті 1, частин 1, 2, 5 статті 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пунктів 1, 2 частини 1 с.18, частини 1 статті 64 Закону України від 02.07.2015 №580-VIII «Про зональну поліцію», пункту 4 частини 1 статті 40 Кодексу законів про працю України, абзаців 2, 13 частини 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09.11.2016 №1179 та статті 38 Закону України «Про запобігання корупції», яка регламентує етику поведінки декларантів, оскільки поліцейські є суб`єктами декларування, чим намагався спровокувати у інших поліцейських негативну поведінку аналогічного характеру, що в умовах війни України з Російською Федерацією, є неприпустимо.

Згідно відомостей зазначених у службовій характеристиці ОСОБА_1 за період служби в поліції, зокрема, на посадах до призначення у батальйон, зарекомендував себе - посередньо, як поліцейський, який не завжди появляє ініціативну, розпочату справу не завжди доводить до логічного завершення.

Обставин, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 під час проведення службового розслідування не встановлено.

Дисциплінарною комісією зазначено, що:

1. Проведення службового розслідування за фактом викладених в доповідній записці управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Закарпатській області відомостей, з приводу відмови окремих поліцейських структурних служб, територіальних (відокремлених) підрозділів Головного управління Національне порції в Закарпатській області виконувати накази керівників завершити.

2. Відомості, що стали підставою для проведення службового розслідування, вважати такими, що підтвердилися.

12. За вчинення грубого дисциплінарного проступку, порушення вимог частини 1, пунктів 1, 2, 4, 5, 6 частини 3 статті 1, частин 1, 2, 5 статті 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пунктів 1, 2 частини 1 ст.18, частини 1 статті 64 Закону України від 02.07.2015 №580-VIII «Про зональну поліцію», пункту 4 частини 1 статті 40 Кодексу законів про працю України, абзаців 2, 13 частини 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09.11.2016 №1179 та статті 38 Закону України «Про запобігання корупції», що виразилось у невиході на службу 17.06.2024 та 18.06.2024 в умовах воєнного стану та посиленого варіанту службової діяльності, порушенні Присяги та Правил етичної поведінки поліцейського, а також невиконанні наказів безпосередніх керівників та керівництва Головного управління Національної поліції Закарпатській області, інспектора взводу №1 роти №1 батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) Головного управління Національної поліції в Закарпатській області підполковника поліції ОСОБА_1 (007159), відповідно до пункту 7 частини 3 статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, звільнити зі служби в поліції.

Наказом Головного управління Національної поліції України в Закарпатській області від 18.06.2024 №1514 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських ГУНП в Закарпатській області», за вчинення грубого дисциплінарного проступку, порушення вимог частини 1, пунктів 1, 2, 4, 5, 6 частини 3 статті 1, частин 1, 2, 5 статті 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пунктів 1, 2 частини 1 с. 18, частини 1 статті 64 Закону України від 02.07.2015 №580-VIII «Про зональну поліцію», пункту 4 частини 1 статті 40 Кодексу законів про працю України, абзаців 2, 13 частини 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09.11.2016 №1179 та статті 38 Закону України «Про запобігання корупції», що виразилось у невиході на службу 17.06.2024 та 18.06.2024 в умовах воєнного стану та посиленого варіанту службової діяльності, порушенні Присяги та Правил етичної поведінки поліцейського, а також невиконанні наказів безпосередніх керівників керівництва Головного управління Національної поліції Закарпатській області, начальника відділення снайперів батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) Головного управління Національної поліції в Закарпатській області підполковника поліції ОСОБА_1 (0072159), відповідно до пункту 7 частини 3 статті 13Дисциплінарного статуту Національної поліції України, звільнити зі служби в поліції.

19 червня 2024 року супровідним листом №840/106/32-2024 начальником ГУНП в Закарпатській області на адресу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), був направлений Витяг з Наказу ГУНП в Закарпатській області «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських ГУНП в Закарпатській області» від 18.06.2024 №1514 для ознайомлення.

Згідно з витягу з наказу від 19.06.2024 р. №131о/с «По особовому складу», відповідно до частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» звільнити зі служби в поліції за п.6 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України): підполковника поліції ОСОБА_1 (0072159), інспектора взводу №1 роти №1 батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) Головного управління національної поліції в Закарпатській області, з 19 червня 2024 року.

Підстава: пункт 1 наказу ГУНП в Закарпатській області від 18.06.2024 №1514.

Згідно з витягу з наказу від 09.08.2024 року №163о/с «Про часткову зміну пунктів наказу ГУПН в Закарпатській області від 19.06.2024 №131о/с», пункт наказу в частині звільнення із служби в поліції підполковника поліції ОСОБА_1 (0072159), інспектора взводу №1 роти №1 батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, з 19 червня 2024 року, частково змінити. Вважати його звільненим з 11 липня 2024 року.

Поряд з цим, судом встановлено, що з 14 червня 2024 року по 26 червня 2024 року позивач перебував на лікарняному згідно з лікарняних листків (медичний висновок №5755-4К2С-МСА3-7Р77 від 14 червня 2024 року, медичний висновок №НВКЕ-9628-В46Е-СТ94 від 21 червня 2024 року, медичний висновок №Р5АВ-9Е38-ЕТНВ-772Т від 26 червня 2024 року.)

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом №580-VIII.

Відповідно до частини першої статті 59 Закону №580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Згідно з частиною третьою статті 59 Закону №580-VIII рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України.

Стаття 65 Закону №580-VIII визначає порядок та підстави переміщення поліцейських.

Відповідно до частини першої статті 65 Закону №580-VIII переміщення поліцейських здійснюється:

1) на вищу посаду - у порядку просування по службі;

2) на рівнозначні посади: для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби; за ініціативою поліцейського; у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням реорганізації; у разі необхідності проведення кадрової заміни в місцевостях з особливими природними, географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами (далі - місцевості з визначеним строком служби); за станом здоров`я - на підставі рішення медичної комісії; з меншим обсягом роботи з урахуванням професійних і особистих якостей - на підставі висновку атестації; у разі звільнення з посади на підставі рішення місцевої ради про прийняття резолюції недовіри відповідно до статті 87 цього Закону;

3) на посади, нижчі ніж та, на якій перебував поліцейський: у зв`язку зі скороченням штатів або реорганізацією в разі неможливості призначення на рівнозначну посаду; за станом здоров`я - на підставі рішення медичної комісії; через службову невідповідність - на підставі висновку атестації з урахуванням професійних і особистих якостей; за ініціативою поліцейського; як виконання накладеного дисциплінарного стягнення - звільнення з посади відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України; у разі звільнення з посади на підставі рішення місцевої ради про прийняття резолюції недовіри, відповідно до статті 87 цього Закону;

4) у зв`язку із зарахуванням на денну форму навчання за державним замовленням, у тому числі до магістратури, ад`юнктури та докторантури закладу вищої освіти із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських, а також у разі призначення на посаду після закінчення навчання.

Приписами частини другої статті 65 Закону №580-VIII встановлено, що посада вважається вищою, якщо за нею штатом (штатним розписом) передбачене вище спеціальне звання поліції, нижчою, якщо передбачене нижче спеціальне звання поліції, та рівнозначною, якщо передбачене таке саме спеціальне звання поліції.

Умовами частини сьомої статті 65 Закону №580-VIII передбачено, що переведення є формою переміщення поліцейських, яке здійснюється у разі, якщо звільнення їх із посад або призначення на інші посади належить до номенклатури призначення різних керівників.

Згідно з частиною восьмою статті 65 Закону №580-VIII переведення поліцейського може здійснюватися за його ініціативою, ініціативою прямих керівників (начальників), керівників інших органів (закладів, установ) поліції, які порушили питання про переміщення.

Поліцейські зобов`язані проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами керівника органу (закладу, установи) поліції, до повноважень якого належить право призначення на посаду та звільнення з посади.

Крім того, відповідно до статті 60 Закону №580-VIII відносини, що виникають у зв`язку зі вступом, проходженням та припиненням служби в поліції, регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами з питань проходження служби в поліції.

Наведені редакції частини восьмої статті 65 та статті 60 Закону №580-VIII набули змін згідно із Законом України «Про внесення змін до законів України «Про Національну поліцію» та «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» (далі Закон №2123-IX) з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану», який набрав чинності з 01 травня 2022 року.

Аналіз наведених норм Закону №580-VIII свідчить про те, що поліцейський, зважаючи на особливий характер державної служби, зобов`язаний проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами керівника. Водночас, Закон №580-VIII в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин містить умову регулювання відносин щодо проходження служби в поліції саме цим Законом.

Отже, зміни в спеціальному законодавстві з питань проходження служби в поліції, що відбулися з 01.05.2022, виключили можливість субсидіарного застосування норм трудового законодавства до регулювання порядку переміщення поліцейських, усунувши таким чином неоднозначне застосування відповідних норм права у подібних правовідносинах, що мало місце в судовій практиці.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 25 травня 2023 року у справі №620/3663/19.

Отже, доводи позивача щодо переведення його з оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти власності відділу кримінальної поліції Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області відповідно до Наказу №126о/с на інспектора взводу №1 роти №1 батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, відбулося без його відома та написання відповідного рапорту, як підставу для скасування вказаного наказу, є безпідставними, оскільки побажання поліцейського необхідне лише у випадку переміщення поліцейських на рівнозначні посади за ініціативою поліцейського (пункт 2 частини першої статті 65 Закону №580-VIII) та при переміщенні його по службі у зв`язку зі скороченням штатів (частина друга статті 68 Закону №580-VIII).

В усіх інших випадках підставою переміщення визначено певні обставини або рішення певних органів, настання (прийняття) яких не залежать від волі поліцейського, в тому числі переміщення для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби.

Так, як вбачається з матеріалів справи, що 13.06.2024 року на ім`я керівника Головного управління Національної поліції в Закарпатській області з управління превентивної діяльності ГУНП надійшла доповідна записка від 14.06.2024 вих. №968/108/8-2024. В доповідній записці УПД ГУНП зазначено, що наказом Національної поліції України від 07.06.2024 №620 утворено батальйон поліції особливого призначення (стрілецький) ГУНП в Закарпатській області. Так, згідно наказу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області від 13.06.2024 №126о/с «По особовому складу», позивача було звільнено з посади оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти власності відділу кримінальної поліції Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області та призначено на посаду інспектором взводу №1 роти №1 батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) ГУНП в Закарпатській області.

Таким чином, переведення позивача на посаду було зумовлене необхідністю забезпечити ефективне та безперервне надання поліцейських послуг під час дії воєнного стану.

Отже, спеціальне законодавство, чинне на момент виникнення спірних правовідносин, не вимагало згоди поліцейського при прийнятті рішення про його переміщення в інтересах служби на рівнозначну посаду у цю або іншу місцевість.

При цьому, наказ №126о/с містить посилання на норми чинного спеціального законодавства, що регулюють спірні правовідносини, а саме пункт 2 частини першої статті 65 та абзац 2 частини восьмої статті 65 Закону №580-VIII, як на підставу для призначення позивача на посаду.

Отже, оскаржуваний наказ №126о/с про призначення позивача на іншу рівнозначну посаду є правомірним з огляду на фактичну наявність таких підстав та спеціального законодавства, яким передбачено необхідність прийняття таких рішень (переведення до іншого місця проходження служби) з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану, окрім цього останній за своїх формальних ознак відповідає вимогам Закону №580-VIII, «Порядку підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції та Переліку документів з питань проходження служби», затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України 23.11.2016 №1235 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20.12.2016 за №1668/29798). Крім того, призначення позивача на посаду відбулось з урахуванням критерію рівнозначності.

Виходячи з наведеного позовні вимоги є безпідставними у відповідній частині.

Що стосується позовних вимог у частині визнання протиправним та скасування пункту 1 Наказу №1514 та наказу №131о/с, то необхідно звернути увагу на наступне.

Так, сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначає Дисциплінарний статут.

Службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників (частина перша статті 1 Дисциплінарного статуту).

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України (частина третя статті 1 Дисциплінарного статуту).

Згідно з статті 12 Дисциплінарного статуту, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до статті 13 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Відповідно до статті 14 Дисциплінарного статуту, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником. У разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів (частина перша та друга статті 16 Дисциплінарного статуту).

Порядок застосування дисциплінарних стягнень визначено статтею 19 Дисциплінарного статуту.

Відповідно до частини першої статті 26 Дисциплінарного статуту у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Як уже вказано вище, підставою для проведення службового розслідування відносно позивача була доповідна записка від 14.06.2024 щодо невиконання, зокрема ОСОБА_1 . Наказу №126о/с та усного наказу, який зобов`язував з`явитися до секторів (відділів) кадрового забезпечення.

Відповідно до частин першої, другої, четвертої статті 2 Дисциплінарного статуту, за своїм службовим становищем поліцейські можуть бути керівниками або підлеглими стосовно інших поліцейських.

Керівник - це службова особа поліції, наділена правами та обов`язками з організації службової діяльності підлеглих їй поліцейських та інших працівників поліції і контролю за їхньою службовою діяльністю.

Під час виконання службових обов`язків поліцейський підпорядковується лише своєму безпосередньому та прямому керівникові.

Відповідно до частини першої статті 4 Дисциплінарного статуту, наказ є формою реалізації службових повноважень керівника, згідно з якими визначаються мета і предмет завдання, строк його виконання та відповідальна особа. Наказ має бути чітко сформульований і не може допускати подвійного тлумачення.

Наказ, прийнятий на основі Конституції та законів України і спрямований на їх виконання, віддається (видається) керівником під час провадження ним управлінської діяльності з метою виконання покладених на нього завдань та здійснення функцій відповідно до наданих повноважень (частина друга статті 4 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до частини третьої статті 4 Дисциплінарного статуту, наказ може віддаватися усно чи видаватися письмово, у тому числі з використанням технічних засобів зв`язку.

Наказ віддається (видається), як правило, у порядку підпорядкованості. За потреби прямий керівник може віддати (видати) наказ підлеглому, минаючи його безпосереднього керівника, про що він повідомляє безпосередньому керівнику підлеглого або підлеглий сам доповідає про отримання нового наказу своєму безпосередньому керівнику (частина четверта статті 4 Дисциплінарного статуту).

Таким чином, аналіз статті 4 Дисциплінарного статуту доводить, що наказ необов`язково має бути відданий у письмовій формі, також допускається форма його віддання усно та з використанням технічних засобів зв`язку.

Статтею 5 Дисциплінарного статуту передбачено порядок виконання наказу.

Так, відповідно до частини першої цієї статті, поліцейський отримує наказ від керівника в порядку підпорядкованості та зобов`язаний неухильно та у визначений строк точно його виконувати. Забороняється обговорення наказу чи його критика.

За відсутності можливості виконати наказ поліцейський зобов`язаний негайно повідомити про це безпосередньому керівнику з обґрунтуванням причин невиконання і повідомленням про вжиття заходів до подолання перешкод у виконанні наказу (частина друга статті 5 Дисциплінарного статуту).

У висновку службового розслідування від 18.06.2024 зазначено, що дисциплінарною комісією було проведено опитування керівника поліцейського Іваниковича Р.П., а саме, начальника ВКП Ужгородського РУП ГУНП майора поліції ОСОБА_4 .

Зокрема, ОСОБА_4 пояснив, що 31.05.2024 поліцейського ОСОБА_1 було визначено таким, що повинен проходити службу у складі батальйону від Ужгородського РУП ГУНП, в цей же день, з даного приводу було здійснено телефонний дзвінок ОСОБА_1 , однак, останній на телефон не відповідав. Станом на 01.06.2024 ОСОБА_1 сам зателефонував ОСОБА_4 , під час чого, в ході розмови, ОСОБА_1 було доведено, що його визначено для несення служби у складі батальйону, на що останній відреагував негативно та кинув слухавку. В подальшому, 14.06.2024 начальником СКЗ Ужгородського РУП ГУНП ОСОБА_5 здійснено дзвінок за допомогою месенджера «WhatsApp» ОСОБА_1 з метою повідомити йому, щоб він ознайомився, із наказом ГУНП від 13.06.2024 №126о/с та телеграми ГУПН від 14.06.2024 №755/106/01/32-2024. В ході розмови ОСОБА_1 повідомив, що він зайнятий та кинув слухавку. Також, з метою ознайомлення ОСОБА_1 з вимогами вищевказаних службових документів, працівниками Ужгородського РУП ГУНП було здійснено виїзд за адресою проживання останнього, однак, вхідні двері його будинку ніхто не відчиняв. Мобільний телефон ОСОБА_1 був вимкнений.

До того ж, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», постанови Кабінету Міністрів України від 17.04.2019 №328 «Деякі питання організації ведення Електронного реєстру листків непрацездатності та надання інформації з нього», наказу Міністерства охорони здоров`я України від 01.06.2021 №1066 «Деякі питання формування медичних висновків про тимчасову непрацездатність та проведення їхньої перевірки», наказу Міністерства охорони здоров`я України від 13.11.2001 №455 «Про затвердження Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян» Е-лікарняний - електронний документ, що засвідчує факт тимчасової непрацездатності особи. Він є підставою для звільнення від роботи та оплати перших п`яти днів тимчасової непрацездатності за рахунок роботодавця, призначення матеріального забезпечення та надання соціальних послуг відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Е-лікарняний не потрібно друкувати та надавати роботодавцю у паперовій формі чи надавати будь-які паперові підтвердження тимчасової непрацездатності.

При цьому, у хворого виникає обов`язок повідомити про відкриття Е-лікарняного свого роботодавця будь-яким зручним способом, наприклад, телефоном.

За твердженням позивача, він повідомив про перебування на листку непрацездатності свого безпосереднього керівника.

У свою чергу, роботодавець мав реальну змогу перевірити необхідну інформацію про Е-лікарняний в Електронному кабінеті страхувальника на Порталі Пенсійного фонду України.

Отже, в ході розгляду справи, встановлено факт повідомлення позивачем безпосереднього керівника про причини неможливості виконання наказів керівництва, зокрема Наказу №126о/с та усного наказу про прибуття на стройовий огляд.

Відтак, відсутні підстав для притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення за фактом відмови останнього виконувати накази керівників з приводу несення служби, оскільки, поліцейський Іваникович Р.П. повідомив безпосередньому керівнику про неможливість виконання наказів та обґрунтував причини невиконання таких, а саме у зв`язку з перебуванням на лікуванні.

Таким чином, оскільки висновки службового розслідування, враховуючи вищевказане, не відповідають фактичним обставинам та матеріалам справи і службового розслідування, відповідно пункт 1 Наказу №1514 та Наказу №131о/с є протиправними та підлягають скасуванню, що має наслідком поновлення позивача на службі в ГУНП.

Щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Згідно ч.2 ст.235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Умови обчислення середньої заробітної плати визначаються постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» (далі - Порядок).

Так, відповідно до пп.«з» п.1 даного Порядку він також застосовується при обчисленні середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Пунктом 2 Порядку передбачено, що у всіх інших випадках (крім випадків обчислення середньої заробітної плати для оплати часу відпусток або для виплати компенсації за невикористані відпустки) середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата.

Пунктом 3 Порядку встановлено, що при обчисленні середньої заробітної плати враховуються всі суми нарахованої заробітної плати згідно із законодавством та умовами трудового договору, крім визначених у пункті 4 цього Порядку. Суми нарахованої заробітної плати, крім премій (в тому числі за місяць) та інших заохочувальних виплат за підсумками роботи за певний період, враховуються у тому місяці, за який вони нараховані, та у розмірах, в яких вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт. Премії (в тому числі за місяць) та інші заохочувальні виплати за підсумками роботи за певний період під час обчислення середньої заробітної плати враховуються в заробіток періоду, який відповідає кількості місяців, за які вони нараховані, починаючи з місяця, в якому вони нараховані. Для цього до заробітку відповідних місяців розрахункового періоду додається частина, яка визначається діленням суми премії або іншої заохочувальної виплати за підсумками роботи за певний період на кількість відпрацьованих робочих днів періоду, за який вони нараховані, та множенням на кількість відпрацьованих робочих днів відповідного місяця, що припадає на розрахунковий період.

Відповідно до п.5 Порядку, нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

За правилами п.8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства.

Відповідно до Довідки №557/106/5-24 від 25.07.2024р., про заробітну плату ОСОБА_1 , його заробітна плата за останні два місяці перед звільненням склала: за квітень 2024 року - 30571,96 грн., за травень 2024 року - 30571,96 грн., середньомісячна - 30571,96 грн., середньоденна - 1002,36 грн. (61143,92/61).

Відтак, загальна сума заробітної плати за час вимушеного прогулу 363 календарних днів за період 12.07.2024р. (день, наступний після звільнення) по 10.07.2025р. (день, що передує дню поновлення на роботі) що підлягає виплаті на користь позивача, становить 363856,68 грн. При цьому, з вказаної суми слід відрахувати податки, збори та інші обов`язкові платежі, які повинні утримуватися із сум доходу поліцейського.

Відповідно до п.п.2, 3 ч.1 ст.256 КАС України негайно виконуються рішення суду, зокрема, щодо присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби. У зв`язку з чим рішення в частині поновлення позивача на займаній на час звільнення посаді та присудження виплати заробітної плати за один місяць у розмірі 30571,96 грн. підлягає до негайного виконання.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 6 частини 2 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, серед іншого (пункти 32-41), звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; для цього потрібно логічно структурувати рішення і викласти його в чіткому стилі, доступному для кожного; судові рішення повинні, у принципі, бути обґрунтованим; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на аргументи сторін та доречні доводи, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно до статті 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити частково.

Питання про розподіл судових витрат зі сплати судового збору судом не вирішується, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст.5, 9, 19, 77, 139, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області (88008, вул. Ференці Ракоці, буд. 13, м. Ужгород, Закарпатська область, ) про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати пункт 1 наказу начальника Головного управління Національної поліції в Закарпатській області від 18.06.2024 року №1514 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських ГУНП в Закарпатській області».

Визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції в Закарпатській області від 19.06.2024 №131о/с «По особовому складу».

Поновити підполковника поліції ОСОБА_1 на посаді інспектора взводу №1 роти №1 батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) Головного управління національної поліції в Закарпатській області з 11.07.2024 року.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Закарпатській області () на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) середнє грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 12.07.2024 року по 10.07.2025 року у сумі 363856,68 грн. (триста шістдесят три тисячі вісімсот п`ятдесят шість гривень 68 коп.).

Допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення підполковника поліції ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді інспектора взводу №1 роти №1 батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) Головного управління Національної поліції в Закарпатській області з 11.07.2024 року та виплати середнього грошового забезпечення за один місяць у розмірі 30571,96 (тридцять тисяч п`ятсот сімдесят одна гривня 96 коп.)

У задоволенні позову у частині решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 11 липня 2025 року.

СуддяЯ. М. Калинич