Справа № 420/12259/25
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2025-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Вікторії ХОМ`ЯКОВОЇ, розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ДАНН. до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування рішення, картки відмови, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю ДАНН. до Одеської митниці, у якій позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості №UA500580/2025/000076/1 від 19.04.2025;

визнати протиправною та скасувати картку відмови у митному оформленні (випуску) товарів №UA500580/2025/000134 від 19.04.2025.

Позов мотивовано тим, що позивач за наявності усіх необхідних документів звернувся до митного органу для здійснення митного оформлення імпортованого товару. При визначенні митної вартості товару декларантом було обрано перший метод - за ціною договору. Сторона позивача стверджує, що відповідачем протиправно, в порушення норм статті 57 Митного кодексу України та за наявності усіх документів, які підтверджують заявлену декларантом митну вартість товару, здійснено визначення митної вартості товару, який ввозиться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту за другорядним методом - резервним. Внаслідок цього було прийнято оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів. Вважає, що відповідач безпідставно поставив під сумнів весь поданий йому пакет документів і необґрунтовано витребував додаткові документи, оскільки митним органом не доведено обставин, які б свідчили про існування у нього достатніх підстав для виникнення обґрунтованих сумнівів щодо правильності визначення позивачем числового значення митної вартості імпортованого товару. Застосування резервного методу для визначенні митної вартості товару є протиправним та необґрунтованим. За сукупністю наведених обставин, просить позов задовольнити повністю.

Ухвалою від 28.04.2025 відкрито спрощене провадження у справі, вирішено проводити розгляд справи без виклику представників сторін.

Одеська митниця (далі - відповідач) проти позову заперечує, просить відмовити в задоволенні позову. Вказує про те, що Одеська митниця під час здійснення контролю митної вартості товарів позивача та прийнятті рішення про коригування митної вартості товару №UA500580/2025/000076/1 від 19.04.2025 року та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500580/2025/000134 від 19.04.2025 року діяла у відповідності до вимог законів та інших нормативно-правових актів України, не порушувала права та законні інтереси позивача, а тому відсутні підстави для задоволення адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАНН.». В обґрунтування заперечень посилається на те, що при проведенні у відповідності до положень статті 54 Митного кодексу України контролю правильності визначення декларантом митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення позивачем, митницею встановлено наявність в документах розбіжностей та неточностей. За таких підстав та відповідно до вимог Митного кодексу України, посадовою особою відповідача було направлено позивачу електронну вимогу, щодо надання додаткових документів з метою підтвердження заявлених відомостей у митній декларації. Сторона відповідача доводить, що у повній відповідності з частиною п`ятою статті 54 Митного кодексу України та за результатом проведеної процедури консультації з декларантом, митним органом обґрунтовано та правомірно було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів. Стверджує, що митну вартість імпортованого товару було визначено на підставі раніше визнаної митницею митної вартості. За наведеного сторона відповідача доводить, що оспорюване рішення про коригування митної вартості товарів є таким, що прийнято митним органом в межах повноважень та на підставі чинного законодавства України. З огляду на це, просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

25.09.2024 року між ТОВ «Данн.» (надалі за текстом іменується «Позивач»/ТОВ «Данн.») як покупцем та компанією Alltag und Geratetechnik GmbH (Швейцарія) як продавцем укладено договір поставки товару № AUG-00D/12 (надалі за текстом «Договір»).

28.11.2024 р. укладено додаткову угоду № 1 до договору поставки №AUG-00D/12 від 25.09.2024, якою предмет Договору викладено в новій редакції.

12.12.2024 р. укладено додаткову угоду № 2 до договору поставки № AUG-00D/12 від 25.09.2024, якою змінено найменування та реквізити Alltag und Geratetechnik GmbH (Швейцарія) як продавця.

20.01.2025 р. укладено додаткову угоду № 3 до договору поставки № AUG-00D/12 від 25.09.2024, якою змінено реквізити Alltag und Geratetechnik AG (Швейцарія) як продавця.

12.03.2025 р. укладено додаткову угоду № 4 до договору поставки № AUG-00D/12 від 25.09.2024, якою змінено реквізити Alltag und Geratetechnik AG (Швейцарія) як продавця.

Сторонами було погоджено поставку товару на територію України згідно специфікації №44449 від 11.04.2025 р. до Договору.

З метою митного оформлення, позивачем (в особі ТОВ «Технологічна експедиція) було подано до відповідача митну декларацію ІМ 40 ДЕ 25UA79U8, в якій було визначено для митного оформлення товари №1-4 загальною вартістю 25419.10 дол. США (графа 22).

В графі 31 МД (ІМ 40 ДЕ) №25UA79U8 позивач визначив товар для митного оформлення, зокрема, товари (графи 32 декларації):

товар № 1: Профіль з максимальним поперечним перетином більш як 1 мм (мононитки) з обробленою поверхнею, але без будь-якого іншого оброблення, з продуктів, одержаних полімеризацією з перегрупуванням. Жилка для тримера, нейлонова - 32120шт. Торговельна марка : START PRO. Країна виробництва : CN Виробник : WUYI HAOYUAN HARDWARE PRODUCTS CO.

товар № 2: Захисні головні убори з пластмаси. Захисна маска для обличчя, пластмаса 550 шт. Торговельна марка: START PRO. Країна виробництва : CN Виробник : WUYI HAOYUAN HARDWARE PRODUCTS CO.

товар № 3: Ножі для тримера. Ніж для тримера - 5000шт. Торговельна марка: START PRO. Країна виробництва : CN Виробник : WUYI HAOYUAN HARDWARE PRODUCTS CO.

товар № 4: Частини тримера. Котушка для тримера 41990 шт. Торговельна марка: START PRO. Країна виробництва : CN Виробник : WUYI HAOYUAN HARDWARE PRODUCTS CO.

Позивач вищеперерахований товар № 1-4 визначив митною вартістю по першому (основному) методу (за ціною інвойсу по договору) (графи 42 і 43). Разом з митною декларацією позивачем до митного органу були подані документи (графа 44): 0271 пакувальний лист (Packing List) № 102/04/2025 від 11.04.2025; 0380 рахунок фактура (інвойс) (Commercial Invoice) №102/04/2025 від 11.04.2025; 0705 коносамент (Bill of Lading) №BW24120721 від 10.01.2025; 0730 автотранспортна накладна (Road consignment note) № 44449 від 15.04.2025; 0861 - декларація про походження товару (Declaration of origin) - інвойс 102/04/2025 від 11.04.2025; m4100 договір поставки №AUG - 00D/12 від 25.09.2024; 4103 специфікація № 44449 від 11.04.2025 до договору поставки № AUG - 00D/12 від 25.09.2024; m4103 - додаткова угода № 1 від 28.11.2024 до договору поставки № AUG - 00D/12 від 25.09.2024; m4103 - додаткова угода № 2 від 12.12.2024 до договору поставки № AUG - 00D/12 від 25.09.2024; m4103 - додаткова угода № 3 від 20.01.2025 до договору поставки № AUG - 00D/12 від 25.09.2024; m4103 - додаткова угода № 4 від 12.03.2025 до договору поставки № AUG - 00D/12 від 25.09.2024; m4207 договір про надання послуг митного брокера № ТЕ08122023/1 від 08.12.2023; (m означає, що договір надавався при першому митному оформленні і не надається кожного разу).

На вимогу відповідача про надання додаткових документів, позивачем були надані прайс б/н від 10.04.2025 року, експертне дослідження № 163/25 від 17.04.2025 року, експортна декларація №09671787 від 09.01.2025 і комерційні пропозиції продавця (підтверджується листом №44449/1 від 19.04.2025 року).

19.04.2025 р. відповідачем було винесено картку відмови №UA500580/2025/000134 в митному оформленні (випуску) товарів з таких причин: Згiдно cт. 55 МКУ вiд 13.03.2012 р. №4495-VI рішення про коригування вартості вiд 19.04.2025 №UA500580/2025/000076/1. Рішення про відмову у митному оформленні може бути оскаржено у порядку, визначеному главою 4 МКУ. Декларанту роз`яснено права викладені: у п. 3 ст. 52, ст.55 МКУ - щодо випуску товару у вiльний обiг за умови надання гарантії відповідно до роздiлу Х МКУ; у главi 4 МКУ - щодо оскарження рішення про коригування митної вартості у митному органi вищого рiвня або у судi.

Також, 19.04.2025 р. відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів №UA500580/2025/000076/1, зазначаючи, що вартість товару слід визначати відповідно до ст. 64 Митного кодексу України. Прийняття такого рішення відповідач обґрунтовує в графі 33 Рішення: За результатами візуальної перевірки, передбаченої ст. 337 МКУ, було встановлено, що у поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності, а саме: Оцінювана партія товару подана на підставі посередницького контракту із заявленим продавцем товарів Alltag und Geratetechnik AG (Швейцарія), відправник LISHUI YEKAI GARDEN MACHINERY CO., LTD (Китай), виробник WUYI HAOYUAN HARDWARE PRODUCTS CO., LTD. (Китай), торговельна марка START PRO. Згідно п.1.4, п.3.1 та п.3.2 зовнішньоекономічного контракту детальний опис, асортимент та якість товарів визначаються сторонами у відповідних специфікаціях, які є невід`ємною частиною контракту (п.3.1). Декларант, який заявляє митну вартість товару, зобов`язаний подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню (п.2 ч.2 статті 52 МКУ). Водночас, у специфікації від 11.04.2025 № 44449, згідно якої сформована оцінювана партія товарів за умовами контракту, - відсутня інформація щодо виробників, торгівельних марок, якісних характеристик (матеріалу виготовлення), артикулів, - що не відповідає вимогам п.2 ч.2 статті 52 МКУ в частині подання митному органу об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

У наданому комерційному рахунку від 11.04.2025 № 102/04/2025 відсутнє посилання на Специфікацію від 11.04.2025 № 44449 як невід`ємну частину контракту відповідно до якої сформована партія товарів. На момент відвантаження товару 10.01.2025, товар ще не був проданий ТОВ "ДАНН.", що ставить під сумнів заявлену зовнішньоекономічну операцію та товаросупровідні документи. Заявлені комерційні умови поставки DPU Київ означає доставку товару на місце з розвантаженням. При цьому, у CMR від 15.04.2025 №44449 наявні відомості графи 21, що товар прибув під навантаження у порт Констанца Румунія (відповідальна експедиторська компанія Kronotrans Spedition SPL), відповідальна компанія за доставку товару з порту Констанца в Одесу Київ український перевізник ForceTransUkraine. Таким чином, заявлені умови поставки документально не підтверджуються поданими до митного оформленнями транспортними документами. Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: неподання декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (стаття 54 МКУ). У наданому морському коносаменті від 10.01.2025 № BW24120721 наявні відомості щодо порту видачі коносаменту - Shenzhen (Китай), при цьому зазначено маршрут слідування Ningbo (Китай) Constanta (Румунія). Окрім цього, наявні відомості про перевантаження у порту Constanta на автотранспорт згідно CMR від 15.04.2025 44449. Зазначене свідчить про наявність витрат на навантажувально-розвантажувальні роботи, що є складовими митної вартості, а також на наявність додаткових транспортних документів, що відображають факт перевантаження товару з одного морського судна на інше, та які не були надані до митного оформлення. Враховуючи наявність перевантаження, можлива наявність інших коносаментів, відповідно до яких здійснювалось перевезення, та які не були надані до митного оформлення у порушення ст.335 МКУ. Документи, підтверджуючі витрати, пов`язані з перевантаженням товару з одного транспортного засобу на інший до митного оформлення не надавались та не надіслані в рамках консультації, що унеможливлює проведення обчислення повноти включення транспортної складової при формуванні заявленої декларантом ціни товару. Таким чином у митного органу виникають сумніви щодо достовірності поданих документів та заявлених декларантом складових митної вартості.

Відповідно до ч.2 та 3 ст.53 МКУ декларанту було запропоновано надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: 1) за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 2) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; 3) договір із третіми особами, пов`язаний з договором про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 4) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором; 5) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору; 6) каталоги, прейскуранти, прайс-листи продавця; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

19.04.2025 декларант додатково надіслав: прайс продавця від 10.04.2025 б/н, в якому відсутня інформація щодо заявлених якісних характеристик, торговельної марки та виробника товару, ціни на товари вище ніж в декларації країни відправлення і умови поставки EXW в якому - не відповідають умовам поставки CPT в наданій копії митної декларації країни відправлення від 09.01.2025 №0967787; комерційну пропозицію б/н без дати і на умовах поставки EXW Китай; експертне дослідження від 17.04.2025 №163/25, у висновку якого зазначені посилання на скріни з інтернет сайтів з ринковими цінами на товар іншої якості без зазначення торговельної марки іншого виробника. Згадані вище обставини не дають можливості ідентифікувати додатково надані декларантом документи як такі, що відповідають заявленій до митного оформлення партії товару.

У своєму електронному повідомленні від 19.04.2025 імпортер зазначив, що надав вичерпний перелік наявних у нього документів. Відповідно до ч.4 ст.57 МКУ було проведено консультацію між декларантом і митним органом з метою визначення основи митної вартості. Згідно ч.6 ст.54 МКУ та ч.2 ст.58 МКУ заявлену декларантом митну вартість товару митним органом не може бути визнано за ціною угоди внаслідок: виявлених розбіжностей; не надання відповідно п.2 ч.2 ст.52 митному органу достовірних відомостей про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; не підтвердження заявленої декларантом митної вартості шляхом надання додаткових документів. Митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена митним органом згідно з положеннями статей: 59 МКУ у митного органу відсутня інформація щодо вартості операцій з ідентичними товарами; 60 МКУ у митного органу немає документально підтвердженої інформації щодо якості товару з заявленими торгівельними марками, що унеможливлює його порівняння з раніше заявленими торговими марками та репутацією цих товарів на ринку; 62,63 МКУ - у митного органу відсутня інформація, необхідна для обчислення вартості на основі віднімання та додавання вартості. Митний орган пропонує визначити митну вартість оцінюваних товарів шляхом застосування резервного методу визначення митної вартості з використанням способів, які є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі, згідно з положеннями ст.64 МКУ, ґрунтуючись на раніше визнаних митними органами митних вартостях товарів, митне оформлення яких вже здійснено.

Оскільки імпортер надіслав електронне повідомлення в якому зазначив, що надав вичерпний перелік наявних у нього документів, то, на підставі аналізу наявної у митного органу інформації згідно з положеннями ч.1 ст.55 МКУ,- митним органом буде здійснено коригування до рівня митної вартості подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, з заявленої декларантом:

Тов.1 з 1.36дол.США/кг до 1.96дол.США/кг(МД 25UA20U4 від 18.02.2025 партія товару 13581,86 кг - 1.96дол.США/кг за ціною угоди);

Тов.2 з 1.50дол.США/кг до 5.02дол.США/кг та з 0.36дол.США/шт. до 1.2048дол.США/шт. (МД 25UA34U4 від 26.03.2025 партія товару 1143,59 кг - 5.02дол.США/кг за ціною угоди);

Тов.3 з 1.05дол.США/кг до 2.52дол.США/кг(МД 25UA50U1 від 15.04.2025 партія товару 6771 кг - 2.52дол.США/кг за ціною угоди з виробником);

Тов.4 з 1.52дол.США/кг до 3.521дол.США/кг(МД 25UA21U5 від 04.04.2025 партія товару 17143,68 кг - 3.521дол.США/кг за ціною угоди), - з урахуванням опису товару та розміру партії.

У зв`язку з прийнятим рішенням позивач 19.04.2025 року був змушений подати нову митну декларацію ІМ 40 ДЕ 25UA04U8, в якій зазначено, що митна вартість товарів:

- № 1-4 (графи 32) визначена декларантом із застосуванням першого (основного) методу (за ціною інвойсу по договору) (графи 43 до товарів № 1-4), а митним органом із застосування 6-го (резервного) методу визначення митної вартості (графи 43 до товарів № 1-4), визначивши в графах 47 цієї декларації, митні платежі різницю між сумами платежів за видами (028):

Товар № 1-4: 16009.11 грн. + 4230.15 грн. + 27403.49 грн. + 216171.23 грн. = 263 813,98 грн.

Визначивши в графах 47 цієї декларації, митні платежі різницю між сумами платежів за видами (020):

Товар № 1-4: 3811.69 грн. + 1922.80 грн. + 12456.13 грн. + 51469.34 грн. = 69 659, 96 грн.

У митній декларації ІМ 40 ДЕ 25UA04U8 загальна різниця між сумами платежів, нарахованими за митною вартістю визначеною декларантом, і митною вартістю визначеною митним органом (за видом 028) щодо товарів № 1-4 складає: 263 813,98 грн.

Різниця між сумами платежів, нарахованими (за видом 020) щодо товару №1-4 складає: 69 659, 96 грн.

Отже, різниця платежів за видами: 020; 028 - складає: 333 473,94 грн.

Позивач вважає, що рішення про коригування та картка відмови є протиправними та підлягають скасуванню, тому звернувся до суду з даним позовом.

Положеннями частини другої статті 1 Митного кодексу України (далі - МК України) встановлено, що відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Згідно до пункту 24 частини першої статті 4 МК України митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів Україні, укладених у встановленому законом порядку.

Митний контроль здійснюється виключно митними органами відповідно до цього Кодексу та інших законів України. Митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.

Згідно з ч. 1 ст.49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частиною першою статті 51, частиною першою статті 52 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу; заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Пунктом 2 частини 2 статті 52 Митного кодексу України встановлено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Згідно з частинами першою, другою статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема, є:

декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару,

транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Саме в рамках приписів частини другої статті 53 Митного кодексу України отримує свою безпосередню формалізацію перелік основних документів для підтвердження належності: а) визначення митної вартості товарів; б) обрання методу визначення митної вартості товарів.

Згідно з ч. 5 ст. 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Згідно з ч. 6 ст. 53 МК України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні, у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Водночас, частиною третьою статті 53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Саме в рамках частини третьої статті 53 МК України отримує свою безпосередню формалізацію система додаткових документів, які можуть запитуватися контролюючим органом (факультативний перелік додаткових документів - у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, визначається частиною четвертою статті 53 Митного кодексу України). При цьому, витребування додаткових документів має субсидіарний характер. Всі документи, як основні, так і додаткові, повинні оцінюватися системно. Контролюючий орган не може формулювати власну позицію на одному конкретному документі, при цьому безпідставно не враховуючи інші.

Отже, митним органом можуть бути витребувані додаткові документи: 1) у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки; 2) якщо такі документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів; 3) якщо такі документи не містять відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Вказані обставини є виключними підставами для витребування додаткових документів. Водночас тлумачення таких підстав контролюючим органом без належного обґрунтування є протиправним.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Із системного аналізу приписів Розділу ІІІ ("Митна вартість товарів та методи її визначення") МК України випливає, що в аспекті реалізації процедур із визначення митної вартості товарів основоположну роль відіграє принцип обґрунтованості. Так, зокрема, митний орган повинен дотримуватися вимог принципу обґрунтованості при: а) встановлені належного до застосування методу визначення митної вартості товарів; б) встановлені достатнього переліку документів для цілей визначення митної вартості товарів.

Згідно з положеннями пункту третього частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії). Рішення органу доходів і зборів не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.

Згідно зі статтею 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Приписами ч.5 ст. 54 МК України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:

1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;

2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;

3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;

4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;

5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості;

6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Відповідно до частини шостої статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другої та третьої статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до частини першої статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

При цьому, пріоритетним до застосування є саме основний метод. Це у свою чергу обумовлює необхідність, у випадку наявності достатніх підстав, застосовувати в першочерговому порядку основний метод визначення митної вартості товару. Тільки у випадку відсутності необхідних умов для застосування основного методу, повинні застосовуватися методи закріплені приписами пункту другого частини першої статті 57 Митного кодексу України, які застосовуються у субсидіарному порядку - учасник митних відносин обирає один із системи другорядних методів. Про субсидіарний характер застосування другорядних методів свідчить зміст положень частини третьої статті 58 Митного кодексу України.

Відповідно до положень частини першої статті 58 МК України, основний метод визначення митної вартості товарів застосовується у випадку дотримання наступних умов: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів. При цьому важливо відмітити, що основний метод, не застосовується у наступних випадках: а) якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні; б) відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні (відповідно до частини другої статті 58 Митного кодексу України). Кожен із вище означених випадків може бути як самостійною підставою для незастосування основного методу, так й розглядатися в їх сукупності.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до обставин справи між сторонами виник спір щодо правомірності винесення контролюючим органом рішення про коригування митної вартості за другорядним методом (за ціною щодо подібних (аналогічних) товарів.

Щодо твердження про відсутність у специфікації від 11.04.2025 року № 44449 інформації щодо виробників, торгівельних марок, якісних характеристик, артикулів.

Чинне законодавство України, зокрема Митний кодекс України та інші нормативні акти, не містять вимоги щодо обов`язкового зазначення у специфікації інформації про виробника, торговельну марку або матеріал виготовлення. Договором між сторонами не передбачено встановлення окремих вимог до якості товару, у зв`язку з чим такі характеристики окремо не встановлювались. Водночас дані про виробників, торгові марки та характеристики товарів були вказані у поданій митній декларації (ВМД), пакувальному листі.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 52 Митного кодексу України декларант зобов`язаний подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які мають базуватися на об`єктивних та документально підтверджених даних. У поданих митних документах позивач виконав ці вимоги в повному обсязі, а митна вартість була підтверджена належними документами, які є предметом митного контролю. Таким чином, відсутність певної інформації у специфікації жодним чином не впливає на достовірність або обчислюваність митної вартості, що заявлена в митній декларації. Вказане зауваження не може вважатися підставою для сумнівів у правомірності визначеної митної вартості товарів або для її коригування.

Щодо твердження про відсутність у наданому комерційному рахунку від 11.04.2025 №102/04/2025 посилання на специфікацію від 11.04.2025 року № 44449 як невід`ємну частину контракту відповідно до якої сформована партія товарів, на момент відвантаження товару 10.01.2025, товар ще не був проданий ТОВ "ДАНН.", що ставить під сумнів заявлену зовнішньоекономічну операцію та товаросупровідні документи.

У наданому інвойсі не міститься окремого посилання на номер специфікації, однак це не може розглядатись як порушення чи підстава для сумнівів у реальності операції. Інформація, зазначена в комерційному рахунку, включає опис, кількість, вартість та інші дані, що відповідають змісту специфікації №44449, а також умовам зовнішньоекономічного контракту. Формальне посилання на номер специфікації в інвойсі не є обов`язковим з точки зору законодавства , в тому числі міжнародного . Зміст специфікації співпадає з товарною частиною інвойсу та іншими документами (у т. ч. пакувальним листом), що підтверджує зв`язок цих документів між собою.

Щодо твердження про відвантаження товару 10.01.2025 року до дати комерційного рахунку.

У рамках зовнішньоекономічного контракту передбачено часткове постачання на умовах попередньої домовленості, яке документально оформлюється поетапно. Дата виготовлення або фактичного відвантаження товару не обов`язково збігається з датою формування комерційного рахунку. Також варто враховувати, що постачання здійснювалося з відстрочкою платежу, що є поширеною практикою. Отже, даний аргумент відповідача не підтверджує неправильне визначення митної вартості.

Щодо твердження про комерційні умови поставки DPU Київ, що означає доставку товару на місце з розвантаженням. При цьому, у CMR від 15.04.2025 № 44449 наявні відомості графи 21, що товар прибув під навантаження у порт Констанца Румунія (відповідальна експедиторська компанія Kronotrans Spedition SPL), відповідальна компанія за доставку товару з порту Констанца в Одесу - Київ український перевізник ForceTransUkraine. Таким чином, заявлені умови поставки документально не підтверджуються поданими до митного оформленнями транспортними документами.

Умови поставки DPU Київ передбачають обов`язок продавця доставити товар у визначене місце призначення на території України з розвантаженням. При цьому Incoterms 2020 не вимагає, щоб усі етапи транспортування були відображені в одному транспортному документі, особливо коли доставка здійснюється мультимодально, із залученням декількох перевізників, етапів переміщення. Позивач пояснює, що CMR № 44449 від 15.04.2025 відображає лише одну ділянку маршруту, а саме доставку товару від порту Констанца (Румунія) до складу отримувача в м. Київ, здійснену українським перевізником ForceTransUkraine. У графі 21 CMR зазначено, що товар був перевантажений у порту Констанца це підтверджує факт транзитного переміщення, а не суперечить умовам DPU.

Щодо залучення експедиторської компанії Kronotrans Spedition SPL, то її участь відповідає звичайній міжнародній практиці, коли продавець делегує організацію логістики та виконання поставки третім особам. Це не змінює суті умов поставки DPU, які, як і передбачено, виконуються до місця розвантаження - м. Київ. Враховуючи наведене, умови поставки DPU Київ підтверджуються сукупністю документів, зокрема: зовнішньоекономічним контрактом та специфікацією; комерційним інвойсом; транспортними документами, які відображають окремі етапи маршруту.

Щодо твердження про те, що у наданому морському коносаменті від 10.01.2025 №BW24120721 наявні відомості щодо порту видачі коносаменту - Shenzhen (Китай), при цьому зазначено маршрут слідування Ningbo (Китай) - Constanta (Румунія). Окрім цього, наявні відомості про перевантаження у порту Constanta на автотранспорт згідно CMR від 15.04.2025 44449. Зазначене свідчить про наявність витрат на навантажувально-розвантажувальні роботи, що є складовими митної вартості, а також на наявність додаткових транспортних документів, що відображають факт перевантаження товару з одного морського судна на інше, та які не були надані до митного оформлення. Враховуючи наявність перевантаження, можлива наявність інших коносаментів, відповідно до яких здійснювалось перевезення, та які не були надані до митного оформлення у порушення ст.335 МКУ. Документи, підтверджуючі витрати, пов`язані з перевантаженням товару з одного транспортного засобу на інший до митного оформлення не надавались та не надіслані в рамках консультації, що унеможливлює проведення обчислення повноти включення транспортної складової при формуванні заявленої декларантом ціни товару. Таким чином, у митного органу виникають сумніви щодо достовірності поданих документів та заявлених декларантом складових митної вартості.

Суд вважає обгрунтованими доводи позивача про те, що поставка товару здійснюється на умовах DPU (Delivered at Place Unloaded), що передбачає, відповідно до Інкотермс 2020, повне покриття всіх витрат, включаючи транспортування, перевантаження та розвантаження - продавцем. Таким чином, всі логістичні витрати, пов`язані з доставкою товару до місця призначення, вже включені до вартості товару, зазначеної у зовнішньоекономічному контракті. Митна вартість, заявлена у ВМД, визначена на підставі дійсної комерційної документації з урахуванням умов поставки DPU, а отже, є правильною та обґрунтованою відповідно до вимог глави 9 Митного кодексу України. Сам факт наявності перевантаження або участі інших видів транспорту (зокрема, згадане CMR) не впливає на митну вартість, оскільки ці витрати несе продавець і вони не є додатковими для покупця відповідно до умов поставки. Отже, доводи митного органу про необхідність надання додаткових коносаментів та коригування митної вартості є безпідставними та не підлягають врахуванню при митному оформленні.

Щодо твердження про відсутність у прайсі продавця від 10.04.2025 Б/н інформації щодо заявлених якісних характеристик, торговельної марки та виробника, ціни на товари вище ніж в декларації країни відправлення і умови поставки в якому EXW не відповідають умовам поставки СPT в наданій копії митної декларації країни відправлення від 09.01.2025 № 0967787.

Прайс-лист не є основним документом для визначення митної вартості, а має лише довідковий характер. Основою для декларування митної вартості є зовнішньоекономічний контракт, інвойс, транспортні документи та підтвердження оплати, які надані в повному обсязі. Умови поставки, виробник, марка товару та його характеристики чітко зазначені в інвойсі, пакувальних документах і сертифікатах відповідності.Щодо умов поставки EXW у прайсі, ці умови не є обов`язковими для фактичної угоди купівлі-продажу. Реальні умови постачання між сторонами визначаються у зовнішньоекономічному контракті та комерційному інвойсі, де чітко вказано поставку на умовах CPT, що відповідає даним у митній декларації країни відправлення. Порівняння цін у прайсі та митній декларації країни відправлення є некоректним, оскільки прайс-лист відображає загальні умови продажу, тоді як реальні договірні ціни формуються на основі конкретної угоди, яка враховує обсяг замовлення, умов оплати, знижки та комерційні домовленості. Окрім того, посилання як на складову та підставу визначення митної вартості товару на підставі прайс-листа виробника товару є безпідставними, оскільки обов`язкове подання такого документу ч. 2 ст. 53 МК України не передбачено.

Таким чином, зауваження митного органу є необґрунтованими, оскільки реальні умови постачання, характеристики товару, ціна та виробник підтверджені офіційною контрактною та транспортною документацією, яка має переважну юридичну силу над інформацією з прайсу.

Щодо твердження про відсутність у комерційній пропозиції б/н дати і зазначення умов поставки EXW Китай.

Комерційна пропозиція - це документ довільної форми продавця інформаційного характеру, який не може слугувати підставою для коригування митної вартості та в розумінні ч. 2 ст. 53 МК України не є документом, який підтверджує митну вартість товару.

Щодо твердження про те, що в експертному дослідженні від 10.03.2025 №93/25, у висновку якого зазначені посилання на скріни з інтернет сайтів з ринковими цінами на товар інших виробників і без зазначення торговельної марки.

Експерту було поставлене наступне запитання: - Визначить вартість товару - деталі для тримеру, умови поставки DPU KYIV, виробник WUYI HAOYUAN HARDWARE PRODUCTS CO., LTD., країна походження Китай, ввезеного на митну територію України на підставі контракту № AUG - 00D/12 від 25.09.2024 року, інвойсу № 102/04/2025 від 11.04.2025 року, пакувального листа № 102/04/2025 від 11.04.2025 року, CMR № 44449 від 15.05.2025 року. Оплату гарантуємо, згідно наданих документів?

Висновок експертного дослідження № 163/25 від 17.04.2025 року проведений відносно товару та документів на нього, який було фактично імпортовано і документи на який надано до митного органу. При цьому, зазначене експертне дослідження було проведено щодо товару торгівельної марки START PRO, та характеристик на аналогічний товар. При цьому в скрінах експертного дослідження зазначено найменування виробника та ідентифікуючі ознаки товару. Експертом повністю розписано і зазначено, які джерела і дані використовувались при підготовці дослідження, а отже, жодних неузгодженостей в цій частині також немає.

Щодо вимоги відповідача надати додаткові документи.

Частиною третьої статті 53 МКУ передбачено виключно три підстави витребування додаткових документів у декларанта: 1) наявність розбіжностей у документах, які мають вплив на правильність визначення митної вартості; 2) наявність ознак підробки документів; 3) відсутність у документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Виключно висновки, що ґрунтуються на дослідженні документів, доданих до митної декларації, можуть бути підставою для витребування додаткових документів. Витребування додаткових документів у позивача було обґрунтовано формальними підставами. Відповідачем не було зазначено яких саме відомостей не вистачає, не зазначено конкретних розбіжностей щодо числових значень складових митної вартості імпортованих товарів.

Верховний Суд у постанові від 13.10.2021 р. у справі № 804/15600/15 наголосив, що витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

У цій поставної Верховний Суд звернув увагу, що витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитися в правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України.

Верховний Суд у постанові від 14.04.2021 р. у справі № 820/4849/16 назвав вимоги до запиту додаткових документів, відповідно до яких митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Щодо обрання відповідачем резервного методу визначення митної вартості.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 55 МКУ прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів повинно містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію, у тому числі щодо митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, яка призвела до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом. При коригуванні митної вартості товарів за другорядними методами, передбаченими статями 59, 60 та 64 цього Кодексу, у рішенні обов`язково зазначаються номер та дата митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів (пункту 2.1 розділу II Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року № 598).

При цьому в разі здійснення коригування митної вартості за резервним методом, у рішенні про коригування орган доходів і зборів поряд з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки. Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд в постанові від 19 червня 2018 року в справі №826/6346/16 (№К/9901/36092/18).

Проте, як видно з гр. 33 оскаржуваного Рішення, коригувань на обсяг партії товарів, умови поставки, комерційних умов тощо, відповідачем не здійснювалось.

Частиною 1 ст. 57 МК встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

При цьому частинами 2, 3, 6 ст.57 передбачено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

У ч.8 ст.57 МК України, зазначено, що лише у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідач неправомірно застосував резервний метод при визначенні митної вартості Товару. Відповідач в порушення п. 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів не зазначив в Рішенні про коригування чітку послідовність застосування методів визначення митної вартості та аргументованих причин, що відповідають дійсності, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом, хоча об`єктивна можливість застосування попередніх методів існувала.

Посилання відповідача в рішенні про коригування митної вартості товару на відомості з довідкової інформації не є доказом заниження митної вартості товарів в разі наявності у декларанта всіх документів, які підтверджують обґрунтованість заявленої митної вартості товару за ціною договору та не мають розбіжностей, які б не давали можливість визначити вартість товару.

Єдина автоматизована інформаційна система (ЄАІС) Держмитслужби України закрита для вільного доступу, що позбавляє декларанта можливості довести задекларовану митну вартість. Формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості. Рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися лише на інформації ЄАІС Держмитслужби України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин під час здійснення ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено.

Аналогічна правова позиція викладена в Рішенні Верховного Суду від 21.02.2018 року у справі № 820/17417/14, від 04.09.2018 року у справі № 818/1186/17.

Згідно з ч. 4 ст. 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Недоліки, на які вказав відповідач у рішенні про коригування митної вартості, не впливають на числові значення складових митної вартості товарів і не позбавляють товариство права на застосування методу визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, з врахуванням того, що позивачем використані відомості, які повністю підтверджені документально. Відповідачем не доведена правомірність застосування другорядного методу при визначенні митної вартості відповідно. Витребування документів може мати місце у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, та повинно бути конкретизованим вказівкою на документи в загальному переліку, які є дійсно необхідними.

Згідно з ч. 5 ст. 58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Також суд вважає, що митницею не надано доказів, на підставі яких визначено митну вартість товару в оскаржуваних рішеннях, не надано доказів в підтвердження неможливості застосування усіх попередніх методів визначення митної вартості згідно з вимогами ст.57 МК України, у зв`язку з чим суд доходить до висновку, що відповідачем не обґрунтовано застосування методу визначення митної вартості товару за ціною подібних (аналогічних) товарів.

Відповідач не довів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у недостовірності наданої інформації. Відповідач не повідомив декларанта про те, які саме обставини та/або числові показники потребують додаткового підтвердження. Неподання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації. Митний орган зобов`язаний довести обґрунтованість цього сумніву, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

В спірному рішенні про коригування митної вартості сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях.

Суд вважає, що позивачем при здійсненні імпортування товару на митну територію України на підтвердження заявленої ним митної вартості товару було надано повний пакет документів у відповідності до переліку, закріпленого ч. 2 ст. 53 МК України. При цьому, відповідач не надав доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації. Ні в рішенні, ні у картці відмови обґрунтовано, в чому полягали об`єктивні сумніви у митній вартості, заявленій позивачем, неточності у визначеній митній вартості. Обов`язок доведення обґрунтованості такого сумніву митним органом констатований в постанові Верховного Суду від 06.03.2019р. у справі №809/278/17.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно положень ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Виходячи із системного аналізу вищевказаних норм права та встановлених судом обставин, підтверджених наявними в матеріалах справи доказами, суд дійшов висновку, що контролюючий орган приймаючи рішення про коригування митної вартості №UA500580/2025/000076/1 від 19.04.2025 року діяв всупереч та не у відповідності до вимог чинного законодавства, тому суд визнає його протиправним та скасовує.

Скасовуючи рішення про коригування митної вартості товарів, суд тим самим підтверджує факт відсутності неправильності визначення декларантом митної вартості товарів. Відсутність цієї обставини свідчить про відсутність підстав для відмови у прийнятті митної декларації. Відмову, учинену органом доходів і зборів за відсутності цієї обставини, слід вважати необґрунтованою, а необґрунтованість рішення суб`єкта владних повноважень з огляду на п.3 ч.3 ст.2 КАС є підставою для скасування такого рішення. Отже, скасування судом рішення органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів є підставою для скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500580/2025/000134 від 19.04.2025 року.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи висновки суду про задоволення позовних вимог, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача судового збору у розмірі 5 002 грн. 11 коп. (1.5% ціни позову 333473 грн. 94 коп.). Рішення про коригування митної вартості та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленнні випуску чи пропуску товарів, лише в сукупності позбавляють позивача права оформити товар за основним методом визначення митної вартості та породжують обов`язок позивача задекларувати товар за визначеною відповідачем митною вартістю товару. Відповідно, скасування зазначених актів митного органу є способом захисту позивачем лише одного права - права оформити товар за заявленою ним митною вартістю, що вказує на те, що це є однією позовною вимогою.

Зайво сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1421,98 грн. має бути повернутий позивачу з Державного бюджету за його заявою.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 77, 139, 241-246, 250, 255, 263, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАНН.».

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості №UA500580/2025/000076/1 від 19.04.2025 року.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови у митному оформленні (випуску) товарів №UA500580/2025/000134 від 19.04.2025 року, прийняту Одеською митницею.

Стягнути з Одеської митниці () за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАНН.» () 5 002 (п`ять тисяч дві) грн. 11 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Вікторія ХОМ`ЯКОВА