Справа № 127/21797/25
Суддя: Борисюк І. Е.
Дата ухвалення: 2025-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження 2-а/127/179/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2025 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Борисюк І.Е., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернувся ОСОБА_1 з позовом до Вінницької митниці Державної митної служби України про скасування постанови в справі про порушення митних правил.

Разом із позовною заявою, 11.07.2025, позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову в порядку і на підставі положень ст.ст. 150 та 153 КАС України.

Наразі позовна заява до розгляду судом не прийнята і провадження в адміністративній справі не відкрито.

Однак, згідно із ч. 1 та ч. 2 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову ; забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що постановою в справі про порушення митних правил № 0189/UA401000/2025 від 03.06.2025 ОСОБА_1 визнано винним у порушенні митних правил, передбачених ч. 1 ст. 471 МК України, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 474 539, 00 гривень. У цій постанові, про скасування якої подано позов, зазначено, що вона набирає законної сили 14.06.2025 і може бути пред`явлена до виконання до 14.09.2025. Заявник вважає, що існує реальна необхідність вжиття заходів, які б зупинили дію оскаржуваного рішення до моменту вирішення справи по суті, оскільки невжиття таких заходів може призвести до порушення прав позивача у вигляді накладення арештів на його рахунки та початку вчинення виконавчих дій, що будуть направлені на стягнення суми штрафу, що призведе до необхідності вчинення позивачем додаткових дій для відновлення порушених прав.

Вищевикладене й стало підставою для звернення заявника до суду із заявою про забезпечення позову шляхом зупинення дії постанови в справі про порушення митних правил № 0189/UA401000/2025 від 03.06.2025.

Згідно із ч. 1 ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, судом не встановлено необхідності у виклику особи, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, а також не встановлено необхідності призначення заяви про забезпечення позову до розгляду у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін у встановлений судом строк.

Судом встановлено, що вимога про забезпечення позову подана з додержання вимог встановлених ст. 152 КАС України.

Згідно із ч. 4 ст. 154 КАС України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Положеннями ч. 1 ст. 151 КАС України визначено види забезпечення позову.

Суд, розглянувши вищезазначену заяву, враховуючи обґрунтування заявника, приходить до висновку про наявність підстав для забезпечення позову, виходячи з наступного.

Умовою застосування заходів забезпечення адміністративного позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також в разі наявності очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю. При цьому, судом враховується чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом, без нових звернень до суду.

Заявник в заяві про забезпечення позову зазначив причини у зв`язку з чим потрібно забезпечити позов, достатньо обґрунтовані вказані ним припущення в частині можливого ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних його прав або інтересів, за захистом яких він звернувся до суду. Водночас, суд не вбачає очевидних ознак протиправності рішення митного органу. Встановлення протиправності такого рішення є предметом позову та потребує доведення і встановлення судом шляхом повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх зібраних доказів в судовому засіданні по справі.

Судом прийнято до уваги, що постанова митного органу є виконавчим документом і подання позову, а також відкриття провадження у справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення у відповідності до ч. 4 ст. 150 КАС України. Відповідно, така постанова може бути передана митним органом на примусове виконання в будь-який час в межах строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, що може спричинити арешт рахунків заявника, його майна, а також стягнення цих коштів, що в свою чергу, зважаючи на значний розмір адміністративного стягнення, може, відповідно, спричинити негативні наслідки для заявника у разі задоволення його позову. Суд вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може зумовити виникнення інших спорів, для відновлення прав заявника необхідно буде докласти значних зусиль, зокрема шляхом ініціювання нових судових процесів, що потягне за собою матеріальні витрати.

На переконання суду за даних обставин невжиття заходів забезпечення позову може призвести до того, що намір позивача захистити свої права та інтереси, які він вважає порушеними, в ініційованому ним провадженні не буде реалізовано у разі стягнення відповідних коштів, що не відповідатиме завданню адміністративного судочинства.

Відповідність забезпечувальних заходів заявленій вимозі полягає у відповідності майнового інтересу заявника заходам, про застосування яких він клопоче перед судом. Так, відповідно до ч. 2 ст. 151 КАС України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Згідно із Рекомендаціями № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Ради Європи 13.09.1989, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.

Інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

Судом перевірено аргументованість вимоги про забезпечення позову щодо застосовування заходів забезпечення позову, враховано те, що звернення заявника до суду із позовом та даною заявою, вказують на те, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза істотного ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він звернувся до суду.

При цьому суд звертає увагу на те, що вирішуючи питання щодо забезпечення позову, суд не з`ясовує фактичні обставин справи, а також не оцінює належності, допустимості і достовірності доказів щодо суті спору. Лише під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, які правовідносини випливають із встановлених обставин, чи слід задовольнити позов або в позові відмовити тощо.

Судом встановлено, що заходи забезпечення позову відповідають заявленим вимогам, є необхідними і достатніми для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Судом також враховано співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

З урахуванням змісту заяви, надавши оцінку відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, балансу інтересам сторін, суд дійшов висновку про необхідність вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупиненням дії індивідуального акта.

Заходи забезпечення позову відповідають заявленим вимогам, безпосередньо зв`язані з предметом спору, є співмірними й адекватними заявленим вимогам, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення. При цьому, запропоновані заявником заходи забезпечення позову не призведуть до невиправданого обмеження прав відповідача та не завдадуть йому шкоди чи збитків. Забезпечення позову у такий спосіб відповідає предмету адміністративного позову і не зумовлює фактичного вирішення спору, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті, що узгоджується з вимогами ст. 150 КАС України.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Право на ефективний засіб юридичного захисту» встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову. При цьому, вжиття заходів до забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення суду, прийнятого за результатами розгляду справи, або забезпечити ефективний захист чи поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, в разі задоволення позову.

Слід зазначити, що згідно рішення Європейського суду з прав людини від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» засіб юридичного захисту має бути ефективним як на практиці, так і за законом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії», було зазначено що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припинення порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Судом враховано, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до набрання законної сили судовим рішенням, яким закінчується розгляд справи по суті, направлені на недопущення утруднення чи унеможливлення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, а також перешкоджання спричинення значної шкоди заявнику.

Отже, враховуючи вищевикладене, з метою забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, суд прийшов до висновку про наявність підстав для забезпечення позову шляхом зупинення дії індивідуального акта постанови в справі про порушення митних правил № 0189/UA401000/2025 від 03.06.2025, тобто у спосіб визначений п. 1 ч. 1 ст. 151 КАС України, оскільки невжиття таких заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 150-154, 156, 241-243, 248, 256, 294, 295 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити .

Забезпечити позов ОСОБА_1 до Вінницької митниці Державної митної служби України про скасування постанови в справі про порушення митних правил шляхом зупинення дії індивідуального акта постанови в справі про порушення митних правил № 0189/UA401000/2025 від 03.06.2025 до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі по суті спору.

Примірник ухвали негайно надіслати ОСОБА_1 та Вінницькій митниці Державної митної служби України.

Ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Строк пред`явлення ухвали до виконання становить три роки.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

ОСОБА_1 : ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 .

Вінницька митниця Державної митної служби України: ; місцезнаходження: м. Вінниця, вул. Лебединського, буд. 17.

Ухвала суду складена 14.07.2025.

Суддя