Справа № 335/5665/25
Суддя: Воробйов А. В.
Дата ухвалення: 2025-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/5665/25 2-а/335/108/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2025 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді Воробйова А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників процесу адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Булдигіної М.С. до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанов про накладення адміністративних стягнень,-

В С Т А Н О В И В:

10.06.2025 року ОСОБА_1 в особі представника адвоката Булдигіної М.С. звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 ) про визнання протиправною та скасування постанов №470 від 05.05.2025 р. та №469 від 05.05.2025 р. про накладення адміністративного стягнення у справах про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі КУпАП).

В обґрунтування позову вказує наступне.

30.04.2025 року позивача було затримано працівниками поліції та доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_3 . В подальшому оператором відділення рекрутингу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_4 було складено протокол № 235 від 30.04.2025 року про адміністративне правопорушення, вчинене ОСОБА_1 у зв?язку з тим, що у останнього був відсутній військово-обліковий документ.

05.05.2025 року було винесено Постанову № 469 за справою про адміністративне правопорушення та визнано Позивача винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 3 ст.210-1 КУпАП за відсутності військово-облікового документу та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу -25500 грн.

Також, 05.05.2025 року було винесено Постанову № 470 за справою про адміністративне правопорушення та визнано Позивача винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 3 ст.210-1 КУпАП за відмову пройти ВЛК від ІНФОРМАЦІЯ_5 та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу -25500 грн.

Постанови № 470 від 05.05.2025 р. за справою про адміністративне правопорушення та № 469 від 05.05.2025 року за справою про адміністративне правопорушення, вважає незаконними та безпідставними, та такими, що підлягають скасуванню у зв`язку з наступним.

В день його затримання ОСОБА_1 мав повістку № «1857 ВЛК» на 30.04.2025 року з викликом в ІНФОРМАЦІЯ_6

До 30.04.2025 року, ОСОБА_1 , маючи право на відстрочку, особисто з`явився в свій ТЦК та СП з метою отримання відстрочки, оскільки йому виповнилося 25 років. Однак, у зв`язку з тим, що до 25 років у ОСОБА_1 було приписне свідоцтво, то після 25 років воно підлягає заміні, у зв`язку з чим, ІНФОРМАЦІЯ_6 було вилучено приписне та замість цього надано ОСОБА_1 направлення на проходження ВЛК (військово-лікарської комісії) разом з повісткою № «1857 ВЛК» на 30.04.2025 року після проходження ВЛК. ОСОБА_1 було роз`яснено, що новий військово-обліковий документ видається після проходження ВЛК, оскільки при переході чоловіків з категорії обліку призовників в категорію обліку військовозобов`язаних, треба пройти ВЛК, після якого видається новий ВОД (військово-обліковий документ) за підписом та печаткою ІНФОРМАЦІЯ_6 . 10.06.2025 року адвокат Булдигіна М.С., звернулась до ІНФОРМАЦІЯ_6 з метою отримання підтвердження факту того, що ВОД у вигляді приписного свідоцтва ОСОБА_1 було вилучено представниками ІНФОРМАЦІЯ_6 для оформлення нового ВОД при оформленні направлення на ВЛК та видачі повістки № «1857 ВЛК» з необхідністю прибуття 30.04.2025 року. Докази зазначеного та відповідь на адвокатський запит буде надана пізніше з заявою про долучення доказів по справі. Все вищевказане було роз`яснено як представникам поліції так представникам ІНФОРМАЦІЯ_5 . Проте, не дивлячись на вищевказане, було складено протокол про адміністративне правопорушення №235 від 30.04.2025 року у зв`язку з тим, що у ОСОБА_1 був відсутній військово-обліковий документ. Докази того, що на руках була повістка на 30.04.2025 року про явку до ІНФОРМАЦІЯ_6 у зв`язку з проходженням ОСОБА_1 ВЛК, направлення на ВЛК, картка обстеження ОСОБА_1 , медична документація, направлення до вузьких спеціалістів - лікарів, не були взяті до уваги. Копія картки обстеження додається до позовної заяви в тому вигляді, в якому вона була надана 30.04.2025 року представникам відповідача з незавершеним проходженням ВЛК, оскільки ОСОБА_1 при проходженні ВЛК був направлений на до обстеження до вузьких спеціалістів. Крім того, позивачем представникам поліції та ІНФОРМАЦІЯ_5 було надано документи, які дають право на відстрочку, та надано пояснення, що відстрочка не може бути оформлена, за якою ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_6 , поки ОСОБА_1 не пройде ВЛК, поки не буде виданий новий військово-обліковий документ вже військовозобов`язаного , який може бути виданий лише після визначення стану придатності до проходження військової служби після проходження ВЛК. Отже, військово-облікового документа не було у позивача 30.04.2025 року, оскільки його не могло бути, так як він був вилучений представниками ІНФОРМАЦІЯ_7 та виготовлявся новий ВОД, який може бути виданий лише після завершення проходження ВЛК позивачем, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_6 перш ніж видати новий ВОД, зобов`язаний був визначити придатність до військової служби позивача, а також данні про ВЛК вносяться не вручну, а за новими правилами друкуються при видачі ВОД. Станом на 30.04.2025 року позивач ВЛК ще не закінчив проходити, докази чого були надані, пояснення з цього приводу в протоколах містяться, тому й не було виготовлено нового ВОД. До позовної заяви додається копія ВОД, дата взяття на облік позивача як військовозобов`язаного, якому виповнилось 25 років (перейшов з категорії призовників за віком з 25 років), 01.05.2025 року. Також в поясненнях та зауваженнях до протоколу № 235 від 30.04.2025 року ОСОБА_1 було вказано зазначене вище про поважність причини відсутності військово-облікового документу та надано відповідні докази.

Також, відповідачем було складено протокол № 238 від 30.04.2025 року у зв`язку з тим, що позивач відмовився проходити ВЛК від ІНФОРМАЦІЯ_5 . Разом з цим, позивач відмовився проходити ВЛК, так як проходив ВЛК за направленням від ІНФОРМАЦІЯ_7 , та не завершив обстеження станом на 30.04.2025року, а отже вимога 30.04.2025 «пройти нове швидке ВЛК», з метою подальшої мобілізації ОСОБА_1 була незаконною.

Все вищезазначене відповідачем було проігноровано та складено відповідні протоколи № 235 та № 238, розгляд яких було призначено на 05.05.2025 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_5 .

05.05.2025 року представником позивача Укрпоштою було направлено заяву до ІНФОРМАЦІЯ_5 з поясненнями, які вказані вище по тексту позовної заяви, а також надано доказ поважності причини (хвороба) особистої неявки Позивача на розгляд протоколів № 235 та № 238 від 30.04.2025 року.

Лист було направлено з поштового відділення відповідача № 69063, для забезпечення якнайшвидшої доставки листа відповідачу, оскільки адвоката Шестакова В.Д. в ІНФОРМАЦІЯ_2 не допустили. Копія самої заяви з доказом направлення листа з описом вкладення додається.

Проте, відповідач надав відповідь, що отримав листа не 05.05.2025 року, а пізніше, тому розглянув справи за відсутності позивача. Доказ відповіді відповідача надається від 23.05.2025 року № 2243.

05.05.2025 року було винесено Постанову № 469 по справі про адміністративне правопорушення та визнано позивача винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 3 ст.210-1 КУпАП за відсутності військово-облікового документу та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу -25500 грн.

Також, 05.05.2025 року було винесено Постанову № 470 за справою про адміністративне правопорушення та визнано позивача винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 3 ст.210-1 КУпАП за відмову пройти ВЛК від ІНФОРМАЦІЯ_5 та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу -25500 грн.

Враховуючи вищевикладене представник позивача вважає вказані постанови незаконними та такими, що підлягають скасуванню.

Представник відповідача правом на подання відзиву на позов не скористався.

Суд враховує, що ч. 4 статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Ухвалою судді від 11.06.2025 клопотання представника позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду задоволено, визнано поважними причини пропуску позивачем вказаного строку та поновлено його, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін на 25.06.2025 року

Від сторін не надходило клопотань про розгляд справи в судовому засіданні із викликом сторін.

Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 4, ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) розгляд справи проведено в порядку письмового провадження.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 ст. 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Частиною 3 цієї ж статті встановлено адміністративна відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період, що тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_6 з заявою про надання відстрочки на підставі п.2 ч.3 ст.23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». З метою вирішення його заяви та надання відстрочки ІНФОРМАЦІЯ_6 позивачу роз`яснено, про необхідність зміни приписного на тимчасове посвідчення військовозобов`язаного та видано направлення на ВЛК. Новий документ виготовлюється ІНФОРМАЦІЯ_6 і видається після проходження ВЛК, яке 30.04.2025 року позивач ще проходив через направлення до вузьких спеціалістів.

Постановою Начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 №469 від 05.05.2025 ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у вигляді штрафу розміром 25500,00 грн..

За змістом цієї постанови, відповідно 30.04.2025 року о 12 год. 15 хв., у АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 при перевірці військово-облікових документів не мав при собі військово-облікового документу, про що було складено відповідний акт від 30.04.2025 року. Уповноваженою особою у відповідності до ч.6 ст.258 КУпАП було складено протокол про адміністративне правопорушення від 30.04.2025 №235 в якому сповіщено ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи, а саме 05.05.2025 о 9-00 в приміщені ІНФОРМАЦІЯ_5 . В протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вказав, що військово-обліковий документ знаходиться в ІНФОРМАЦІЯ_6 . На підтвердження цього була видана повістка на 30.04.2025 року. На розгляд справи ОСОБА_1 не з`явився. Про місце, дату та час розгляду справи попереджений належним чином, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення. В матеріалах справи знаходиться акт про відсутність військово-облікового документу від 30.04.2025 року. Розглянув матеріали справи, встановлено, що відповідно до положень діючого законодавства України, у разі вилучення військово-облікового документу повинна бути видана відповідна довідка того ТЦК, який вилучив ВОД. Довідку про зберігання ВОД у ІНФОРМАЦІЯ_8 не надав. Своїми діями (бездіяльністю) ОСОБА_2 порушив вимоги пункту 6 стаття 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію. З зазначеного вбачається, що ОСОБА_1 в умовах особливого періоду скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Постанова прийнята за наслідками розгляду протоколу №235 від 30.04.2025 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. У протоколі були встановлені вищезазначені порушення вимог законодавства щодо відсутності у ОСОБА_1 військово-облікового документу. Також відповідно до протоколу ОСОБА_1 вказав що військово-обліковий документ знаходиться в ІНФОРМАЦІЯ_6 , а також надав повістку та направлення на ВЛК.

Постановою Начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 №470 від 05.05.2025 ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у вигляді штрафу розміром 25500,00 грн..

За змістом цієї постанови 30.04.2025 року ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду військово-лікарською комісією для визначення придатності до військової служби, про що складено відповідний акт. Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 30.04.2025 року №238 встановлено, що 30.04.2025 року ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду військово-лікарською комісією для визначення придатності до військової служби, про що було складено відповідний акт. Уповноваженою особою у відповідності до ч.6 ст. 258 КУпАП було складено протокол про адміністративне правопорушення від 20.04.2025 року №238 в якому сповіщено ОСОБА_1 про місце і час розгляду справи, Уповноваженою особою у відповідності до ч.6 ст.258 КУпАП було складено протокол про адміністративне правопорушення від 30.04.2025 №238 в якому сповіщено ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи, а саме 05.05.2025 о 9-00 в приміщені ІНФОРМАЦІЯ_5 . В протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вказав, що відмовляється від проходження ВЛК, бо наразі проходить ВЛК за направленням ІНФОРМАЦІЯ_6 . На розгляд справи ОСОБА_1 не з`явився. Про місце, дату та час розгляду справи попереджений належним чином, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення. Розглянув матеріали справи матеріали справи, акт про відмову від проходження ВЛК від 16.04.2025 року, встановлено, що поважні причини не проходження медичного огляду військо-лікарською комісією відсутні. Своїми діями (бездіяльністю) ОСОБА_1 порушив вимоги ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію. З зазначеного вбачається, що ОСОБА_1 в умовах особливого періоду скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Постанова прийнята за наслідками розгляду протоколу №235 від 30.04.2025 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. У протоколі були встановлені вищезазначені порушення вимог законодавства щодо відсутності у ОСОБА_1 військово-облікового документу. Також відповідно до протоколу ОСОБА_1 вказав що військово-обліковий документ знаходиться в ІНФОРМАЦІЯ_8 , а також надав повістку та направлення на ВЛК.

У відповідності до положень ст. 235 КУпАП Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до ч. 3 ст. 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 6 ст. 22 Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Державної прикордонної служби України у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України.

Процедура перевірки військово-облікових документів громадян, уточнення персональних даних військовозобов`язаних і резервістів та внесення відповідних змін у військово-облікові документи, організація медичного огляду військовозобов`язаних та резервістів для визначення придатності до військової служби закріплена Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16.05.2024.

Згідно з п. 49 вищевказаного Порядку у період проведення мобілізації (крім цільової) уповноважені представники територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейські, а також представники Держприкордонслужби мають право вимагати у громадян чоловічої статі віком від 18 до 60 років військово-обліковий документ (військово-обліковий документ в електронній формі) разом з документом, що посвідчує особу.

Військово-обліковий документ, що визначає належність його власника до військового обов`язку, виданий до дня набрання чинності Законом України від 11 квітня 2024 № 3633-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», є чинним та не потребує обов`язкової заміни у разі (з підстав) затвердження органом державної влади нової форми військово-облікового документа (п. 55 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період № 560 від 16.05.2024).

Порядком оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 559 від 16.05.2024 (далі Порядок оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа) передбачено, що військово-обліковий документ є документом, що визначає належність його власника до виконання військового обов`язку, який оформляється (створюється) та видається громадянину України, який є призовником, військовозобов`язаним або резервістом, у тому числі, якщо він був виключений з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідно до пунктів 3 і 4 частини шостої статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та не отримував такий документ до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 559 «Про затвердження Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа».

Пунктом 8 Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа передбачено, що у військово-обліковому документі в електронній формі відображається унікальний електронний ідентифікатор у вигляді двовимірного штрих-коду, що містить відомості про зазначений документ (далі QR-код військово-облікового документа) (за наявності таких відомостей), та серед іншого: 1) прізвище; 2) власне ім`я (усі власні імена); 3) по батькові; 4) дата народження; 5) реєстраційний номер облікової картки платника податків; 6) окремий номер запису у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів; 7) відомості про результати медичних оглядів, що проводилися з метою визначення придатності до виконання військового обов`язку.

Пунктами 9-11 Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа передбачено, що військово-обліковий документ в електронній формі (у тому числі роздрукований) та військово-обліковий документ у паперовій формі мають однакову юридичну силу. Відомості про сформований військово-обліковий документ в електронній формі відображаються у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Перевірка військово-облікового документа в електронній формі здійснюється шляхом зчитування QR-коду ініціатором перевірки за допомогою технічних засобів, які дають змогу відтворити відомості військово-облікового документа в електронній формі у формі інформаційного повідомлення. QR-код повинен бути придатним для зчитування технічними засобами ініціатора перевірки, цілісним, неушкодженим, нанесеним на будь-який носій достатнього розміру та необхідної контрастності. Підставою непідтвердження військово-облікового документа в електронній формі є непридатність QR-коду для зчитування технічними засобами.

Випадки видачі військово-облікового документа на бланку за письмовою заявою громадянина України районним (міським) територіальним центром комплектування та соціальної підтримки або його відділом (відповідним органом СБУ, підрозділом розвідувального органу) за місцем перебування на військовому обліку або виключення з військового обліку визначені п. 14 Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа.

Як встановлено з матеріалів справи, на момент перевірки, у позивача військово-обліковий документ в паперовій формі був відсутній.

Відповідно до п. 1 Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа, військово-обліковий документ оформляється (створюється) та видається. При цьому, нормативно-правовими актами, що визначають правові засади створення та видачі військово-облікового документу не передбачено, що особа, вправі створити чи оформити військо-обліковий документ в електронній формі без видачі їй такого в паперовій формі.

Зокрема, такі висновки відповідають положенням ст. 9 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», відповідно до якої військовозобов`язаними є особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави, та яким, серед інших, оформлюється та видається військово-обліковий документ, який є документом, що визначає належність його власника до виконання військового обов`язку, а також з пунктами 14, 15, 16 Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа, які передбачають випадки видачі такого документа та обов`язки щодо належного зберігання такого.

За правилами пункту 2 Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа, військово-обліковий документ оформляється (створюється) та видається (замінюється): в електронній формі - засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста та/або Державного веб-порталу електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони та/або Єдиного державного веб-порталу електронних послуг (далі - Портал Дія), зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія) (у разі технічної реалізації); у паперовій формі - на бланку, форма якого затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 559.

Відповідно до вимог пункту 6 Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа, військово-обліковий документ в електронній формі формується засобами: електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста, зокрема з використанням його мобільного додатка; державного веб-порталу електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони; порталу Дія, зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія) (у разі технічної реалізації).

Пунктом 7 Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа, передбачено, що військово-обліковий документ в електронній формі формується на безоплатній основі за бажанням особи після проходження нею електронної ідентифікації та автентифікації. Формування та відображення військово-облікового документа в електронній формі здійснюється автоматично за умови підключення електронного пристрою до Інтернету та наявності у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей, визначених у пункті 8 цього Порядку. У військово-обліковому документі в електронній формі відображається унікальний електронний ідентифікатор у вигляді двовимірного штрих-коду (далі - QR-код військово-облікового документа).

За правилами пункту 8-1 Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа QR-код військово-облікового документа містить відомості про військово-обліковий документ в електронній формі, які за допомогою відповідних технічних засобів можна відтворити у формі, придатній для зчитування, зокрема у візуальній.

Відповідно до пункту 9 Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа військово-обліковий документ в електронній формі (у тому числі роздрукований) та військово-обліковий документ у паперовій формі мають однакову юридичну силу.

Відповідно до Інструкції із застосування територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- та відеофіксації, затвердженої Наказом Міністерства оборони України 06.08.2024 № 532, уповноважені представники ТЦК та СП під час перевірки військово-облікових документів, фіксування порушень, мають застосовувати технічні прилади і технічні засоби, що мають функції автоматичної фото- та відеофіксації. Під час здійснення фото- та відеофіксації процесу пред`явлення та перевірки уповноваженими представниками військово-облікових документів портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях або іншим способом, який забезпечує відеозйомку.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути мотивованим.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При цьому, в протоколі №235 про адміністративне правопорушення від 30.04.2025 року, та в оскаржуваних постановах №469 та №470 від 05.05.2025 року за справами про адміністративне правопорушення від 30.04.2025 року відсутні посилання на фото- та відео фіксацію вчинення порушень ОСОБА_1 ..

В ході розгляду даної справи, відповідачем не спростовано обставин не пред`явлення позивачем 30.04.2025 представнику ІНФОРМАЦІЯ_5 військово-облікового документу, та не надано відповідного відеозапису порушення, хоча уповноважений представник ІНФОРМАЦІЯ_5 зобов`язані здійснювати фото- і відеофіксацію процесу пред`явлення та перевірки документів із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації.

Крім того, відповідно до відповіді на запит адвоката від 09.06.2025 листом від 17.06.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_7 у м. Запоріжжя територіального повідомлено, що приписне свідоцтво про приписку до призивної ділянці на ім`я ОСОБА_1 , 13.09.1999 р. було вилучено у військовозобов`язаного ОСОБА_1 при оформлені військово-облікового документу військовозобов`язаного у зв`язку з тим, що воно втратило свою чинність.

Щодо відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду військово-лікарською комісією, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.3.1 глави 3 розділу II Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, яке затверджено Наказом Міністра оборони України 14.08.2008 № 402, медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням керівників ТЦК та СП, начальників центрів рекрутингу Збройних Сил України, на підставі направлення за формою, наведеною у додатку 11 до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженогопостановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560, ВЛК при ТЦК та СП за місцем провадження медичної практики у закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, які мають договір із НСЗУ на пакет медичних послуг, включений до програми державних гарантій медичного обслуговування населення на відповідний рік щодо медичного огляду осіб, який організовується ТЦК та СП, лікарями, які входять до складу ВЛК при ТЦК та СП. При цьому особам віком до 45 років видається направлення з метою визначення їх придатності до служби у Десантно-штурмових військах, підрозділах спеціального призначення, на підводних човнах, надводних кораблях, у морській піхоті.

Направлення реєструється в журналі реєстрації направлень на ВЛК, виданих резервістам та військовозобов`язаним для проходження медичного огляду за формою, наведеною у додатку 12 до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560, та видається військовозобов`язаному під особистий підпис.

Контроль за направленням та проходженням військовозобов`язаними медичного огляду ВЛК покладається на керівника відповідного ТЦК та СП.

Під час вручення направлення резервістам та військовозобов`язаним під особистий підпис доводяться вимоги законодавства щодо відповідальності громадян за ухилення від військової служби під час мобілізації, у тому числі за ухилення від проходження медичного огляду за направленням районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, та строк завершення медичного огляду.

Суд звертає увагу, що в порушення наведеного вище законодавства відповідачем доказів складання та вручення направлення позивачу на проходження ВЛК не надав.

Таким чином, відповідачем порушено вимогу пункту 74 Порядку №560, а саме позивачу не надано направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду за формою згідно з додатком 11.

Крім того, станом на 30.04.2025 року ОСОБА_1 отримав від ІНФОРМАЦІЯ_6 направлення №1857 ВЛК для проходження ВЛК та проходив медичне обстеження та повістку про явку до ІНФОРМАЦІЯ_9 на 30.04.2025 року (в день закінчення ВЛК).

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проте, всупереч обов`язку доказування, представником ІНФОРМАЦІЯ_5 не надано належних доказів на підтвердження правомірності оскаржуваних постанов.

Вчинення позивачем адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, зафіксовано лише у протоколах та в оспорюваних постановах, та не підтверджується жодними іншими доказами.

Суд звертає увагу на те, що саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Аналогічна позиція, викладена в постанові Верховного Суду від 26.04.2018 у справі № 338/1/17 (№К/9901/15804/18).

Відповідно до принципу презумпції невинуватості щодо особи, яка підозрюється у вчиненні злочину або правопорушення, припускається невинність до того часу, поки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законодавством, і встановлено вироком суду, який набрав законної сили. Всі сумніви щодо скоєння правопорушення тлумачаться на користь особи, що притягується до відповідальності.

Європейський суд з прав людини, що у своєму рішенні від 10 лютого 1995 року у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Правова позиція щодо покладення обов`язку доказування саме на відповідача в подібних правовідносинах, викладена в постановах Верховного Суду від 08.11.2018 року по справі № 201/12431/16-а, від 23.10.2018 р. по справі №743/1128/17, від 15.11.2018 року по справі № 524/5536/17.

З урахуванням наведеного суд приходить до висновку, що оскаржувані постанови винесені з порушеннями норм чинного законодавства, оскільки в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення не було з`ясовано всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на викладене, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд доходить висновку про скасування оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Згідно з вимогами п.п. 1-5 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Seryavin and others v. ukraine, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2011 року, остаточне 10.05.2011).

З урахуванням викладеного, судом висвітлено істотні аспекти доводів сторін та не надається детальна відповідь інші аргументи, використані сторонами, оскільки вони самі по собі, або в сукупності з іншими аргументами та доказами по справі, не впливають на висновки суду.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, суд доходить висновку про задоволення позову ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування постанов про адміністративне правопорушення.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.

Частою п 1 ст. 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч.1 ст. 139 КАС України).

За звернення до суду із позовною заявою, позивачем понесені судові витрати з оплати судового збору в розмірі 484,48 гривень.

Враховуючи, що позов підлягає задоволенню, то за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, на користь позивача підлягають стягненню судові витрати з оплати судового збору у розмірі встановленому чинним законодавством 484,48 гривень.

Керуючись ст.ст. 77, 205, 211, 217, 241, 246, 250, 255, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення №469 від 05.05.2025 року, ухвалену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно ОСОБА_1 у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП - закрити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення №470 від 05.05.2025 року, ухвалену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно ОСОБА_1 у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП - закрити.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 ) сплачений судовий збір в розмірі 484 гривні 48 копійок

Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: А.В. Воробйов