Справа № 280/5892/25
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2025-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

10 липня 2025 року о 12-30Справа № 280/5892/25 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стрельнікової Н.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за заявою Головного управління ДПС у Запорізькій області

до Товариства з обмеженою відповідальністю ДІМ ОЛІЇ,

ОСОБА_1

про встановлення тимчасового обмеження y праві виїзду за кордон,

ВСТАНОВИВ:

08.07.2025 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю ДІМ ОЛІЇ (далі відповідач 1), ОСОБА_1 (далі відповідач 2), в якій позивач просить суд встановити тимчасове обмеження у праві виїду за межі України керівника Товариства з обмеженою відповідальністю ДІМ ОЛІЇ до повного погашення боргу.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідно до картки особового рахунку платника податків ТОВ ДІМ ОЛІЇ , керівником якого є ОСОБА_1 рахується податкова заборгованість в сумі 1696216,74 грн,, у тому числі з податку на додану вартість у розмірі 1157288,00 грн. та з податку на прибуток у розмірі 538928,74 грн. Тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України застосовується до керівника платника податків за наявності податкового боргу у сумі понад 1 мільйон грн., що не був погашений протягом 240 календарних днів з дати вручення такому платнику податкової вимоги. У зв`язку з наведеним, на переконання позивача, наявні підстави для встановлення судом тимчасового обмеження у праві виїзду закордон керівнику згаданої юридичної особи на підставі положень статті 289-2 КАС України.

10. 07. 2025 від представника відповідача 2 до суду надійшли заперечення проти позовної у яких зазначено, що ОСОБА_1 з 2023 року не працює на підприємстві Товариства з обмеженою відповідальністю ДІМ ОЛІЇ, дані обставини підтверджуються копією трудової книжки відповідача 2. Наявність у ЄДРПОУ запису про те, що станом на 10.07.2025 ОСОБА_1 є директором Товариства з обмеженою відповідальністю ДІМ ОЛІЇ є неправдивою та можливо пояснюється тим, що за відомою інформацією засновник даного підприємства перебуває на службі в ЗСУ.

Відповідачі 1 правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

10.07.2025 від Головного управління ДПС в Запорізькій області отримано заяву про розгляд справи без участі уповноваженого представника позивача.

Суд зважає на стислі строки розгляду даної категорії справ та знаходження статті 289-2 КАС України у главі 11 КАС України, яка визначає особливості позовного провадження в окремих категоріях адміністративних справ, зокрема категорії термінових адміністративних справ. Згідно з частиною першою статті 268 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-283-2, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки до електронного кабінету, а за його відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку.

За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями Запорізького окружного адміністративного суду справа №280/5892/25 передана 08.07.2025 об 11:37 до розгляду судді Стрельніковій Н.В.

Ухвалою суду від 08.07.2025 залишено позовну заяву без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви тривалістю до 12:00 год. 09.07.2025 від дня одержання копії ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, шляхом подання до суду належним чином оформленої відповідно до статті 167 КАС України заяви про поновлення строків звернення до суду.

Ухвалою суду від 09.07.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін суд та призначено судове засідання на 10.07.2025 об 11:00.

Відповідно до частини третьої статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Враховуючи те, що учасники справи про дату, час й місце судового засідання повідомлені належним чином, беручи до уваги неявку представників сторін, на підставі частини четвертої статті 229 КАС України фіксування судового засідання, призначеного на 10.07.2025 об 11:00, за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Судом встановлені наступні обставини.

Відповідно до довідки доданої ГУ ДПС в Запорізькій області до позову про заборгованість та розрахунків податкового боргу за ТОВ ДІМ ОЛІЇ керівником якої станом на час подання позову згідно даних ЄДРПОУ є ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) рахується податкова заборгованість в сумі 1696216,74 грн,, у тому числі з податку на додану вартість у розмірі 1157288,00 грн. та з податку на прибуток у розмірі 538928,74 грн. Разом з тим у довідці про забргованість (а.с. 15) не зазначена дата, станом на яку у відповідача 1 наявна така заборгованість. У розрахунку боргу з податку на додану вартість (а.с. 16) остання заборгованість нарахована 02.05.2024 а у розрахунку боргу з податку на прибуток остання заборгованість нарахована 13.03.2023 (а.с. 17).

Відповідно до статті 59 Податкового кодексу України, контролюючим органом було сформовано податкову вимогу форми Ю від 22.06.2023 №0001564-134-0801 на суму 640319,65 грн та надіслано засобами поштового зв`язку на адресу ТОВ ДІМ ОЛІЇ.Однак, конверт з вмістом поштового відправлення на адресу податкового органу повернувся 24.07.2023 з відміткою відділення поштового зв`язку: "за закінченням терміну зберігання».

Позивач зазначає у позові, що оскільки за Відповідачем обліковується борг, який не сплачений протягом 240днів з дня вручення вимоги, контролюючий орган має право звернутись до суду із позовними вимогами щодо встановлення обмеження у праві виїзду керівника ТОВ «ДІМ ОЛІЇ» за межі України до погашення податкового боргу

Згідно із статтею 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (далі ПК України) до обов`язків платника податків входить сплата належних сум податків і зборів у встановлені законами терміни.

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені Податковим кодексом, законами з питань митної справи.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Підпунктом 20.1.35-2 пункту 20.1 статті 20 ПК України встановлено, що контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право звертатися до суду щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду керівників юридичних осіб або постійних представництв нерезидентів-боржників за межі України у разі невиконання податкового обов`язку щодо сплати грошових зобов`язань, що призвело до виникнення у такої юридичної особи або постійного представництва нерезидента податкового боргу.

Відповідно до пункту 87.13 статті 87 ПК України, у разі несплати протягом 240 календарних днів з дня вручення платнику податків податкової вимоги суми податкового боргу, що перевищує 1 мільйон гривень, контролюючий орган може звернутися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника за межі України - до погашення такого податкового боргу.

Вимоги абзацу першого цього пункту не застосовується у разі наявності зобов`язання держави щодо повернення юридичній особі або постійному представництву нерезидента-боржника помилково та/або надміру сплачених ним грошових зобов`язань, бюджетного відшкодування податку на додану вартість, якщо загальна сума непогашеної заборгованості держави перед боржником дорівнює або перевищує суму податкового боргу такого боржника.

Тимчасове обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника за межі України встановлюється як забезпечувальний захід виконання судового рішення або рішення керівника контролюючого органу про стягнення суми податкового боргу.

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу тимчасового обмеження права громадян України на виїзд за межі території України визначені у статті 289-2 КАС України, частиною першою якої установлено, що у разі невиконання у встановлені Податковим кодексом України строки обов`язку щодо сплати грошових зобов`язань юридичною особою або постійним представництвом нерезидента, що призвело до виникнення податкового боргу (заборгованості) у сумі, що перевищує 1 мільйон гривень, та якщо такий податковий борг не сплачено протягом 240 календарних днів з дня вручення платнику податків податкової вимоги, податковим органом подається до суду за основним місцем реєстрації юридичної особи або постійного представництва нерезидента позовна заява про застосування судом тимчасового обмеження керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника у праві виїзду за межі території України.

Системний аналіз положень пункту 87.13 статті 87 ПК України та частини першої статті 289-2 КАС України дає підстави для висновку, що у контролюючого органу виникає право на звернення до адміністративного суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи боржника за межі України після спливу 240 календарних днів з дня вручення такому платнику податків податкової вимоги на суму податкового боргу, що перевищує 1 мільйон гривень.

Аналогічний правовий висновок висловлено у постанові Верховного Суду від 31.03.2025 у справі №160/5655/22.

З матеріалів справи судом встановлено, що за платником податків ТОВ ДІМ ОЛІЇ на виконання вимог статті 59 ПК України позивач скерував на адресу відповідача (актуальну на момент надіслання) податкову вимогу форми Ю від 22.06.2023 №0-0801 на суму 640319,65 грн, яка повернулася до контролюючого органу з відміткою за закінченням терміну зберігання, дата повернення 24.07.2023.

За змістом статті 42.5 ПК України у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Відповідно до пункту 59.5 цієї статті у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Аналіз вказаної норми свідчить про відсутність обов`язку контролюючого органу направляти платнику податків нову податкову вимогу у випадку збільшення суми податкового боргу. Тобто, в разі коли після направлення платнику податків податкової вимоги сума його податкового боргу збільшується, податкова вимога на збільшену суму податкового боргу не направляється.

Таким чином, зазначена вище податкова вимога вважається врученою відповідачу 24.07.2023, однак залишилася без виконання, податковий борг відповідачем не погашено. При цьому податковий борг з моменту направлення податкової вимоги не переривався.

З огляду на встановлений факт наявності у ТОВ ДІМ ОЛІЇ податкового боргу в сумі, що перевищує 1 мільйон гривень, і непогашення суми такого податкового боргу протягом 240 днів з дня вручення товариству податкової вимоги, суд дійшов висновку про наявність підстав для застосування судом тимчасового обмеження керівника вказаної юридичної особи ОСОБА_1 у праві виїзду за межі території України до погашення суми податкового боргу.

Отже, на підставі викладеного суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

При цьому, суд також враховує що обмеження у праві виїзду за межі території України є забезпечувальним заходом, який має тимчасовий характер і відповідно до пункту 87.14 статті 87 ПК України закінчення дії тимчасового обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника здійснюється у разі погашення суми податкового боргу, зазначеної у рішенні суду, у зв`язку з якою було застосовано таке обмеження, або у разі отримання інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про зміну керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника, або у разі початку судових процедур у справах про банкрутство стосовно такого боржника.

Отже, оскільки обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи за межі території України пов`язано з наявністю певних обставин, суд вважає за необхідне визначити в рішенні суду межі застосування такого заходу, а саме, суд вказує, що застосований забезпечувальний захід у вигляді обмеження у праві виїзду за межі території України зберігає чинність до моменту погашення податкової заборгованості або до настання інших обставин, зазначених в пункті 87.14 статті 87 ПК України.

Також, суд не приймає доводи представника відповідача 2 про те, що відповідач 2 не є керівником відповідача 1, оскільки відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» № 755-IV від 15 травня 2003 року, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними.

Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не внесені до нього, вони не можуть бути використані у спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

Частиною 2 ст. 9 Закону зокрема передбачено, що в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб: відомості про керівника юридичної особи та про інших осіб (за наявності), які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи.

Відповідно до приписів статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. Оскільки, позивач не надав доказів понесення таких судових витрат, суд не має підстав вирішувати питання про їх розподіл.

Керуючись статтями 2, 5, 9, 77, 243-245, 262, 289-2 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Головного управління ДПС у Запорізькій області задовольнити.

Встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника Товариства з обмеженою відповідальністю ДІМ ОЛІЇ» ОСОБА_1 до погашення податкового боргу в розмірі 1696216,74 грн (один мільйон шістсот дев`яносто шість тисяч двісті шістнадцять гривень 74 копійки) або настання інших обставин, передбачених пунктом 87.14 статті 87 Податкового кодексу України.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін:

Позивач Головне управління ДПС у Запорізькій області, місцезнаходження: пр.Соборний, буд.166, м.Запоріжжя, 69107; .

Відповідач 1 Товариство з обмеженою відповідальністю ДІМ ОЛІЇ, місцезнаходження: вул. Карпенка-Карого, буд.47, м.Запоріжжя, 69084; .

Відповідач 2 ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Суддя Н.В. Стрельнікова