Справа № 120/17318/23
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2025-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/17318/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Вільчинський Олександр Ванадійович

Суддя-доповідач - Мацький Є.М.

14 липня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мацького Є.М.

суддів: Залімського І. Г. Сушка О.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 28 березня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління державної міграційної служби України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. ОСОБА_1 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління державної міграційної служби України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

2. Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 28 березня 2025 року відмовлено в задоволенні позовних вимог.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

3. Апелянт, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити.

4. В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що 29.07.2017 звернулася до УДМС України у Вінницькій області із заявою щодо набуття громадянство України за територіальним походженням, відповідно до частини 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України» - одночасно із заявою про набуття громадянства України за територіальним походженням - ОСОБА_1 , взяла на себе зобов`язання припинити громадянство російської федерації протягом 2-х років, з моменту набуття громадянства України, і подати/надати до органу Управління ДМС України у Вінницькій області та Липовецького РС Управління ДМС України у Вінницькій області України - документ про припинення громадянства російської федерації). Однак, як зазначає представник позивача, ОСОБА_1 не мала можливості припинити іноземне громадянство, оскільки після закінчення навчання змушена була шукати роботу, а також здійснювати постійний догляд за дідусем та бабусею.

5. 22.12.2019 року рішенням УДМС у Вінницькій області було скасовано рішення від 22.09.2017 р. про набуття позивачем громадянства України за територіальним походженням, у зв`язку з невиконанням взятого на себе зобов`язання про припинення іноземного громадянства, тобто неподання до уповноважених органів документа про припинення громадянства російської федерації або декларації про відмову від іноземного громадянства. Позивач вважає рішення ДМС незаконним та необґрунтованим, що стало підставою для звернення до суду.

ІІ. ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

6. Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 29.07.2017 року звернулася до УДМС України у Вінницькій області із заявою про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням.

7. До заяви позивачем одночасно було надано зобов`язання припинити іноземне громадянство протягом двох років з моменту набуття ним громадянства України припинити громадянство російської федерації і подати до органу, що видав йому тимчасове посвідчення громадянина України, документ про припинення громадянства російської федерації виданий уповноваженим на те органом цієї держави.

8. ОСОБА_1 на підставі рішення УДМС України у Вінницькій області від 22.09.2017 року набула громадянство України за територіальним походженням відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про громадянство України".

9. 22.11.2019 рішенням УДМС України у Вінницькій області скасовано рішення від 22.09.2017 про набуття гр. ОСОБА_1 громадянства України за територіальним походженням в зв`язку з невиконанням взятого на себе зобов`язання про припинення іноземного громадянства, тобто неподання до уповноважених органів документа про припинення громадянства російської федерації.

10. Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивач звернувся з цим позовом до суду.

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

11. Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

12. Правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб визначаються Законом України від 18.01.2001 №2235-III «Про громадянство України» (далі - Закон №2235-ІІІ).

13. Відповідно до положень ст. 1 Закону №2235-ІІІ громадянство України - правовий зв`язок між фізичною особою і Україною, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов`язках, а громадянин України - це особа, яка набула громадянство України в порядку, передбаченому законами України та міжнародними договорами України.

14. Згідно з п.1 ч.1 ст.2 Закону № 2235-III законодавство України про громадянство ґрунтується, зокрема, на принципі єдиного громадянства - громадянства держави Україна.

15. Відповідно до п.2 ч.1 ст.6 Закону №2235-ІІІ громадянство України набувається, серед іншого, за територіальним походженням.

16. Згідно з ч.1 ст.8 Закону №2235-ІІІ (у редакції від 19.02.2016, тобто станом на час набуття позивачем громадянства України) особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Іноземці, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, замість зобов`язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства.

17. Відповідно до ч.ч. 5-8 ст. 8 Закону №2235-ІІІ іноземці, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, які подали зобов`язання припинити іноземне громадянство, повинні подати документ про це, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту реєстрації їх громадянами України. Якщо іноземці, маючи всі передбачені законодавством цієї держави підстави для отримання такого документа, з незалежних від них причин не можуть отримати його, вони подають декларацію про відмову від іноземного громадянства.

18. Подання зобов`язання припинити іноземне громадянство не вимагається від іноземців, які є громадянами (підданими) держав, законодавство яких передбачає автоматичне припинення особами громадянства (підданства) цих держав одночасно з набуттям громадянства іншої держави, або якщо міжнародні договори України з іншими державами, громадянами яких є іноземці, передбачають припинення особами громадянства цих держав одночасно з набуттям громадянства України, а також від осіб, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, та осіб без громадянства.

19. Датою набуття громадянства України у випадках, передбачених цією статтею, є дата реєстрації набуття особою громадянства України.

20. Особа, яка набула громадянство України і подала декларацію про відмову від іноземного громадянства, зобов`язується повернути паспорт іноземної держави до уповноважених органів цієї держави. Вимога про взяття зобов`язання повернути паспорт іноземної держави не поширюється на осіб, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні.

21. Отже, законодавством встановлено обов`язок для іноземців щодо подачі зобов`язання припинити громадянство їх держави. Водночас іноземці, які подали зобов`язання припинити іноземне громадянство, повинні подати документ про це, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту реєстрації їх громадянами України.

22. Перелік документів, що подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України встановлено Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 №215 (далі - Порядок №215) (у редакції від 01.04.2016, тобто станом на час набуття позивачем громадянства України).

23. Відповідно до п. 26 Порядку №215 для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, батько чи мати якої народилися до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили на момент їх народження до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону, подає документи, передбачені підпунктами "а" - "в" пункту 24 цього Порядку, а також:

а) документ, який підтверджує факт народження відповідно батька чи матері заявника на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту;

б) копію свідоцтва про народження заявника або інші документи, що засвідчують родинні стосунки заявника відповідно з батьком чи матір`ю, які народилися на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

24. Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої апеляційної скарги, Апеляційний Суд виходить з наступного.

25. Суд встановив, що 29.07.2017 позивач подала до відповідача заяву про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням, додавши письмове зобов`язання протягом двох років з моменту набуття громадянства України припинити громадянство РФ. Згідно з довідкою від 22.09.2017 № 774/2017 про реєстрацію особи громадянином України 22.09.2017 відповідач прийняв рішення про оформлення набуття громадянства України позивачем за територіальним походженням відповідно до ч.1 ст. 8 Закону №2235-ІІІ. Отже, зі вказаної вище дати позивач набув громадянства України на підставі ч.1 ст. 8 Закону №2235-ІІІ та у строк до 22.09.2019 зобов`язаний подати до уповноваженого органу України документ про припинення громадянства РФ, виданий її уповноваженим органом, однак у визначений дворічний термін не виконав свого зобов`язання. Належні, достовірні та допустимі докази виконання позивачем зазначеного обов`язку відсутні.

26. Відповідно до положень ст. 21 Закону №2235-ІІІ (у редакції від 25.08.2019, тобто станом на час спливу дворічного строку з моменту набуття позивачем громадянства України) Рішення про оформлення набуття громадянства України скасовується, якщо особа набула громадянство України відповідно до статей 8 та 10 цього Закону шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України.

27. У зв`язку з неподанням позивачем документу про припинення громадянства РФ протягом 2 років з моменту набуття ним громадянства України спірним рішенням відповідач скасував попереднє рішення від 22.09.2017 про набуття громадянства України за територіальним походженням на підставі ч.1 ст.8 Закону №2235-ІІІ.

28. Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону №2235 іноземці, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, які подали зобов`язання припинити іноземне громадянство, повинні подати документ про це, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту реєстрації їх громадянами України. Якщо іноземці, маючи всі передбачені законодавством цієї держави підстави для отримання такого документа, з незалежних від них причин не можуть отримати його, вони подають декларацію про відмову від іноземного громадянства.

29. Аналіз наведених правових норм свідчить, що іноземець в разі набуття громадянства України зобов`язаний припинити іноземне громадянство, подавши письмову заяву - зобов`язання та протягом двох років повинен надати документ про припинення громадянства іншої держави.

30. У разі наявності у іноземця незалежних від нього причин неотримання документа про припинення іноземного громадянства, останній подає декларацію про відмову від іноземного громадянства.

31. Відповідно до ч. 8 ст. 8 Закону №2235 особа, яка набула громадянство України і подала декларацію про відмову від іноземного громадянства, зобов`язується повернути паспорт іноземної держави до уповноважених органів цієї держави. Вимога про взяття зобов`язання повернути паспорт іноземної держави не поширюється на осіб, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні.

32. Як встановлено судом, у визначений законодавством термін позивачем не надано підтверджуючих документів про існування незалежних від особи причин неотримання документа про припинення іноземного громадянства та не надано документ про припинення громадянства російської федерації.

33. Як правильно зауважив суд першої інстанції, позивач не був позбавлений можливості здійснити процедуру виходу з громадянства російської федерації шляхом подання як клопотання (заяви) про припинення іноземного громадянства, так і декларації про відмову від громадянства російської федерації до уповноваженого органу цієї держави чи до консульства російської федерації в Україні (поштою або через представника) у строки, передбачені Законом.

30. Апеляційний суд звертає увагу, що позивач зобов`язалася протягом двох років з моменту набуття нею громадянства України подати до органу, що видав їй тимчасове посвідчення громадянина України, документ про припинення громадянства рф, виданий уповноваженим на те органом цієї держави, а у разі неотримання ним з незалежних від нього причин документа про припинення громадянства рф, зобов`язалася подати декларацію про відмову від громадянства цієї держави і повернути національний паспорт громадянина рф до уповноваженого органу цієї держави, однак жодних дій до виконання зобов`язання реально не вчинила.

31. Таким чином, суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення правомірно прийнято відповідачем, з урахуванням пасивної поведінки позивача та ігноруванням нею вимог чинного законодавства України.

V. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

32. Згідно зі ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

33. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

34. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

35. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

36. Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

37. Переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, Апеляційний Суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які б були б підставою для скасування судового рішення, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 28 березня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Мацький Є.М.

Судді Залімський І. Г. Сушко О.О.