Справа № 120/1024/25
Суддя: Жданкіна Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

14 липня 2025 р. Справа № 120/1024/25

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Жданкіної Наталії Володимирівни, розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі також - позивач) звернулася до Вінницького окружного адміністративного суду з позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Запорізькій (далі також - ГУ ПФУ у Запорізькій області, відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі також - ГУ ПФУ у Вінницькій області, відповідач 2), в якій просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 13.11.2024 № 95 щодо відмови в призначенні дострокової пенсії за віком ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію згідно п. 3 ч. 1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 07.11.2024.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 07.11.2024 звернулась до ГУ ПФУ у Вінницькій області про призначення їй дострокової пенсії за віком згідно п. 3 ч. 1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». За результатами розгляду заяви за принципом екстериторіальності ГУ ПФУ у Запорізькій області прийнято рішення №95 від 13.11.2024про відмову у призначенні дострокової пенсії через відсутність документів, що підтверджують визнання доньки позивача дитиною з інвалідністю до досягнення шестирічного віку. Позивач вважає, що рішення ГУ ПФУ в Запорізькій області № 95 від 13.11.2024 є протиправним та не законним, тому звернулася до суду із вказаним позовом.

Ухвалою від 03.02.2025 позовну заяву залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви.

04.02.2025 представник позивача подав заяву про усунення недоліків.

Ухвалою від 10.02.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні).

30.12.2024 представником відповідача 1 подано відзив на позовну заяву, в якому останній заперечив щодо задоволення даного позову. Зокрема зазначив, що оскільки позивачем до заяви про призначення пенсії не долучено виписку лікарсько-консультаційної комісії, який визнавав її дитину як дитину з інвалідністю. Вважає, прийняте рішення, а саме відмову в призначені дострокової пенсії за віком правомірними та такими, що ґрунтуються на Конституції та законах України.

03.03.2025 представником позивача 2 подано відзив на позовну заяву, в якому останній заперечив щодо задоволення даного позову. Зокрема зазначив, що пунктом 2.18 Порядку №22-1 встановлено, що визнання особою з інвалідністю з дитинства або дитиною з інвалідністю засвідчується випискою з акту огляду в МСЕК медичним висновком закладу охорони здоров`я, посвідченням одержувача допомоги. У разі якщо дитина визнана дитиною з інвалідністю після досягнення шестирічного віку або особою з інвалідністю з дитинства після досягнення вісімнадцятирічного віку, надається відповідно висновок лікарсько-консультаційної комісії про те, що вона мала медичні показання для визнання і дитиною з інвалідністю до досягнення шестирічного віку, та/або висновок МСЕК про можливість настання інвалідності до досягнення інвалідності) особою вісімнадцятирічного віку (висновок про час настання).

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, судом встановлено наступне.

Суд встановив, що 07.11.2024 позивач звернулась до ГУ ПФУ у Вінницькій області про призначення їй дострокової пенсії за віком згідно п. 3 ч. 1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За результатами розгляду заяви за принципом екстериторіальності ГУ ПФУ у Запорізькій області прийнято рішення № 95 від 13.11.2024 про відмову у призначенні дострокової пенсії через відсутність документів, що підтверджують визнання доньки позивача дитиною з інвалідністю до досягнення шестирічного віку.

Позивач із такою відмовою не погоджується, відтак, змушена звернутися до суду за захистом своїх законних прав.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, особливості призначення, перерахунку і виплати пенсій врегульовано Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 згідно із свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з довідкою до акта огляду МСЕК серії 12ААГ № 025417 від 26.08.2022, ОСОБА_2 встановлено першу групу інвалідності безтерміново. Причина інвалідності інвалідність з дитинства.

Також, відповідно до довідки №212 лікарсько-консультативної комісії, виданої комунальним некомерційним підприємством "Теплицьким центром первинної медичної допомоги", зазначено, що ОСОБА_2 визнана інвалідом дитинства віком до 18 років, захворювання настало у віці до 6 років.

Відповідачами не заперечується той факт, що ОСОБА_2 визнана дитиною - інвалідом з дитинства, а також щодо наявності у позивача стажу, достатнього для призначення пенсії, а саме 24 роки 11 місяці 29 дні згідно з п. 3 ч. 1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Отже, спірним питанням при розгляді даної справи є правомірність відмови відповідача 1 в призначенні пенсії позивачу згідно з п. 3 ч. 1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з підстав того, що донька позивачки визнана інвалідом з дитинства, а позивачем не було надано виписку з Акта-огляду МСЕК.

Як вбачається із копії паспорта громадянина України, позивачці станом на 27.01.2025 (день звернення до суду) виповнилося 50 років.

Спірні правовідносини регулюються Законами України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та «Про пенсійне забезпечення».

Згідно з ч. 1 ст. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Пунктами 2, 17, 2.18 Порядку № 22-1 визначено, що при призначенні пенсій жінкам, які народили п`ятеро або більше дітей і виховали їх до шестирічного віку, матерям осіб з інвалідністю з дитинства, які виховали їх до шестирічного віку, а також, у разі відсутності матері або за її згодою, чоловікам, які здійснювали виховання п`ятьох або більше дітей чи дитини з інвалідністю, факт народження дитини встановлюється на підставі свідоцтва про народження, а її виховання до зазначеного віку на підставі свідоцтва про народження чи паспорта дитини. У разі смерті дитини подається свідоцтво про смерть.

Визнання особою з інвалідністю з дитинства або дитиною з інвалідністю засвідчується випискою з акта огляду в МСЕК, медичним висновком закладу охорони здоров`я, посвідченням одержувача допомоги, довідкою органу, що призначає допомогу, про період призначення допомоги. У разі якщо дитина визнана дитиною з інвалідністю після досягнення шестирічного віку або особою з інвалідністю з дитинства після досягнення вісімнадцятирічного віку, надається відповідний висновок лікарсько-консультаційної комісії про те, що вона мала медичні показання для визнання її дитиною з інвалідністю до досягнення шестирічного віку, та/або висновок МСЕК про можливість настання інвалідності до досягнення особою вісімнадцятирічного віку (висновок про час настання інвалідності).

Із вказаного встановлено, що мати дитини з інвалідністю має право на призначення дострокової пенсії за віком у тому разі, якщо дитина, яку вона виховує, визнана дитиною з інвалідністю до досягнення шестирічного віку. Якщо дитина визнана дитиною з інвалідністю після досягнення нею шестирічного віку, або інвалідом з дитинства після досягнення вісімнадцятирічного віку, мати цієї дитини має право на отримання зазначеної пенсії лише у разі наявності висновку лікарсько-консультативної комісії, що дитина мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.05.2019 у справі № 330/2181/16-а та постанові Верховного Суду від 19.10.2020 у справі № 510/475/17.

З копії довідок про лікування №453237 від 28.01.2007, №2453237 від 25.03.2005, від 02.06.2008, довідки лікарсько-консультативної комісії №212 та довідки Академії Медичних Наук України від 25.03.2005, 31.03.2008 вбачається, що донька позивача є дитиною - інвалідом з дитинства.

Підставою для відмови позивачу в призначенні дострокової пенсії за віком слугувало ненадання виписки з акта огляду в МСЕК.

Суд вважає безпідставними доводи відповідача 1 про ненадання позивачем усіх документів, необхідних для призначення пенсії.

Так, зі змісту п. 3 ч. 1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» вбачається, що право на призначення дострокової пенсії мають матері осіб з інвалідністю з дитинства, які виховали їх до шестирічного віку і матері осіб з інвалідністю віком до 16 років.

Документи, які підтверджують встановлення у віці до 6 років інвалідності дитині позивача, були надані відповідачу із заявою про призначення пенсії.

Таким чином, позивачем було надано до органу Пенсійного фонду України всі передбачені чинним законодавством, зокрема, Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», документи, необхідні для призначення їй дострокової пенсії за віком як матері інваліда з дитинства, а саме документи, які підтверджують, що інвалідність її доньки настала до виповнення їй 6 років.

Аналізуючи вказані норми закону, враховуючи, що донька позивача визнана інвалідом з дитинства, мала медичні показання для визнання її інвалідом дитинства, позивач досягла 50 років та має страховий стаж 24 роки 11 місяці 29 днів, суд дійшов висновку, що позивач має право на призначення дострокової пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним судом в постанові від 31.07.2018 у справі № 501/2838/16-а.

Статтею 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За таких обставин, суд вважає, що відмовляючи у призначенні ОСОБА_1 дострокової пенсії за віком на підставі п. 3 ч. 1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідач 1 діяв не у спосіб, визначений законом.

Відтак, суд вважає необхідним визнати таку відмову протиправною, а рішення ГУ ПФУ у Запорізькій області №95 від 13.11.2024 - скасувати.

У цій справі заяву позивача про призначення дострокової пенсії за віком за принципом екстериторіальності розглянуло ГУ ПФУ у Запорізькій області, яке за результатами її розгляду ухвалило оскаржуване рішення про відмову в призначенні пенсії. Отже, право позивача на призначення дострокової пенсії за віком порушило саме ГУ ПФУ у Запорізькій області, з огляду на що саме його належить зобов`язати відновити порушене право позивача.

Щодо дати, з якої належить зобов`язати відповідача 2 призначити пенсію позивачу, то суд зазначає, що згідно з ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією. Тобто, в даному випадку пенсію належить призначити з 07.11.2024.

Статтею 58 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, тобто Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях, аналізуючи національні системи правового захисту на предмет дотримання права на ефективність внутрішніх механізмів в аспекті забезпечення гарантій, визначених статтею 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, вказував, що для того, щоб бути ефективним, засіб захисту має бути незалежним від будь-якої вжитої на розсуд державних органів дії, бути безпосередньо доступним для тих, кого він стосується (див. рішення від 06.09.2005 у справі "Гурепка проти України" (Gurepka v. Ukraine), заява №61406/00, п. 59); спроможним запобігти виникненню або продовженню стверджуваному порушенню чи надати належне відшкодування за будь-яке порушення, яке вже мало місце (див. рішення від 26.10.2000 у справі "Кудла проти Польщі" (Kudla v. Poland), заява №30210/96, п. 158) (п.29 рішення Європейського суду з прав людини від 16.08.2013 у справі "Гарнага проти України" (Garnaga v. Ukraine), заява №20390/07).

Разом з тим, у задоволенні позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з 07.12.2024 призначити та виплачувати пенсію, необхідно відмовити в силу передчасності заявлених позовних вимог, адже наведеним діям передує прийняття уповноваженим органом відповідного рішення та вчинення відповідних дій.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити частково. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що відповідно до частини третьої статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених вимог.

Враховуючи наведену норму, витрати понесені позивачем у даній справі в сумі 1211, 20 грн. судового збору підлягають відшкодуванню частково у розмірі 605,60 (1/2 задоволених вимог).

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

в и р і ш и в :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області від 13.11.2024 №95 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 07.11.2024 та прийняти рішення із урахуванням оцінки наданої судом, достроково призначити ОСОБА_1 пенсію на підставі її заяви від 07.11.2024 про дострокове призначення пенсії за віком на підставі пункту 3 частини 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 07.11.2024.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач 1: Головне управління Пенсійного Фонду України у Запорізькій області (пр. Соборний, 158-б, м. Запоріжжя, )

Відповідач 2: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, 21005, )

Суддя Жданкіна Наталія Володимирівна