Справа № 280/3078/25
Суддя: Прудивус Олег Васильович
Дата ухвалення: 2025-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

11 липня 2025 року Справа № 280/3078/25 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прудивуса О.В. розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу

за позовною заявою: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 )

до: Головного управління ДПС у Запорізькій області (код ЄДРПОУ ВП 44118663, 69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166)

про: визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

21.04.2025 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі відповідач), в якому позивач просить:

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача від 18.11.2024 № 0-0827-UA0082704, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у розмірі 1 494,88 грн. щодо нерухомого майна квартири АДРЕСА_2 ;

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача від 18.11.2024 № 0-0827-UA0082704, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у розмірі 1 552,95 грн. щодо нерухомого майна квартири АДРЕСА_3 ;

вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що вона 10.12.2024 засобами поштового зв`язку отримала податкові повідомлення-рішення від 18.11.2024 № 0-0827-UA0082704, яким останній визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на суму 1494,88 грн. та від 18.11.2024 № 0-0827-UA0082704, яким їй визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на суму 1552,95 грн.

Позивач вважає, що відповідно до підпункту 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 Податкового кодексу України, Положення про податок на майно, затвердженого рішенням Запорізької міської ради від 28.01.2025 № 5, належні їй об`єкти нерухомого майна мають оподатковуватись за ставкою у розмірі 0 відсотків, а не за ставкою, застосованою відповідачем. Отже, на переконання позивача, оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними. З огляду на викладені обставини, позивач просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 28.04.2025 відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у порядку письмового провадження).

06.05.2025 судом отримано відзив на позовну заяву (вх. № 22427 від 06.05.2025), в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки відповідно до даних інформаційно-комунікаційних систем контролюючого органу та інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно позивач є власницею об`єктів нерухомого майна, а саме квартир, розташованих за адресою: 1) АДРЕСА_4 , загальна площа 53,75 кв.м.; 2) АДРЕСА_5 , загальна площа 51,74 кв.м.

Відповідачем винесено стосовно позивача податкові повідомлення-рішення по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки форми «Ф» від 18.11.2024 № 0-0827-UA0082704 на суму 1494,88 грн. та від 18.11.2024 № 0-0827-UA0082704 на суму 1552,95 грн.

При розрахунку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, відповідачем застосовано пільгу у вигляді зменшення бази оподаткування на 60 кв.м. Так, база оподаткування за 2023 рік становить 105,49 - 60 кв.м. (пільга у відповідності до Податкового кодексу України) = 45,49 кв.м. х 67 грн. за кв.м. = 3047,83 грн. (податкове повідомлення-рішення від 18.11.2024 № 0-0827-UA0082704 на суму 1494,88 грн. та від 18.11.2024 № 0-0827-UA0082704 на суму 1552,95 грн.).

Враховуючи вищевикладене, відповідач вважає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення винесені з дотриманням вимог ст. 58 Податкового кодексу України та не суперечать Наказу Міністерства фінансів України від 28.12.2015 № 1204 «Про затвердження Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків» , зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.01.2016 за № 124/28254, із змінами і доповненнями, внесеними наказом Міністерства фінансів України від 21.07.2017 № 658 «Про затвердження Змін до Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків», а тому є такими, що відповідають вимогам діючого законодавства та підлягають сплаті в повному обсязі. З огляду на викладені вище обставини, відповідач просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У зв`язку з розглядом даної справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у порядку письмового провадження) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, розглянувши матеріали і з`ясувавши обставини адміністративної справи, дослідивши всі наявні у справі докази у їх сукупності,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідача зареєстровано як юридичну особу філію Державної податкової служби України 30.09.2020.

Позивачу на праві приватної власності належать об`єкти нерухомості, відмінні від земельної ділянки, а саме: 1) квартира за адресою: АДРЕСА_4 , загальна площа 53,75 кв.м., житлова площа 37,9 кв.м, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 75395696 (а.с.11); 2) квартира за адресою: АДРЕСА_5 , загальна площа 51,74 кв.м., житлова площа 29,6 кв.м., що підтверджується наявною у матеріалах справи копією Витягу з Державного реєстру речових прав № 421582527 (а.с.12).

10.12.2024 позивач засобами поштового зв`язку отримала податкові повідомлення-рішення, якими їй визначено належну до сплати суму податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2023 рік, а саме:

податкове повідомлення-рішення від 18.11.2024 № 0-0827-UA0082704, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на суму 1494,88 грн. щодо нерухомого майна квартири АДРЕСА_2 (а.с.9);

податкове повідомлення-рішення від 18.11.2024 № 0-0827-UA0082704, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на суму 1552,95 грн. щодо нерухомого майна квартири АДРЕСА_3 (а.с.10).

Оцінюючи правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень відповідача форми «Ф» від 18.11.2024 № 0-0827-UA0082704 та від 18.11.2024 № 0-0827-UA0082704, суд виходить із такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції Україні органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України (далі ПК України).

Нормою п. 6.3 ст. 6 ПК України визначено, що сукупність загальнодержавних та місцевих податків та зборів, що справляються в установленому ПК України порядку, становить податкову систему України.

За змістом норми, закріпленої у п. 8.1 ст. 8 ПК України в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори.

Згідно з п. 8.3 ст. 8 ПК України визначено, що до місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних, міських рад та рад об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, у межах їх повноважень і є обов`язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.

Відповідно до пп. 10.1.1 п. 10.1 ст. 10 ПК України до місцевих податків належать податок на майно.

Нормою п. 10.3 ст. 10 ПК України визначено, що місцеві ради в межах повноважень, визначених цим Кодексом, вирішують питання відповідно до вимог цього Кодексу щодо встановлення податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) та встановлення збору за місця для паркування транспортних засобів, туристичного збору та земельного податку за лісові землі.

Відповідно до п. 12.3 ст. 12 ПК України сільські, селищні, міські ради в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів та податкових пільг зі сплати місцевих податків і зборів до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та/або зборів, та про внесення змін до таких рішень.

Положеннями п.п. 12.3.4 п. 12.3 ст.12 ПК України закріплено, що рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 25 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та/або зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

У відповідності з п. 12.4 ст. 12 ПК України до повноважень сільських, селищних, міських рад та рад об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, щодо податків та зборів належать: встановлення ставок місцевих податків та зборів в межах ставок, визначених ПК України; визначення переліку податкових агентів згідно із ст. 268 ПК України; прийняття рішення про встановлення місцевих податків та зборів, зміну розміру їх ставок, об`єкта оподаткування, порядку справляння чи надання податкових пільг, яке тягне за собою зміну податкових зобов`язань платників податків та яке набирає чинності з початку бюджетного періоду.

Нормою п. 12.5 ст. 12 ПК України передбачено, що офіційно оприлюднене рішення про встановлення місцевих податків та/або зборів, а також зміну розміру їх ставок, об`єкта оподаткування, порядку справляння чи надання податкових пільг або про внесення змін до таких рішень є нормативно-правовим актом з питань оподаткування місцевими податками та зборами, який набирає чинності з урахуванням строків, передбачених підпунктом 12.3.4 цієї статті.

Згідно з ст. 265 ПК України податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку; плати за землю.

Порядок нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки визначено ст. 266 ПК України.

Відповідно до пп. 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 ПК України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Приписи пп. 266.2.1 п. 266.1 ст. 266 ПК України встановлюють, що об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Нормами пп. 266.3.1 та 266.3.2 п. 266.3 ст. 266 ПК України передбачено, що базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток. База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Згідно з пп. 266.4.1 п. 266.4 ст. 266 ПК України, база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи - платника податку, зменшується:

а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів;

б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів;

в) для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), - на 180 кв. метрів.

Таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період (рік).

У відповідності з пп. 266.5.1 п. 266.5 ст. 266 ПК України, ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року (пп. 266.6.1 п. 266.6 ст. 266 ПК України).

Нормою пп. «в» пп. 266.7.1 п. 266.7 ст. 266 ПК України передбачено, що обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості, зокрема за наявності у власності платника податку об`єктів житлової нерухомості різних видів, у тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до пп. "в" пп. 266.4.1 п. 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку.

Згідно з пп. 266.7.2 п. 266.7 ст. 266 ПК України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з пп. 266.7.1 п. 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є місцевим податком, розмір якого визначається рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості. Відтак встановлення місцевих податків і зборів входить до компетенції органів місцевого самоврядування, податковий же орган, наділений повноваженнями по застосуванню в межах своєї компетенції вже прийнятих нормативно-правових актів, в тому числі рішень органів місцевого самоврядування, норми яких є чинними на час їх застосування та є обов`язковими.

Рішенням Запорізької міської ради від 28.01.2015 № 5 «Про встановлення податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки)» затверджено Положення про податок на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) (далі Положення про податок на майно).

До Положення про податок на майно було внесено зміни рішеннями Запорізької міської ради від 30.06.2015 № 5, від 26.02.2016 № 30, від 25.08.2016 № 50, від 21.12.2016 № 49, від 26.04.2017 № 51, від 27.05.2020 № 49.

Відповідно до Положення про податок на майно ставка податку для об`єктів житлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, становить 1% розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. метр бази оподаткування, за винятком об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, для яких встановлюється нульова ставка податку, а саме:

- квартири/квартир, загальна площа яких не перевищує 120 кв.м;

- будинку/будинків, загальна площа яких не перевищує 250 кв.м;

- різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири /квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток, загальна площа яких не перевищує 370 кв.м).

Відповідно до позиції Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, викладеної у постанові від 06.11.2018 року у справі № 817/2019/17, фізичним особам - платникам податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, для об`єктів житлової нерухомості податок нараховується виходячи із бази оподаткування, зменшеної відповідно до підпункту 266.4.1 пункту 266.4 статті 266 Податкового кодексу України, з урахуванням обмежень, встановлених підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 статті 266 ПК України, пільги органів місцевого самоврядування з неоподатковуваної площі таких об`єктів (у разі її встановлення) та відповідної ставки податку (№ в Єдиному державному реєстрі судових рішень 77696717).

Крім того, суд також враховує висновок Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, викладений в постанові від 15.05.2019 року у справі № 825/1496/17, відповідно до якого встановлення місцевих податків і зборів входить до компетенції органів місцевого самоврядування, податковий же орган, яким є відповідач у справі, наділений повноваженнями по застосуванню в межах своєї компетенції вже прийнятих нормативно-правових актів, в тому числі рішень органів місцевого самоврядування, норми яких є чинними на час їх застосування та є обов`язковими (№ в Єдиному державному реєстрі судових рішень 82119034).

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, судом встановлено, що позивачу на праві приватної власності належать об`єкти нерухомості, відмінні від земельної ділянки, а саме: 1) квартира за адресою: АДРЕСА_4 , загальна площа 53,75 кв.м., житлова площа 37,9 кв.м, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 75395696 (а.с.11); 2) квартира за адресою: АДРЕСА_5 , загальна площа 51,74 кв.м., житлова площа 29,6 кв.м. що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав № 421582527 (а.с.12).

Також суд встановив, що 10.12.2024 позивач засобами поштового зв`язку отримала податкові повідомлення-рішення, якими їй визначено належну до сплати суму податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2023 рік, а саме:

податкове повідомлення-рішення від 18.11.2024 № 0-0827-UA0082704, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на суму 1494,88 грн. щодо нерухомого майна квартири АДРЕСА_2 (а.с.9);

податкове повідомлення-рішення від 18.11.2024 № 0-0827-UA0082704, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на суму 1552,95 грн. щодо нерухомого майна квартири АДРЕСА_3 (а.с.10).

У контексті оцінки спірних правовідносин суд виходить із того, що оскільки, в розумінні положень пп. 266.5.1 п. 266.5 ст. 266 ПК України, Запорізькій міській раді делеговано право встановлення ставок податку для об`єктів житлової нерухомості, зокрема, квартири/квартир незалежно від їх кількості, то податок на квартиру, що знаходиться у місті Запоріжжя та перебуває у власності фізичних осіб загальною площею до 120 кв.м., згідно з Положенням про податок на майно оподатковуються за ставкою у розмірі 0 відсотків.

За таких обставин, оскільки у власності позивача перебувають квартири, що сукупно не перевищують загальну площу 120 кв.м., ставка податку для таких об`єктів житлової нерухомості у 2023 році дорівнює нулю, а тому підстави для визначення податкового зобов`язання за платежем «податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості» за 2023 рік відсутні.

Отже, відповідач, приймаючи оскаржувані податкові повідомлення-рішення форми «Ф» від 18.11.2024 № 0-0827-UA0082704, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на суму 1494,88 грн. та від 18.11.2024 № 0-0827-UA0082704, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на суму 1552,95 грн., діяв поза межами повноважень та у не спосіб, що визначений чинним законодавством, а тому такі податкові повідомлення-рішення є протиправними і підлягають скасуванню.

Належних та достатніх доказів зворотного відповідачем не надано.

Таким чином, позовні вимоги про визнання протиправними податкові повідомлення-рішення від 18.11.2024 № 0-0827-UA0082704, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на суму 1494,88 грн. та від 18.11.2024 № 0-0827-UA0082704, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на суму 1552,95 грн., на переконання суду, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України. Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивачем, на переконання суду, обґрунтовано протиправність рішень відповідача, оформлених податковими повідомленнями-рішеннями від 18.11.2024 № 0-0827-UA0082704, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на суму 1494,88 грн. та від 18.11.2024 № 0-0827-UA0082704, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на суму 1552,95 грн., а також вмотивовано наявність правових підстав для їх скасуванння.

У свою чергу, суд вважає, що відповідач не надав суду докази на спростування обставин, якими позивач обґрунтував свої позовні вимоги.

Таким чином, адміністративний позов, на переконання суду, є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Квитанцією від 16.04.2025 № б/н підтверджується сплата позивачем судового збору у розмірі 1 211,20 грн. (а.с.6). Отже, відповідна сума підлягає присудженню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 2, 6, 8 10, 14, 90, 139, 143, 241 246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити повністю адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (код ЄДРПОУ ВП 44118663, 69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області від 18.11.2024 № 0-0827-UA0082704, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у розмірі 1 494,88 грн. щодо нерухомого майна квартири АДРЕСА_2 .

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області від 18.11.2024 № 0-0827-UA0082704, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у розмірі 1 552,95 грн. щодо нерухомого майна квартири АДРЕСА_3 .

Судовий збір у розмірі 1 211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок) присудити на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області (код ЄДРПОУ ВП 44118663, 69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення виготовлено в повному обсязі та підписано 11 липня 2025 року.

Суддя О.В. Прудивус