Справа № 300/2841/25
Суддя: Кафарський В.В.
Дата ухвалення: 2025-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" липня 2025 р. справа № 300/2841/25

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі судді Кафарського В.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання до вчинення певних дій, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), в якому просить:

визнати протиправною відмову Військової частини НОМЕР_1 у виплаті ОСОБА_1 підйомної допомоги на дружину ОСОБА_2 ;

зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 підйомну допомогу на дружину ОСОБА_2 у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення на дату реєстрації рапорту від 17.03.2025 про виплату підйомної допомоги.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 17.03.2025 позивач подав рапорт до військової частини НОМЕР_1 про виплату підйомної допомоги на членів моєї сім`ї (дружину), а саме ОСОБА_2 , у зв`язку із зміною дислокації військової частини НОМЕР_1 . Водночас, командиром військової частини НОМЕР_1 було відмовлено у задоволення мого рапорту мотивуючи це відсутністю законних підстав. При цьому, раніше на підставі рапорту позивача та наказу командира частини №364 від 26.12.2024 була виплачена у зв`язку з передислокацією військової частини НОМЕР_1 підйомна допомога на позивача та його сина. Позивач вважає відмову відповідача у задоволенні рапорту протиправною та такою, що не відповідає вимогам законодавства.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29.04.2025 відкрито провадження у даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

02.05.2025 судом отримано від відповідача відзив на позовну заяву, у якому представник заперечує щодо задоволення позовних вимог. Вказує, що на момент передислокації військової частини НОМЕР_1 дружина позивача - ОСОБА_2 є військовослужбовцем, призвана по мобілізації і здійснила переїзд з міста Чугуїв до міста Коломия, як дружина (військовослужбовець по мобілізації), про що свідчить витяг з наказу про зарахування до списків №134 від 12.05.2023. Зазначено також, що відповідно до телеграми-роз`яснення фінансово-економічного управління ІНФОРМАЦІЯ_1 за вих. №723/147/2/3003/пс від 09.10.2024, військовослужбовці, призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, або за призовом осіб із числа резервістів в особливий період не мають право на отримання підйомної допомоги, а набудуть таке право тільки у разі укладання ними контракту про проходження військової служби в Збройних Силах України та подальшого переїзду до нового місця служби з одного населеного пункту в інший у зв`язку з призначенням на посади або зміною постійного місця дислокації військової частини (підрозділу) зі зміною постійного місця проживання. В зв`язку із наведеним, представник відповідача просить суд в задоволенні позову відмовити.

Головуючий по справі суддя Кафарський В.В. в період з 19.06.2025 по 14.07.2025 перебував у відпустці, у зв`язку з чим, строк розгляду справи продовжено.

Суд, розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження, дослідивши в сукупності письмові докази, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, встановив наступне.

ОСОБА_1 проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 .

Як вбачається із матеріалів справи та не заперечується відповідачем, згідно з наказом командира частини від 01.10.2024 №100ДСК від 30.09.2024 військова частина НОМЕР_1 здійснила передислокацію з одного місця до іншого, зокрема з міста Чугуїв Харківської області до АДРЕСА_1 .

У зв`язку із цим згідно з витягом із наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 26.12.2024 №364 позивачу та його сину - ОСОБА_1 виплачено підйомну допомогу відповідно до Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил України підйомної допомоги, затвердженого наказом Міністра оборони України від 05.02.2018 №45 (а.с. 16).

Надалі, позивач 17.03.2025 подав рапорт до військової частини НОМЕР_1 про виплату підйомної допомоги на члена його сім`ї - дружину ОСОБА_2 (а.с. 13).

Однак, командиром військової частини НОМЕР_1 було відмовлено у задоволення рапорту (не погоджено) мотивуючи це відсутністю законних підстав.

Згідно із доповіддю помічника командира частини з правової роботи - начальника юридичної групи військової частини НОМЕР_1 підставою для відмови у задоволенні рапорту позивача від 17.03.2025 є те що його дружина ОСОБА_2 є військовослужбовцем, призваною за мобілізацією (а.с. 14-15).

Не погоджуючись із такою відмовою відповідача виплатити підйомну допомогу на його дружину, ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 2 Закону України від 25.03.1992 №2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон №2232-XII) визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-ХІІ) встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

За приписами п.1 частини 3 статті 9-1 Закону №2011-ХІІ визначено, що при переїзді військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, а також тих, хто перебуває на кадровій військовій службі та військовій службі за призовом осіб офіцерського складу, на нове місце військової служби в інший населений пункт, у зв`язку з призначенням на військову посаду, зарахуванням до військового навчального закладу, термін навчання в якому становить не менше шести місяців, або у зв`язку з передислокацією військової частини їм виплачується підйомна допомога в розмірі місячного грошового забезпечення на військовослужбовця і 50 відсотків місячного грошового забезпечення на кожного члена сім`ї військовослужбовця, який переїжджає з ним на нове місце військової служби.

Також аналогічні норми містяться і у пункті 1 Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил України підйомної допомоги, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 05.02.2018р. №45 (далі - Порядок №45).

А у відповідності до пункту 2 Порядку №45 встановлено, що право на отримання підйомної допомоги і добових для військовослужбовців виникає:

- на дату прийняття військовослужбовцем посади та справ - для військовослужбовців, які переїхали на нове місце служби з одного населеного пункту в інший у зв`язку з призначенням на посаду;

- на дату зарахування на навчання - для військовослужбовців, які зараховані на навчання до військових навчальних закладів;

- на дату прибуття до місця дислокації, оголошений наказом командира військової частини, - для військовослужбовців, які переїхали на нове місце служби у складі військової частини (підрозділу) в інший населений пункт.

Згідно з пунктом 3 Порядку №45, розмір підйомної допомоги обчислюється виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, установлених військовослужбовцю за новим місцем військової служби на дату, коли військовослужбовець приступив до виконання обов`язків за посадою (зарахування на навчання), або на дату прибуття до нового місця дислокації військової частини, на членів сім`ї - на дату реєстрації рапорту військовослужбовця про виплату підйомної допомоги на членів сім`ї військовослужбовця, які переїхали з ним до нового місця військової служби.

Виплата військовослужбовцям підйомної допомоги та добових здійснюється за новим місцем військової служби (місцем відповідно до навчання) відповідно до наказу командира (начальника) військової частини (військового навчального закладу) із зазначенням нарахованої суми виплат.

У наказі зазначаються дата та номер наказу про призначення військовослужбовця на військову посаду (зарахування на навчання), дата, коли він приступив до виконання обов`язків за посадою, дата вибуття з попереднього місця військової служби та прибуття на нове місце військової служби (на нове місце дислокації військової частини).

Отже, із аналізу наведених вище норм чинного законодавства слідує, що військовослужбовці, які переїхали на нове місце служби з одного населеного пункту в інший на нове місце дислокації військової частини, мають право на виплату їм підйомної допомоги.

За пунктом 5 Порядку №45, підйомна допомога та добові в разі переїзду на нове місце військової служби на членів сім`ї військовослужбовця виплачуються на підставі наказу командира військової частини із зазначенням у ньому нарахованої суми до виплати, який видається на підставі рапорту військовослужбовця про виплату підйомної допомоги на членів сім`ї військовослужбовця, які переїхали з ним до нового місця військової служби.

Відповідно до пункту 6 Порядку №45, підйомна допомога та добові виплачуються на членів сім`ї військовослужбовця, які на дату їх приїзду на нове місце служби військовослужбовця зазначені в його особовій справі, а саме: на дружину (чоловіка) незалежно від віку і працездатності, шлюб з якою (яким) зареєстрований до дати прибуття військовослужбовця на нове місце служби або прийому (призову) на військову службу за контрактом (призовом); на дітей військовослужбовця і його дружини (чоловіка), у тому числі усиновлених, які не досягли повноліття (в тому числі непрацездатних незалежно від віку); на непрацездатних батьків або усиновителів військовослужбовця та його дружини (чоловіка).

Матеріалами справи підтверджується, що дружина позивача - ОСОБА_2 переїхала разом із позивачем до міста Коломиї.

Так, Комісією з перевірки факту переїзду членів сім`ї військовослужбовця відповідно до вимог Порядку №45 складено акт №1200/148/9/66/1130 від 31.10.2024, згідно з яким підтверджено факт переїзду сина позивача - ОСОБА_3 та дружини позивача - ОСОБА_2 . У вказаному акті зазначена резолюція командира про включення вказаних в ньому відомостей в проект наказу про виплату підйомної допомоги, тобто виплати підйомної допомоги як на позивача, так і на його сина і дружину (а.с. 17).

Крім того, факт переїзду ОСОБА_2 до м. Коломиї підтверджується і довідкою внутрішньо переміщеної особи від 28.12.2022 №2616- (а.с. 12).

Приписами п. 8 Порядку №45 визначено, що підйомна допомога військовослужбовцям, у тому числі на членів сім`ї, виплачується не більш як за два переїзди військовослужбовця протягом календарного року, пов`язані з призначенням на посади чи передислокацією військової частини (підрозділу).

Так, як уже встановлено судом із наявних в матеріалах копій документів, позивач проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 , яка змінила місце дислокації з міста Чугуїв Харківської області до АДРЕСА_1 .

Таким чином, із аналізу встановлених вище судом обставин у даній справі та вищенаведених приписів чинного законодавства у їх сукупності, суд дійшов переконання, що позивач має право на виплату йому підйомної допомоги та добових, у тому числі на членів сім`ї, зокрема дружину, як просить позивач.

При цьому, суд відхиляє доводи відповідача про те, що військовослужбовці, призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, або за призовом осіб із числа резервістів в особливий період не мають право на отримання підйомної допомоги, а набудуть таке право тільки у разі укладання ними контракту про проходження військової служби в Збройних Силах України.

Так, в даному випадку в межах виниклих правовідносин підйомна допомога має виплачуватись на ОСОБА_2 як на члена сім`ї військовослужбовця ОСОБА_1 , а не їй особисто, за її рапортом як військовослужбовця.

Також суд критично ставиться на посилання відповідача на телеграму-роз`яснення фінансово-економічного управління ІНФОРМАЦІЯ_1 за вих. №723/147/2/3003/пс від 09.10.2024, оскільки така не є нормативно правовим актом, і не може суперечити Порядку №45.

Решта доводів учасників справи на спірні правовідносини не впливають та висновків суду по суті спору не змінюють.

У своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово зазначав, що рішення національних судів мають бути обґрунтованими, зрозумілими для учасників справ та чітко структурованими; у судових рішеннях має бути проведена правова оцінка доводів сторін, однак, це не означає, що суди мають давати оцінку кожному аргументу та детальну відповідь на нього. Тобто мотивованість рішення залежить від особливостей кожної справи, судової інстанції, яка постановляє рішення, та інших обставин, що характеризують індивідуальні особливості справи.

Разом з цим, згідно з пунктом 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України (пункт 1); обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) (пункт 3); безсторонньо (пункт 4); добросовісно (пункт 5); з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації (пункт 7); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) (пункт 8); своєчасно, тобто протягом розумного строку (пункт 10).

У відповідності до частин 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд зауважує, що відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів правомірність своїх дійі. Натомість, позивачем доведено обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору згідно вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір», судові витрати щодо судового збору відповідно до статті 139 КАС України розподілу не підлягають.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ; для листування: АДРЕСА_3 ) до Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , АДРЕСА_4 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання до вчинення певних дій - задовольнити.

Визнати протиправною відмову Військової частини НОМЕР_1 у виплаті ОСОБА_1 підйомної допомоги на дружину ОСОБА_2 .

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , АДРЕСА_4 ) нарахувати і виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ; для листування: АДРЕСА_3 ) підйомну допомогу на дружину ОСОБА_2 у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення на дату реєстрації рапорту від 17.03.2025 про виплату підйомної допомоги.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статей 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Відповідачу рішення надіслати через підсистему «Електронний суд».

Перебіг процесуальних строків, початок яких пов`язується з моментом вручення процесуального документа учаснику судового процесу в електронній формі, починається з наступного дня після доставлення документів до Електронного кабінету в розділ «Мої справи».

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя /підпис/ Кафарський В.В.