Справа № 520/7708/25
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2025-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2025 р. № 520/7708/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Спірідонова М.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під.3, пов. 2,м. Харків,Харківський р-н, Харківська обл.,61022), Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (вул. Січових Стрільців, буд. 15,м. Івано-Франківськ,Івано-Франківська обл., Івано-Франківський р-н,76018) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, в якому просить суд:

1. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області №1048/03-16 від 17.01.2025 року про відмову в переведенні на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу» ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 );

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перевести ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) з пенсії за віком, призначеної на загальних підставах відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV, на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», призначивши ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16 грудня 1993 року з 15.02.2024 року на підставі особистої заяви від 15.02.2024 та наданих довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 08.02.2024 №599/02/80, яка видана ОСОБА_1 про те, що вона працює в Управлінні соціального захисту населення адміністрації Київського району Харківської міської ради, видана Управлінням соціального захисту населення Адміністрації Київського району Харківської міської ради, та від 08.02.2024 №600/02/80 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за формою, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 №1-3).

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) сплачений судовий збір.

В обґрунтування позову зазначено, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області №1048/03-16 від 17.01.2025 року про відмову в переведенні на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу» ОСОБА_1 є протиправним та таким, що порушує права позивача на пенсійне забезпечення.

Ухвалою суду від 07.04.2025 року відкрито спрощене провадження по справі та запропоновано відповідачам надати відзив на позов.

Представником відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, 28.04.2025 року надано відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, та зазначає, що в спірних правовідносинах діяв в межах чинного законодавства України.

Від відповідача, Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області, відзив на адміністративний позов не надходив, отже, своїм правом на подання відзиву по адміністративній справі відповідач не скористався.

Відповідно до ч. 2 ст. 175 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України зазначено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на вищезазначені приписи Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін в порядку письмового провадження за наявними в матеріалах справи доказами.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вивчивши норми матеріального та процесуального права, якими врегульовані спірні правовідносини вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено, що позивач - ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує пенсію за віком з 22.07.2019р. відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

15.02.2024р. позивачка звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про переведення її з пенсії за віком, призначеної згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058 від 09.07.2003р. на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" №889 від 10.12.2015р.

Заява позивачки була розглянута ГУ Пенсійного фонду в Івано-Франківській області з урахуванням принципу екстериторіальності, відповідно до Порядку № 22-1 подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України від 25.11.2005р. № 22-1 "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 23.02.2024р. №11 було відмовлено ОСОБА_1 у переведенні з пенсії за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу"; роз`яснено, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 18.04.1994р. №239, посади працівників місцевих рад народних депутатів та їхніх виконавчих комітетів було віднесено до відповідних категорій посад державних службовців.

Позивачка, не погодившись із вищевказаним рішенням оскаржила його до суду.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 08.07.2024 року по справі № 520/13345/24 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області «Про відмову в переведенні з одного виду пенсії на інший» №11 від 23 лютого 2024 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про переведення з одного виду пенсії на інший та ухвалити відповідне рішення, з урахуванням висновків суду, викладених в цьому рішенні.

В задоволенні вимог до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області - відмовлено.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

На виконання рішення суду від 08.07.2024 року по справі № 520/13345/24 Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повторно розглянуло заяву ОСОБА_1 про переведення з одного виду пенсії на інший та за результатами розгляду було винесено рішення №1048/03-16 від 17.01.2025 року про відмову в переведенні на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу» та зокрема зазначено, що при переведенні ОСОБА_1 на пенсію за віком згідно ЗУ "Про державну службу", без врахування заробітку, її розмір становить 2361,00 грн., оскільки судом питання порудку обчислення заробітної плати не розглядалося.

Позивач, вбачаючи в зазначеному порушення своїх прав, звернулася за їх захистом до суду.

Суд, надаючи оцінку спірним правовідносинам, зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами п.6 ч.1 ст.92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Відповідно до преамбули Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (надалі Закон №1058-ІV), він визначає принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій. Зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

У статті 9 Закону №1058-ІV зазначено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Статтею 10 Закону №1058-ІV передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Спеціальним законом, який регулює особливості призначення пенсії державним службовцям, є Закон України від 10.12.2025 №889-VІІІ «Про державну службу» (надалі Закон №889-VІІІ).

Пунктом 2 Прикінцевих та Перехідних положень Закону №889-VIII передбачено, що Закон України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ втратив чинність, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу XI Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII.

Відповідно до пункту 10 розділу XI Прикінцевих та Перехідних положень Закону №889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Положеннями пункту 12 розділу XI Прикінцевих та Перехідних положень Закону №889-VIII встановлено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Частиною першою статті 37 Закону №3723-XII встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону №1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини першої статті 28 згаданого Закону, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

За наведеного правового регулювання, обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону №3723ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Подібних висновків щодо застосування зазначених норм матеріального права дійшов Верховний Суд у рішенні від 04.04.2018 та Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13.02.2019 у зразковій справі №822/524/18, а також у постановах від 01.12.2020 у справі №466/6057/17, від 16.12.2021 у справі №538/804/17, від 22.06.2021 у справі №308/67/17, від 29.09.2022 у справі №234/6967/17 та від 29.11.2022 у справі №431/991/17.

Відповідно до пункту 6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 №229, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII.

Згідно пункту 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Відповідно до пункту 2 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283 (діяв до набрання чинності Законом України «Про державну службу» №889-VIII), робота на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування зараховується до стажу державної служби.

Згідно із пунктом 4 цього Порядку, до стажу державної служби зараховуються, зокрема, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Порядок №283 втратив чинність у зв`язку із затвердженням 25 березня 2016 року постановою № 229 Кабінету Міністрів України нового Порядку обчислення стажу державної служби.

Згідно із пунктом 4 Порядку №229 до стажу державної служби зараховується, зокрема, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

Відповідно до статті 14 Закону України від 07.06.2001 №2493-IIІ «Про службу в органах місцевого самоврядування» в органах місцевого самоврядування встановлюються такі категорії посад, зокрема, шоста категорія - посади спеціалістів управлінь, відділів, інших структурних підрозділів виконавчих органів міських (міст обласного значення та міста Сімферополя) рад, старост.

Так, у висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 26.06.2018р. у справі №735/939/17 зазначено, що час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування", входить до стажу державної служби.

З матеріалів справи судом встановлено та не заперечується відповідачем, що з 01.05.1994р. позивачка працювала у відділі культури виконкому Харківської міської ради народних депутатів на посаді економіста, з 01.11.1994р. по 13.06.2002р. в Головному управлінні з гуманітарних і соціальних питань Харківської міської ради, з 01.09.2009р. по даний час в управлінні соціального захисту населення адміністрації Київського району Харківської міської ради.

Згідно записів трудової книжки ОСОБА_1 від 21.06.1960р. серії НОМЕР_2 , позивачка з 27 листопада 1989 року прийнята на посаду економіста у відділі культури виконкому Харківської міської ради народних депутатів, 22 квітня 1994 року прийняла присягу державного службовця , 01 травня 1994 року було присвоєно 12 ранг державного службовця, з 01 листопада 1994 року переведена на посаду економіста першої категорії в Головному управлінні з гуманітарних і соціальних питань Харківської міської ради, 16 грудня 1999 року присвоєно 11 ранг державного службовця, 16 липня 2001 року прийняла присягу посадової особи місцевого самоврядування, 25 липня 2001 року присвоєно 17 ранг посадової особи місцевого самоврядування, 13 червня 2002 року звільнена з посади у зв`язку з переведенням науково-виробничого приватного підприємства "Ті-М-Сі", 29 серпня 2009 року звільнена за особистим бажанням, 01 вересня 2009 року призначена на посаду головного спеціаліста сектора соціально-трудових відносин та оплати праці відділу з питань праці та зайнятості населення в управлінні соціального захисту населення адміністрації Київського району Харківської міської ради та збережено 11 ранг посадової особи місцевого самоврядування, 02 червня 2014 року присвоєно 10 ранг посадової особи місцевого самоврядування, 02 червня 2016 року присвоєно 9 ранг посадової особи місцевого самоврядування.

Станом на 01 травня 2016 року позивачка проходила службу на посаді начальника відділу з питань соціально-трудових відносин в управлінні праці та соціального захисту населення адміністрації Київського району Харківської міської ради.

Враховуючи наведене, стаж позивачки на державній службі станом на 01 травня 2016 року складає понад 10 років.

Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду у постанові від 11.04.2023р. у справі №1.380.2019.003855.

Таким чином суд приходить до висновку, що позивачка має стаж на посаді державної служби понад 10 років, та враховуючи, що станом на 01 травня 2016 року позивачка працювала на посаді, робота на якій зараховується до державної служби, відтак має право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу", а тому оскаржуване рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від №1048/03-16 від 17.01.2025 року є протиправним, та підлягає скасуванню.

З огляду на скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від №1048/03-16 від 17.01.2025 року, суд вважає, що належним захистом прав позивача є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області перевести ОСОБА_1 з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV, на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», призначивши ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16 грудня 1993 року з 15.02.2024 року на підставі особистої заяви від 15.02.2024 року.

Щодо вимог позивача в частині зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» з урахуванням довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 08.02.2024 №599/02/80, яка видана ОСОБА_1 про те, що вона працює в Управлінні соціального захисту населення адміністрації Київського району Харківської міської ради, видана Управлінням соціального захисту населення Адміністрації Київського району Харківської міської ради, та від 08.02.2024 №600/02/80 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за формою, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 №1-3) суд зазначає, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Суд зауважує, що наразі відсутні підстави вважати, що після переведення ОСОБА_1 з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV, на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», призначивши ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16 грудня 1993 року з 15.02.2024 року на підставі особистої заяви від 15.02.2024 року відповідачем не буде враховано довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 08.02.2024 №599/02/80, яка видана ОСОБА_1 про те, що вона працює в Управлінні соціального захисту населення адміністрації Київського району Харківської міської ради, видана Управлінням соціального захисту населення Адміністрації Київського району Харківської міської ради, та від 08.02.2024 №600/02/80 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за формою, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 №1-3).

Так, позовні вимоги у вказаній частині звернені на майбутнє, а права позивача не є порушеними.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під.3, пов. 2,м. Харків,Харківський р-н, Харківська обл.,61022), Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (вул. Січових Стрільців, буд. 15,м. Івано-Франківськ,Івано-Франківська обл., Івано-Франківський р-н,76018) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області №1048/03-16 від 17.01.2025 року про відмову в переведенні на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу» ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перевести ОСОБА_1 з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV, на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», призначивши ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16 грудня 1993 року з 15.02.2024 року, на підставі особистої заяви від 15.02.2024 року.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в частині задоволення позовних вимог у сумі 242 (двісті сорок дві) грн. 24 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в частині задоволення позовних вимог у сумі 242 (двісті сорок дві) грн. 24 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Спірідонов М.О.