Справа № 420/1867/25
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2025-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1867/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Юхтенко Л.Р.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (, місце знаходження: 21005, м. Вінниця, вул. Зодчих, 22), Пенсійного фонду України (код ЄДРПОУ 0035323, місце знаходження: 01601, м. Київ, вул. Бастіонна, 9) та Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

До суду 24 січня 2025 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (, місце знаходження: 21005, м. Вінниця, вул. Зодчих, 22), Пенсійного фонду України (код ЄДРПОУ 0035323, місце знаходження: 01601, м. Київ, вул. Бастіонна, 9), в якій позивач просить:

Визнати протиправним та скасувати висновок Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 09.01.2025 року за № 13 про відмову перерахувати пенсію за зверненням ОСОБА_1 судді у відставці (перехід із закону на закон), з пенсії за віком на грошове довічне утримання судді у відставці відповідно Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області та Пенсійний фонд України зарахувати ОСОБА_1 до стажу який дає право на щомісячне довічне грошове утримання судді періоди роботи на посадах судді, що дає право на відставку:

-половина строку навчання за денною формою в Одеському державному університеті імені І.І. Мечникова (з 1 вересня 1981 року до 30 червня 1986 рік), а саме - 2 роки 5 місяців.

-період проходження строкової військової служби із 9 травня 1978 року до 9 травня 1980 року - 2 роки.

-три роки роботи в галузі права, а саме три роки з періоду роботи з 07.07.1994 по 01.06.1998 на посаді юрисконсульта 1-ї категорії відділення Акціонерного комерційного агропромислового банку «Україна» в місті Роздільна Одеської області.

Призначити з 13.12.2024 року судді у відставці ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 58 відсотків суддівської винагороди, виходячи зі стажу судді 24 повних роки та здійснити виплати.

Ухвалою від 24 січня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін у порядку ч. 5 ст. 262 КАС України.

Позов обґрунтовано тим, що Рішенням Вищої ради правосуддя, від 12 грудня 2024 року та відповідно до вимог статтей 126, 131 Конституції України, ст. ст. 3, 30, 34, 55 Закону України «Про Вищу раду правосуддя», позивача звільнено з посади судді Роздільнянського районного суду Одеської області у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Вищою радою правосуддя визначено, що станом на 12 грудня 2024 року стаж роботи ОСОБА_1 на посаді судці становить 17 років 6 місяців 10 днів.

На день обрання ОСОБА_1 на посаду судді Роздільнянського районного суду Одеської області питання визначення стажу роботи на посаді судді регулювалося частиною четвертою статті 43 Закону України від 15 грудня 1992 року № 2862-ХІІ «Про статус суддів» (далі - Закон № 2862-ХІІ) та Указом Президента України від 10 липня 1995 року № 584/95 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів».

Згідно з абзацом другим статті 1 Указу Президента України від 10 липня 1995 року № 584/95 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів» до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

Отже, до стажу роботи ОСОБА_1 на посаді судді, що дає право на відставку, підлягає зарахуванню половина строку навчання за денною формою в Одеському державному університеті імені І.І. Мечникова (з 1 вересня 1981 року до 30 червня 1986 рік), а саме - 2 роки 5 місяців.

Водночас, до стажу роботи ОСОБА_1 на посаді судді, що дає право на відставку, також підлягає зарахуванню період проходження строкової військової служби із 9 травня 1978 року до 9 травня 1980 року - 2 роки.

Частиною другою статті 137 Закону № 1402-VIII (у редакції, яка діє з 5 серпня 2018 року) встановлено, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

З огляду на наведене ОСОБА_1 має право на зарахування до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку, додатково трьох років роботи в галузі права, зокрема, на посаді юрисконсульта 1-ї категорії відділення Акціонерного комерційного агропромислового банку «Україна» в місті Роздільна Одеської області.

Отже, позивач зазначає, що станом на дату ухвалення рішення (12 грудня 2024 року) загальний стаж роботи судді ОСОБА_1 , який дає йому право на відставку, становить 24 роки 11 місяців 10 днів.

Позивач зазначив, що після звільнення з посади судді Роздільнянського районного суду Одеської області у відставку, він звернувся до органів Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про перерахунок пенсії за заявою (перехід із закону на закон) з пенсії за віком на грошове довічне утримання судді у відставці відповідно Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Вказана заява була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області і рішенням № 13 від 09.01.2025 року було відмовлено в перерахунку пенсії та відповідачем враховано тільки стаж судді.

Позивач не погоджується з такими діями відповідача, вважає їх протиправними, оскільки абзацом четвертим пункту 34 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VIII установлено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

На день обрання ОСОБА_1 на посаду судді Роздільнянського районного суду Одеської області питання визначення стажу роботи на посаді судді регулювалося частиною четвертою статті 43 Закону України від 15 грудня 1992 року № 2862-ХІІ «Про статус суддів» (далі - Закон № 2862-ХІІ) та Указом Президента України від 10 липня 1995 року № 584/95 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів».

З наведених підстав позивач просить задовольнити позовні вимоги.

До суду 04 лютого 2025 року від Пенсійного фонду України надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач заперечував проти задоволення позову, зазначивши, що Пенсійний фонд України не є належним відповідачем у цій справі, адже призначення (перерахунок) і виплата пенсій покладено на територіальні органи Пенсійного фонду.

Відповідно до п. 1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 № 280, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, та здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні управління (п. 7 Положення № 280).

Своєю чергою 12 лютого 2025 року позивач подав відповідь на відзив, відповідно до якої просив задовольнити позовні вимоги, зазначивши, що саме звільнення у відставку за наявності у судді відповідного стажу, який обраховується на підставі чинного законодавства і дає підстави для подальшого звернення до ПФУ для нарахування довічного утримання.

Ухвалою від 17 березня 2025 року залучено до участі у справі як другого відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місце знаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83). Розгляд справи № 420/1867/25 розпочато спочатку. Зобов`язано Головне управління ПФУ в Одеській області протягом п`яти днів з моменту отримання цієї ухвали надати суду матеріали всієї пенсійної справи позивача, належним чином засвідчену копію заяви позивача про здійснення перерахунку пенсії та інформацію чи було позивачу призначено грошове довічне утримання судді у відставці.

До суду 26 березня 2025 року від Головного управління ПФУ в Одеській області надійшов відзив, відповідно до якого представник позовні вимоги не визнає та просить відмовити у задоволенні позову, зазначивши, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 11.02.2020 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області. Позивач звернувся із заявою про перерахунок пенсії-призначення довічного грошового утримання судді у відставці відповідно Закону України «Про судоустрій і статус суддів». За принципом «екстериторіальності» визначено структурний підрозділ органу, що призначає пенсію - Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, який уповноважено розглянути подану позивачем заяву.

Головним управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області рішенням від 09.01.2025 №13 відмовлено позивачу в перерахунку пенсії - перехід із закону на закон, а саме з пенсії на щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці відповідно Закону України «Про судоустрій і статус суддів» з підстав відсутності необхідного стажу судді -20 років.

Страховий стаж ОСОБА_1 становить 41 років 08 місяців 05 днів, стаж на посаді судді 17 років 04 місяців 00 днів, врахований з 01.06.2007 по 30.09.2024.

Представник відповідача звертає увагу, що з набранням чинності Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та деяких законів України щодо діяльності органів суддівського врядування» від 16.10.2019 №193-ІХ та з дня ухвалення Рішення Конституційного Суду України від 18 лютого 2020 №2-р/2020 визначено, зокрема, єдиний порядок обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці, який врегульований у ст. 142 Закону України від 02.06.2016 №1402- VIII.

Відповідно до ч. 3 ст. 142 Закону № 1402 щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

На думку представника відповідача, до спірних правовідносин застосуванню підлягають норми одного Закону, а не вибірково з різних законів. Різні підходи до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів, які виходять у відставку, суперечить положенням ч. 1 ст. 126 Основного Закону України щодо гарантування незалежності суддів Конституцією і законами України та ставить у нерівне становище інших, які за аналогічних умов мають відповідне право на перерахунок. Такі доводи узгоджуються з висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 08.11.2021 по справі №580/492/21.

«Суддівський стаж» та «стаж роботи на посаді судді» не є тотожними поняттями та включають до себе різні складові. «Стаж роботи на посаді судді» має вичерпний перелік посад, який визначено ст. 137 Закону №1402- УІІІ. Натомість до «суддівського стажу» включається «стаж на посадах судді» та стаж (досвід) робота (професійна діяльність), вимога щодо якої визначена законом та надає право для призначення на посаду судді (п. 2 ст. 137 Закону №1402-УІІІ) відповідно до положень п.1 та п. 6 ст. 69 Закону №1402-УІІІ.

З набранням чинності Законом №1402, який визначив, що грошове утримання суддям виплачується з розрахунку 50% від суддівської винагороди, у Головного управління відсутні правові підстави для його обчислення Позивачу на будь-яких інших умовах.

Також представник відповідача звернув увагу, що принцип екстериторіальності застосовується при опрацюванні заяв про призначення та перерахунки пенсій, що передбачено постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 № 25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», суть якого полягає в опрацюванні заяв про призначення пенсій територіальними органами Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяву та де проживає особа.

Заява Позивача від 03.01.2025 року про призначення пенсії за віком розглянута за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області і за результатом якої прийняте відповідне оскаржуване рішення від 09.01.2025року.

Отже, Головним управління Пенсійного фонду України в Одеській області не приймалось рішення по суті заяви Позивача, відтак відповідальним за опрацювання заяви Позивача та прийняття відповідного рішення є, в даному випадку, визначений у встановленому порядку територіальний орган Пенсійного фонду у Вінницькій області.

З огляду на викладене, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області не є суб`єктом прийняття рішення та є неналежним відповідачем у даній справі.

Своєю чергою до суду 29 березня 2025 року від позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої він просив задовольнити позовні вимоги.

До суду 25 березня 2025 року від Головного управління ПФУ в Одеській області надійшли належним чином засвідчені копії пенсійної справи позивача.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, суд встановив таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджено паспортом громадянина України серія НОМЕР_2 .

Суд встановив, що позивач працював на посаді судді Роздільнянського районного суду Одеської області.

Рішенням Вищої Ради Правосуддя «Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Роздільнянського районного суду Одеської області у зв`язку з подання заяви про відставку» від 12.12.2024 року № 362310/25-24 Вища рада правосуддя встановила, що станом на 12 грудня 2024 року стаж роботи ОСОБА_1 на посаді судді становить 17 років 6 місяців 10 днів. За результатами вивчення доданих до заяви документів щодо визначення в судді Панчука А.І. відповідного стажу для звільнення у відставку, а саме: актів про призначення, обрання на посаду судді, копій трудової книжки, диплома, додатка до диплома, архівної довідки Одеського національного університету імені І.І. Мечникова, військового квитка, установлено, що до стажу роботи ОСОБА_1 на посаді судді, що дає право на відставку, підлягають зарахуванню: строк роботи на посаді судді - 17 років 6 місяців 10 днів; половина строку навчання за денною формою в Одеському державному університеті імені І.І. Мечникова - 2 роки 5 місяців; період проходження строкової військової служби - 2 роки; стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), наявність якого відповідно до вимог закону надавала право для призначення на посаду судді, - 3 роки. Отже станом на дату ухвалення рішення (12 грудня 2024 року) загальний стаж роботи судді ОСОБА_1 , який дає йому право на відставку, становить 24 роки 11 місяців 10 днів.

З урахуванням викладеного, Вища рада правосуддя вирішила:

Звільнити ОСОБА_1 з посади судді Роздільнянського районного суду Одеської області у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Відповідно до наданого Роздільнянським районним судом Одеської області розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання у відставці становить 36 років 09 місяців, із них: строкова військова служба -09.05.1978-09.05.1980 2 роки; навчання за денною формою в Одеському державному університеті імені І.І. Мечникова 01.09.1981 30.06.1986 4 роки 10 місяців; юристконсульт Роздільнянського заводу кузнечно-пресового збору- 29.07.1986 11.12.1991 5 років 4 місяці 13 днів; юрист АТ КГ «Колос» - 23.12.1991 01.03.1993 1 рік 2 місяці 7 днів; юристконсульт Роздільнянського заводу КПО 01.03.1993 30.06.1994 1 рік 4 місяці; юристконсульт 1-ї категорії відділення АКАПБ «Україна» в м. Роздільна Одеської області -07.07.1994-01.06.1998 3 роки 10 місяців 26 днів; суддя Роздільнянського районного суду Одеської області 14.06.2007 12.12.2024 17 років 6 місяців 10 днів.

Матеріалами пенсійної справи підтверджено, що позивач перебуває на пенсійному обліку Головного управління ПФУ в Одеській області та отримує пенсію за віком.

Суд встановив, що позивач звернувся до Головного управління ПФУ в Одеській області із заявою № 20 від 03.01.2025 року за призначенням/перерахунком пенсії, в якій просив здійснити перехід на пенсію за іншим Законом (щомісячне довічне грошове утримання).

Рішенням Головного управління ПФУ в Вінницькій області від 09.01.2025 року № 13 позивачу відмовлено у переведенні з пенсії за віком на щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» із-за відсутності 20 років стажу судді, що передбачено чинним законодавством.

Не погодившись із ухваленим рішенням, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Проаналізувавши положення чинного законодавства, обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню частково, з огляду на таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами статей 21, 22 Конституції України права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 64 Конституції України гарантовано, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Частиною першою статті 126 Конституції України визначено, що незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Також у статті 126 Конституції України зазначено, що підставою для звільнення судді є, зокрема, подання заяви про відставку або про звільнення з посади за власним бажанням (пункт 4 частини п`ятої).

Спірні у цій справі правовідносини регулюються, зокрема Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII, який визначає організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд.

Відповідно до ч.1 ст.142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII (далі, у тому числі, Закон № 1402-VIII) судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року; 2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

Згідно з ч.2 ст.142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до ч.3 ст.142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Відповідно до ч.1 ст.137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; 2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу. До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Так, суд встановив, що Рішенням Вищої Ради Правосуддя «Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Роздільнянського районного суду Одеської області у зв`язку з подання заяви про відставку» від 12.12.2024 року № 362310/25-24 Вища рада правосуддя встановила, що станом на 12 грудня 2024 року стаж роботи ОСОБА_1 на посаді судді становить 17 років 6 місяців 10 днів. За результатами вивчення доданих до заяви документів щодо визначення в судді ОСОБА_1 відповідного стажу для звільнення у відставку, а саме: актів про призначення, обрання на посаду судді, копій трудової книжки, диплома, додатка до диплома, архівної довідки Одеського національного університету імені І.І. Мечникова, військового квитка, установлено, що до стажу роботи ОСОБА_1 на посаді судді, що дає право на відставку, підлягають зарахуванню: строк роботи на посаді судді - 17 років 6 місяців 10 днів; половина строку навчання за денною формою в Одеському державному університеті імені І.І. Мечникова - 2 роки 5 місяців; період проходження строкової військової служби - 2 роки; стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), наявність якого відповідно до вимог закону надавала право для призначення на посаду судді, - 3 роки. Отже станом на дату ухвалення рішення (12 грудня 2024 року) загальний стаж роботи судді ОСОБА_1 , який дає йому право на відставку, становить 24 роки 11 місяців 10 днів.

З урахуванням викладеного, Вища рада правосуддя вирішила:

Звільнити ОСОБА_1 з посади судді Роздільнянського районного суду Одеської області у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Рішенням Головного управління ПФУ в Вінницькій області від 09.01.2025 року № 13 позивачу відмовлено у переведенні з пенсії за віком на щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» із-за відсутності 20 років стажу судді, що передбачено чинним законодавством.

Тобто відповідач не врахував положення абзацу 4 пункту 34 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», яким встановлено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання), та те, що відповідно до ч. 2 ст. 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-УІІІ до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

На день обрання позивача на посаду судді питання визначення стажу роботи на посаді судді регулювалося частиною 4 ст. 43 Закону України від 15.12. 1992 № 2862-ХІІ «Про статус суддів» та Указом Президента України від 10.07.1995 року № 584/95 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів».

Згідно з абзацом 2 ст. 1 Указу Президента України від 10.07.1995 року № 584/95 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів» до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

Таким чином до стажу роботи позивача на посаді судді зараховуються половина строку навчання за денною формою в Одеському державному університеті імені І.І. Мечникова (з 1 вересня 1981 року до 30 червня 1986 рік), а саме - 2 роки 5 місяців та період проходження строкової військової служби із 9 травня 1978 року до 9 травня 1980 року - 2 роки, що також підтверджено Рішенням Вищої Ради Правосуддя «Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Роздільнянського районного суду Одеської області у зв`язку з подання заяви про відставку» від 12.12.2024 року № 362310/25-24.

Частиною 2 ст. 137 закону № 1402-УІІІ встановлено, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право на призначення на посаду судді.

Відповідно до ч. 1 ст.7 закону № 2862-ХІІ в редакції чинної на дату призначення позивача на посаду судді, на посаду судді може бути рекомендований кваліфікаційною комісією суддів громадянин України, не молодший 25 років, який має вищу юридичну освіту і стаж роботи в галузі права не менш як три роки, проживає в Україні не менш як десять років та володіє державною мовою.

З огляду на викладене, позивач має право на зарахування до стажу на посаді судді, що дає право на відставку, трьох років роботи в галузі права. У Рішенні Вищої Ради Правосуддя «Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Роздільнянського районного суду Одеської області у зв`язку з подання заяви про відставку» від 12.12.2024 року № 362310/25-24 визначено стаж на посаді юрисконсульта 1-ї категорії відділення Акціонерного комерційного агропромислового банку «Україна» в місті Роздільна Одеської області.

З наведених підстав суд доходить висновку, що відповідач ГУ ПФУ у Винницькій області безпідставно не зарахував до стажу позивача на посаді судді періоди:

-половина строку навчання за денною формою в Одеському державному університеті імені І.І. Мечникова (з 1 вересня 1981 року до 30 червня 1986 рік), а саме - 2 роки 5 місяців

-період проходження строкової військової служби із 9 травня 1978 року до 9 травня 1980 року - 2 роки

-три роки роботи в галузі права, а саме три роки з періоду роботи з 07.07.1994 по 01.06.1998 на посаді юрисконсульта 1-ї категорії відділення Акціонерного комерційного агропромислового банку «Україна» в місті Роздільна Одеської області, та своєю чергою відмови позивачу у призначенні довічного грошового утримання судді у відставці.

З урахуванням того, що положеннями абзацу 4 пункту 34 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», передбачено, що при обчисленні стажу роботи на посаді судді підлягають застосуванню норми законодавства, які були чинними на день призначення (обрання) відповідного судді, суд доходить висновку, що відповідачем безпідставно зменшено позивачу розмір стажу на посаді судді.

Також суд звертає увагу, що Верховним Судом вже висловлювалася позиція щодо обрахунку стажу судді, який дає право на відставку та призначення щомісячного довічного грошового утримання, зокрема, у постановах від 9 листопада 2018 року справі №243/4794/17, від 11 грудня 2018 року у справі №522/5168/17, від 30 січня 2020 року у справі №592/3694/17, в яких Суд зазначив, що законодавством, яке діяло на момент набрання чинності Законом №2453-VI/призначення позивача на посаду, було передбачено право судді на зарахування до стажу, який дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, половини строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів, календарного періоду проходження строкової військової служби, а також часу роботи на посадах прокурорів і слідчих. Стаж роботи на посаді судді, який дає право на відставку та призначення щомісячного довічного грошового утримання, є єдиним, обраховується та встановлюється (з`ясовується) Вищою радою правосуддя при розгляді заяви про відставку (прийнятті рішення про звільнення) і застосовується, як для прийняття рішення про відставку, так і для встановлення щомісячного довічного грошового утримання та визначення його розміру.

Враховуючи вищевикладені встановлені судом обставини та норми права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку, що позовні вимоги щодо визнання протиправним та скасування висновку Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 09.01.2025 року за № 13 про відмову перерахувати пенсію за зверненням ОСОБА_1 судді у відставці (перехід із закону на закон), з пенсії за віком на грошове довічне утримання судді у відставці відповідно Закону України «Про судоустрій і статус суддів», є правомірними та належать задоволенню шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 09.01.2025 року за № 13 про відмову у перерахунку пенсії.

Також є правомірними та належать задоволенню позовні вимоги щодо зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу який дає право на щомісячне довічне грошове утримання судді періоди роботи на посадах судді, що дає право на відставку:

-половина строку навчання за денною формою в Одеському державному університеті імені І.І. Мечникова (з 1 вересня 1981 року до 30 червня 1986 рік), а саме - 2 роки 5 місяців.

-період проходження строкової військової служби із 9 травня 1978 року до 9 травня 1980 року - 2 роки.

-три роки роботи в галузі права, а саме три роки з періоду роботи з 07.07.1994 по 01.06.1998 на посаді юрисконсульта 1-ї категорії відділення Акціонерного комерційного агропромислового банку «Україна» в місті Роздільна Одеської області, з огляду на таке.

Відповідно до постанови правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 року № 25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», внесені зміні до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 25 листопада 2005 року № 22-1, заяви про призначення та перерахунки пенсії опрацьовуються територіальними органами Пенсійного фонду України за принципом екстериторіальності в порядку черговості.

Таким чином, належним відповідачем у цій справі є Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, яке розглядало заяву позивача та ухвалювало оскаржуване рішення.

Тому, за наслідком прийняття Головним управлінням Пенсійного фонду України в у Вінницькій області протиправного рішення про відмову в перерахунку пенсії позивачу, саме відповідний орган має виконати покладений на нього обов`язок щодо відновлення порушеного права позивача.

З наведених вище підстав, вказані позовні вимоги є правомірними та належать задоволенню.

Разом з цим не належать задоволенню вказані позовні вимоги пред`явлені ПФУ, оскільки призначення, перерахунок, нарахування та виплата пенсії покладені на Головні управління ПФУ.

Щодо позовних вимог - призначити з 13.12.2024 року судді у відставці ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 58 відсотків суддівської винагороди, виходячи зі стажу судді 24 повних роки та здійснити виплати, суд зазначає таке.

Відповідно до ч.3 ст.142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Враховуючи, що на дату ухвалення Рішення Вищою ради правосуддя (12 грудня 2024) стаж роботи позивача як судді, який дає йому право на відставку, становить повних 24 роки: 20 років 50 % та 8 % (4*2 %) - за кожен рік на посаді судді понад 20 років, суд доходить висновку, що позивач має право на призначення щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 58 відсотків суддівської винагороди.

Стосовно призначення щомісячного довічного грошового утримання позивачу з 13.12.2024 року, суд зазначає таке.

Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 року № 3-1 затверджено Порядок подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці територіальними органами Пенсійного фонду України (далі - Порядок), відповідно до п. 3 якого щомісячне довічне грошове утримання призначається з дня, наступного за днем звільнення судді з посади у відставку або звільнення / припинення повноважень судді Конституційного Суду України (далі - звільнення судді з посади), якщо звернення за призначенням щомісячного довічного грошового утримання відбулося не пізніше трьох місяців з дня звільнення судді з посади.

Тому позивач має право на призначення щомісячного довічного утримання судді у відставці з 13.12.2024 року.

Також матеріалами справи підтверджено, що позивач подав до пенсійного органу заяву про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці 03.01.2025 року, тобто без порушення тримісячного строку встановленого п. 3 Порядку.

Відповідно до постанови правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 року № 25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», внесені зміні до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 25 листопада 2005 року № 22-1, зокрема, п.4.2 Порядку передбачено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу та п.4.10. передбачено, що після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, оцінюючи встановлені факти, суд дійшов висновку, що відповідач, заперечуючи проти позову не довів, з посиланням на відповідні докази правомірності своїх дій, а тому позовні вимоги належать задоволенню частково.

У зв`язку із задоволенням позову частково, сплачений позивачем судовий збір належить стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до частини задоволених позовних вимог в розмірі 1211,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (, місце знаходження: 21005, м. Вінниця, вул. Зодчих, 22), Пенсійного фонду України (код ЄДРПОУ 0035323, місце знаходження: 01601, м. Київ, вул. Бастіонна, 9) та Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії,- задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 09.01.2025 року за № 13 про відмову у перерахунку пенсії стосовно ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (, місце знаходження: 21005, м. Вінниця, вул. Зодчих, 22) зарахувати ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до стажу, який дає право на щомісячне довічне грошове утримання судді періоди роботи на посадах судді, що дає право на відставку:

-половину строку навчання за денною формою в Одеському державному університеті імені І.І. Мечникова (з 1 вересня 1981 року до 30 червня 1986 рік), - 2 роки 5 місяців.

-період проходження строкової військової служби із 9 травня 1978 року до 9 травня 1980 року - 2 роки.

-три роки роботи в галузі права, а саме три роки з періоду роботи з 07.07.1994 по 01.06.1998 на посаді юрисконсульта 1-ї категорії відділення Акціонерного комерційного агропромислового банку «Україна» в місті Роздільна Одеської області.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (, місце знаходження: 21005, м. Вінниця, вул. Зодчих, 22) призначити та здійснити виплату з 13.12.2024 року судді у відставці ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 58 відсотків суддівської винагороди, виходячи зі стажу судді 24 повних роки, з урахуванням здійснених виплат.

В іншій частині позовних вимог, - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (, місце знаходження: 21005, м. Вінниця, вул. Зодчих, 22) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір в розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Л.Р. Юхтенко