Справа № 400/5570/25
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2025-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2025 р. № 400/5570/25
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Біоносенка В.В. розглянув в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідачаІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , Комісії з розгляду питань щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 ,
провизнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 з вимогами: визнати відмову ІНФОРМАЦІЯ_1 у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 протиправними діями; зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 надати ОСОБА_1 відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтував тим, що він самостійно виховує та утримує неповнолітнього сина ОСОБА_2 , 2009 р.н., що підтверджується наступними доказами: копією висновку служби у справах дітей Березнегуватської райдержадміністрації щодо визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_2 , копії нотаріально завіреної заяви від ОСОБА_3 від 20.03.2025, копією Акту обстеження від 09.09.2022 р. Позивач перебував у шлюбі з ОСОБА_3 . 13 вересня 2006 року шлюб було розірвано відділом реєстрації актів цивільного стану Березнегуватського районного управління юстиції Миколаївської області, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів було внесено відповідний актовий запис за №51. Хоча юридично відносини були розірванні, проте фактично подружжя продовжило проживати однією сім`єю. Однак мати дитини не виявляла належної турботи про сина та фактично не займалася його вихованням. Протягом тривалого часу вона була відсутня в житті дитини - не брала участі в забезпеченні його базових потреб, не надавала матеріальної чи моральної підтримки, не цікавилася його здоров`ям, навчанням, емоційним станом і розвитком. Її поведінка свідчить про байдуже ставлення до батьківських обов`язків та невиконання ними в обсязі, необхідному для нормального життя та виховання малолітньої дитини. Виховання, догляд, медичне забезпечення та інші життєво важливі аспекти забезпечувалися виключно батьком - Позивачем, що лягло на нього непосильним моральним та матеріальним тягарем. В 2020 році служба у справах дітей Березнегуватської райдержадміністрації визначила місце проживання малолітнього ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 разом з його батьком ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: АДРЕСА_3 (підтверджується копією висновку служби у справах дітей Березнегуватської райдержадміністрації щодо визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 від 04.03.2020 №74а/01-09). В 2022 році депутатом Березнегуватської селищної ради восьмого скликання ОСОБА_4 в присутності сусідів-свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 здійснено обстеження фактичного місця проживання громадянина ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 по АДРЕСА_3 . Встановлено, що разом з ОСОБА_1 за вищевказаною адресою постійно проживає ОСОБА_2 разом з іншими дітьми Позивача. Окрім того, факт проживання неповнолітнього сина ОСОБА_2 разом з батьком - ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_3 та факт окремого проживання ОСОБА_3 встановлений Березнегуватським районним судом Миколаївської області у справі № 470/984/19 від 31.07.2020 року. 20 березня 2025 року ОСОБА_3 написала заяву, яку нотаріально посвідчила у приватного нотаріуса Баштанського району, Миколаївської області ОСОБА_7 , про те, що «…перебуваючи при здоровому глузді та сній пам`яті, без будь-якого впливу як фізичного так і психологічного, цією заявою повідомляю, що повне утримання дітей: ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_7 , здійснює їх батько, мій колишній чоловік ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 , з яким вони проживають (окреме від мене) за адресою: АДРЕСА_3 . Претензій з питань утримання дітей до ОСОБА_1 , не маю. Вказана заява прочитана та підписана мною особисто, зміст її мені зрозумілий та відповідає моїй волі». Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачене право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації. На думку Позивача, оскільки на Відповідача законом покладено обов`язок з надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, враховуючи наявність у останнього достатніх підстав для оформлення відстрочки та можливість Відповідача її оформити, наявні законні підстави для визнання протиправними дій Відповідача. ІНФОРМАЦІЯ_8 , як суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого належить вирішення питання щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, після отримання поштою від Позивача заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та документів на підтвердження цього права, повинен був прийняти рішення за наслідком розгляду цієї заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації або мотивовану відмову в наданні відстрочки від призову. Статтею 23 Закону №3543-XII встановлена відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації. Так, відповідно до вимог вищевказаної статті, а саме абз. (за наявності) пункту 4 частини 1 статті 23 Закону №3543-XII передбачено, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, котрі самостійно виховують та утримують дитину віком до 18 років. Перевірка підстав щодо надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення здійснюється територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки (частина сьома статті 23 Закону №3543-ХІІ).

Відповідно до ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст.180 СК України). За приписами статей 150 та 155 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно з частиною першою статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Оскільки Позивач є єдиним з батьків, хто піклується, виховує, утримує свою неповнолітньої дитини, а мати дитини не бере участі у її житті ні морально, ні матеріально, то будь-яке примусове відсторонення батька від дитини шляхом мобілізації це пряме порушення її права на безпеку, стабільність і любов, які гарантовані як Конституцією України, так і нормами міжнародного права.

Відповідач позов не визнав, надав відзив в якому просив в задоволенні позову відмовити. Свою позицію аргументував тим, що відповідно до Додатку 5 «Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», затвердженого постановою КМУ №560 від 16 травня 2024 року, для оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації за пунктом 4 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» необхідно подати наступні документи: свідоцтво про народження дитини (дітей) із зазначенням батьківства військовозобов`язаного та один із документів: свідоцтво про смерть одного з батьків або рішення суду про оголошення одного із батьків померлим, або рішення суду про позбавлення одного з батьків батьківських прав, або рішення суду про визнання одного із батьків безвісти відсутнім, або витяг із Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, або вирок суду, за яким особа відбуває покарання у місцях позбавлення волі, або документи, які підтверджують, що особа самостійно виховує та утримує дитину (рішення суду про встановлення факту самостійного виховання дитини або витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України). Проте, як зазначає Позивач у своїй позовній заяві для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період, він надав наступні документи: копію висновку служби у справах дітей Березнегуватської райдержадміністрації щодо визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_2 від 04.03.2020 №74а/01-09, копія нотаріально завіреної заяви від ОСОБА_3 від 20.03.2025 року №194, копія акту обстеження від 09 вересня 2022 року, які в свою чергу не дають права на відстрочку від прозову на військову службу під час мобілізації в особливий період.

Судом тричі призначалися по цій справі судові засідання на 16.06.2024, 24.06.2024 та 08.07.2024 на які представники позивача та відповідача не з`явилися. Враховуючи неявку представників сторін, суд ухвалив рішення відповідно до ч.9 ст.205 КАС України про подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

Суд розглянув справу в порядку письмового провадження 14.07.2025.

Дослідив матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , 1984 р.н. проживає в селище Березнегувати Баштанського району Миколаївської області та перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_9 .

21.05.2025 ОСОБА_1 подав Голові комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 заяву про надання відстрочки на підставі п.4 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», як чоловік який самостійно виховує дитину до 18 років.

До заяви про надання відстрочки позивач додав: 1) свідоцтва про народження ОСОБА_2 ; 2) завірена копія нотаріальної заяви від ОСОБА_3 №194; 3) завірена копія Висновку служби у справах дітей Березнегуватської райдержадміністрації щодо визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_2 29.04.2009 від 04.03.2020 від 04.03.2020 №74а/01-09.

27.05.2025 ІНФОРМАЦІЯ_10 повідомлено ОСОБА_1 що його заява на розгляд комісії не надавалася, в зв`язку з порушенням вимог ст.58 постанови Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560 відсутній військово-обліковий документ.

Відповідно до п.п.7, 8 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» перевірка підстав щодо надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення здійснюється територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки.

Відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації може оформлюватися за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів на підставі даних, отриманих з інших державних реєстрів або баз даних, які підтверджують, що військовозобов`язаний має право на одну з вищезазначених відстрочок. Порядок оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації за допомогою цього реєстру визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.п.56, 57 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, яке затверджено постановою КМУ №560 від 16.05.2024, відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії.

Відповідно до п.58 Порядку, за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу за місцем перебування на військовому обліку заяву за формою згідно з додатком 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5.

Під час подання заяви військовозобов`язаний пред`являє військово-обліковий документ (військово-обліковий документ в електронній формі). Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації в день її подання.

Відповідно до п.60 Порядку, Комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади, інших державних органів для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів. Орган державної влади, інший державний орган здійснює розгляд відповідного запиту протягом п`яти робочих днів з дати його отримання.

Підтвердження достовірності та/або перевірка відомостей, зазначених у заяві, здійснюються шляхом електронної інформаційної взаємодії Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів з іншими державними реєстрами або базами (банками) даних.

Комісія зобов`язана розглянути отримані заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи календарних днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом дня, наступного за днем отримання інформації на запити до органів державної влади, інших державних органів.

На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.

Про прийняте комісією рішення заявникові повідомляється у спосіб, зазначений військовозобов`язаним у заяві про надання відстрочки, засобами телефонного, електронного або поштового зв`язку не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення.

У разі позитивного рішення військовозобов`язаному видається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою згідно з додатком 6.

Про відмову у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляється письмово із зазначенням причини відмови за формою згідно з додатком 7. Таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку.

З урахуванням зазначеного, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого належить вирішення питання щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, після отримання від позивача заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації разом з доданими документами повинен був прийняти рішення за наслідком розгляду цієї заяви, адже відстрочка/відмова у відстрочці передбачає її письмове оформлення.

У цьому випадку відповідач жодного з передбачених п.60 Порядку рішень не прийняв.

Суд зазначає, що у спірних правовідносинах суб`єкт владних повноважень не може утриматись від прийняття рішення. Відсутність належним чином оформленого рішення про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації або мотивованої відмови в наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, свідчить про протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

У постанові Верховного Суду від 17.04.2019 року у справі №342/158/17 зазначено, що протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти як зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу чи його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону (або ж іншого нормативно-правового регулювання) віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Таким чином, не розглянувши заяву позивача стосовно порушеного у ній питання про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та, відповідно, не прийнявши за результатами її розгляду відповідного рішення, відповідач діяв не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, визначені чинним законодавством, чим допустив протиправну бездіяльність.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову, а саме визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо не направлення на розгляд Комісії заяви ОСОБА_1 про надання йому відстрочки, та зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_8 передати на розгляд Комісії з питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_11 заяву ОСОБА_1 від 21.05.2025 про надання йому відстрочки на підставі п.4 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

При цьому, задовольняючи позов в цій частині, суд використовую свої повноваження передбачені ч.2 ст.8 КАС України.

Разом з тим в задоволенні позову в частині зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_8 та Комісію надати відстрочку позивачу, належить відмовити, оскільки суд взагалі не може надавати оцінку наявності підстав для відстрочки у позивача поки це питання на розгляне по суті Комісія з питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_11 . В цій частині позову необхідно відмовити.

Сума сплаченого позивачем судового збору в розмірі 1211,20 грн. підлягає відшкодуванню пропорційно частині задоволених вимог.

Доказів понесення інших судових витрат позивачем не надано.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , Комісії з розгляду питань щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) задовольнити частково.

2.Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо не направлення на розгляд Комісії заяви ОСОБА_1 про надання йому відстрочки від 21.05.2025.

3.Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_8 передати на розгляд Комісії з питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_11 заяву ОСОБА_1 від 21.05.2025 про надання йому відстрочки на підставі п.4 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

4.В задоволенні позовних вимог до ІНФОРМАЦІЯ_2 та Комісії з питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_11 про зобов`язання надати ОСОБА_1 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, - відмовити.

5.Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 605,60 грн.

6. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч.6 ст.157 КАС України, заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним судовим рішенням.

Суддя В. В. Біоносенко

Рішення складено в повному обсязі 14.07.2025