Справа № 520/12868/25
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2025-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2025 р.Справа № 520/12868/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Подобайло З.Г.,

Суддів: Ральченка І.М. , Чалого І.С. ,

за участю секретаря судового засідання Кіт Т.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 26.05.2025, головуючий суддя І інстанції: Панов М.М., повний текст складено 26.05.25 по справі № 520/12868/25

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Харківській області

про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області, в якому просить суд: визнати протиправним розукомплектування системного корпусу персонального комп`ютера, який зображено на відео у загальному доступі: https://www.youtube.com/watch?v=XbJI2KBdeO0, яке полягало у знятті відеокарт; визнати протиправним не повернення відеокарт, що повинні були бути повернуті у відповідності до ухвали суду від 08 серпня 2022 року по справі №554/2878/22; визнати протиправною бездіяльність уповноважених осіб ГУНП в Харківській області, що полягає в порушені права власності на майно, яке було розукомплектовано та не повернуто; витребувати з ГУНП в Харківській області п`ять відео карт, які повинні були повернуті дізнавачем СД Харківського районного управління поліції №2 ГУНП в Харківській області Худяєвим О.І. у відповідності до ухвали суду від 08 серпня 2022 року по справі №554/2878/22; стягнути з ГУНП в Харківській області моральну шкоду, завдану надмірною затримкою (більше трьох років) у виконанні судового рішення щодо повернення майна його власнику, у розмірі 6 000 000 грн (шість мільйонів гривень).

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 26.05.2025 відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії. Роз`яснено позивачу що розгляд заявлених позовних вимог належить до юрисдикції Московського районного суду м. Харкова.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 26.05.2025 та направити до суду першої інстанції для розгляду цього правового спору. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що 08.05.2025 ухвалою Київського районного суду м. Харкова по справі №953/2934/25 визначено юрисдикцію розгляду позовних вимог щодо перевірки правомірності слідчих дій у закритому кримінальному проваджені. Вказує, що ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 26.05.2025 у справі №520/12868/25 протиправно відмовлено у відкритті провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії. Зауважує, що у даному випадку позовна заява подана до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

Головне управління Національної поліції в Харківській області подало до суду відзив на апеляційну скаргу відповідача, вважає доводи та обґрунтування апеляційної скарги помилковими та безпідставними, ухвалу суду першої інстанції вважає законною та обґрунтованою, просить суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 26.05.2025 без змін. Зазначає, що повернення тимчасово вилученого майна є процесуальною дією під час здійснення досудового розслідування в межах кримінального провадження, а тому орган досудового розслідування, вчиняючи пов`язані з поверненням тимчасово вилученого майна дії, виконує не владні управлінські функції, а процесуальні функції, що з огляду на пункт 7 частини першої статті 4 КАС України виключає можливість розгляду такого спору в адміністративній юрисдикції. Спір щодо таких дій повинен розглядатися за правилами кримінальної юрисдикції в порядку, передбаченому КПК України.

07.07.2025 ОСОБА_1 подав до суду додаткові пояснення по справі, в яких зазначає, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000017 закінчено направленням до суду клопотанням про закриття кримінального провадження у даному кримінальному провадженні та закриттям кримінального провадження ухвалою судді Київського районного суд м. Харкова від 02.12.2024, що виключає участь слідчого судді в розгляді даної скарги. Звертає увагу, що ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 08.05.2025 закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Харківській області про визнання дій, бездіяльності протиправними, витребування майна із чужого незаконного володіння, відшкодування моральної шкоди. Роз`яснено ОСОБА_1 право звернення із відповідним позовом до суду адміністративної юрисдикції.

09.07.2025 ОСОБА_1 подав до суду додаткові пояснення по справі, в яких звертає увагу на висновки Київського районного суду м. Харкова, викладені в ухвалі від 02.12.2024 по справі №643/11507/24, відповідно до яких чинним законодавством чітко визначено порядок відшкодування шкоди (або вартості вилученого майна), завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду. При цьому питання встановлення розміру грошових доходів, втрачених громадянами унаслідок незаконних дій зазначених органів та питання щодо відшкодування вартості знищеного, втраченого або пошкодженого майна під час заходження у розпорядженні органу дізнання, попереднього слідства, прокуратури чи суду, віднесено до компетенції цих органів, а не суду. Також посилається на правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 24.02.2016 у справі №6-2089цс15.

Учасники справи про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені заздалегідь та належним чином.

Позивач в судовому засіданні підтримував доводи апеляційної скарги, просив суд апеляційної інстанції задовольнити вимоги скарги в повному обсязі.

Представник відповідача заперечував проти апеляційної скарги позивача, просив суд залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 02.12.2024 у справі №643/11507/24 закрито кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000017 від 15.04.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Речові докази у кримінальному провадженні №0000017 від 15.04.2021, а саме: жорсткий носій Нр; жорсткий носій Hitachi; жорсткий носій Seagate Barracuda 7200; жорсткий носій Toshiba; Жорсткий носій Samsung; жорсткий носій без пізнавальних знаків; жорсткий носій Seagate; відеокарта Radeon RX 480; відеокарта ASUS RX 480; відеокарта AMD Radeon RX 480, які перебувають в камері зберігання речових доказів ХРУП №2 ГУНП України в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Ахієзерів, буд. 30, повернути володільцю ОСОБА_1 .

Позивач зазначає, що в рамках кримінального провадження №0000017 у нього вилучено системні блоки, які за час знаходження у відповідача були розукомплектовані та підмінені, жорсткі диски та відеокарти, станом на березень 2025 року майно не повернуто у повному обсязі, не зважаючи на ухвали слідчих суддів, які зобов`язали повернути це майно.

Також позивач звертає увагу, що ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 08.08.2022 у справі №554/2878/22 скаргу ОСОБА_1 задоволено. Зобов`язано дізнавача СД Харківського районного управління поліції № 2 ГУНП в Харківській області Худяєва О.І. повернути ОСОБА_1 тимчасово вилучене майно, а саме: відеокарту RX 580 8G зазначена в заяву до протоколу повернення майна від 23.11.2021 року, відеокарту GTX 1050 Ti, S/N: 602-V809-781 SD, зазначена в заяву до протоколу повернення майна від 23.11.2021 року, відеокарту RX480 8G XFX FE зазначена в заяву до протоколу повернення майна від 25.11.2021 року, відеокарту RX580 8G зазначена в заяву до протоколу повернення майна від 25.11.2021 року, відеокарту RX480 8G Reference зазначена в заяву до протоколу повернення майна від 25.11.2021 року, відеокарту RX480 8G Reference зазначена в заяву до протоколу повернення майна від 25.11.2021 року.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 09.01.2023 у справі № 953/7655/22 клопотання ОСОБА_1 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000017 від 15.04.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України задоволено. Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 27.08.2021 по справі №953/12063/21 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000017 від 15.04.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, на вилучене 13.07.2021 в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , у ОСОБА_1 майно. Вказано повернути ОСОБА_1 вищевказане тимчасово вилучене майна з урахуванням тих предметів, які вже були повернуті ОСОБА_1 відповідно до протоколів повернення тимчасово вилучених речей від 23.11.2021 та від 25.11.2021, ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 17.01.2022.

Позивач звертався зі скаргами до керівництва ГУНП в Харківській області, в яких зазначав, що його майно (системні блоки) було розукомплектовано та зняті жорсткі диски та відеокарти.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 29.06.2023 по справі №520/3688/23 зобов`язано Головне управління Національної поліції в Харківській області розглянути скарги ОСОБА_1 від 10.01.2023 р. та від 16.01.2023 р., з дотриманням вимог Закону України «Про звернення громадян». Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Харківській області направити ОСОБА_1 відповіді за результатами розгляду його скарг від 09.01.2023 р., від 10.01.2023 р., від 11.03.2023 р., від 16.01.2023 р.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 04.03.2024 по справі №520/10547/22, яке набрало законної сили, зобов`язано Головне управління Національної поліції в Харківській області розглянути скарги ОСОБА_1 від 31.08.2022 та від 09.09.2022, з дотриманням вимог Закону України «Про звернення громадян».

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 03.06.2024 по справі №520/10902/22 зобов`язано посадових осіб Головного управління Національної поліції в Харківській області розглянути скарги ОСОБА_1 , подані 31.08.2022 та 09.09.2022 та письмово повідомити ОСОБА_1 про результати їх розгляду.

Проте, як зазначає позивач у позовній заяві, жодна його скарга, в якій було зазначено, що його майно (системні блоки) було розукомплектовано та зняті жорсткі диски та відеокарти - не була розглянута по суті та зняті комплектуючі не були повернуті їх власнику, тому просить суд: визнати протиправним розукомплектування системного корпусу персонального комп`ютера, який зображено на відео у загальному доступі: https://www.youtube.com/watch?v=XbJI2KBdeO0, яке полягало у знятті відеокарт; визнати протиправним не повернення відеокарт, що повинні були бути повернуті у відповідності до ухвали суду від 08 серпня 2022 року по справі №554/2878/22; визнати протиправною бездіяльність уповноважених осіб ГУНП в Харківській області, що полягає в порушені права власності на майно, яке було розукомплектовано та не повернуто; витребувати з ГУНП в Харківській області п`ять відео карт, які повинні були повернуті дізнавачем СД Харківського районного управління поліції №2 ГУНП в Харківській області Худяєвим О.І. у відповідності до ухвали суду від 08 серпня 2022 року по справі №554/2878/22; стягнути з ГУНП в Харківській області моральну шкоду, завдану надмірною затримкою (більше трьох років) у виконанні судового рішення щодо повернення майна його власнику, у розмірі 6 000 000 грн (шість мільйонів гривень).

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що повернення тимчасово вилученого майна є процесуальною дією під час здійснення досудового розслідування в межах кримінального провадження, а тому орган досудового розслідування, вчиняючи пов`язані з поверненням тимчасово вилученого майна дії, виконує не владні управлінські функції, а процесуальні функції, що з огляду на пункт 7 частини першої статті 4 КАС України виключає можливість розгляду такого спору в адміністративній юрисдикції.

Також, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки позовні вимоги про відшкодування шкоди ОСОБА_1 пред`явлені до ГУНП в Харківській області у зв`язку із неповерненням тимчасово вилученого майна, то позовна вимога про відшкодування шкоди випливає із дій відповідача в рамках кримінального провадження, а тому порядок відшкодування шкоди, завданої органом досудового розслідування, повинен вирішуватись у порядку цивільного судочинства. Роз`яснив, що розгляд заявлених позовних вимог належить до юрисдикції Московського районного суду м. Харкова.

Колегія суддів частково погоджується з висновками суду першої інстанції, з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Для реалізації конституційного права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності вказаних суб`єктів у сфері управлінської діяльності в Україні створено систему адміністративних судів.

Порядок здійснення судочинства в адміністративних судах визначає Кодекс адміністративного судочинства (далі по тексту - КАС України), частиною першою статті 5 якого встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно з п.п. 1, 2 ч.1 ст.4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку з порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п.7 ч.1 ст.4 КАС України).

Згідно з п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є наявність публічно-правового спору, тобто спору, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції і який виник у зв`язку з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 у справі №813/1596/18.

За приписами ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: 1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; 2) спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спорах між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спорах, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5) за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом; 6) спорах щодо правовідносин, пов`язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; 7) спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації; 8) спорах щодо вилучення або примусового відчуження майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності; 9) спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб; 10) спорах щодо формування складу державних органів, органів місцевого самоврядування, обрання, призначення, звільнення їх посадових осіб; 11) спорах фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності державного замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про оборонні закупівлі", крім спорів, пов`язаних із укладенням державного контракту (договору) про закупівлю з переможцем спрощених торгів із застосуванням електронної системи закупівель та спрощеного відбору без застосування електронної системи закупівель, а також зміною, розірванням і виконанням державних контрактів (договорів) про закупівлю; 12) спорах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів охорони державного кордону у справах про правопорушення, передбачені Законом України "Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень"; 13) спорах щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років". 14) спорах із суб`єктами владних повноважень з приводу проведення аналізу ефективності здійснення державно-приватного партнерства; 15) спорах, що виникають у зв`язку з оголошенням, проведенням та/або визначенням результатів конкурсу з визначення приватного партнера та концесійного конкурсу.

Таким чином, до юрисдикції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, вчинених при здійсненні ним публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Зі змісту позовних вимог встановлено, що позивач не погоджується з діями уповноважених осіб ГУНП в Харківській області щодо не повернення майна, яке було тимчасово вилучено під час проведення обшуку в межах кримінального провадження №0000017.

Так, ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 08.08.2022 у справі №554/2878/22 зобов`язано дізнавача СД Харківського районного управління поліції № 2 ГУНП в Харківській області Худяєва О.І. повернути ОСОБА_1 тимчасово вилучене майно, а саме: відеокарту RX 580 8G зазначена в заяву до протоколу повернення майна від 23.11.2021 року, відеокарту GTX 1050 Ti, S/N: 602-V809-781 SD, зазначена в заяву до протоколу повернення майна від 23.11.2021 року, відеокарту RX480 8G XFX FE зазначена в заяву до протоколу повернення майна від 25.11.2021 року, відеокарту RX580 8G зазначена в заяву до протоколу повернення майна від 25.11.2021 року, відеокарту RX480 8G Reference зазначена в заяву до протоколу повернення майна від 25.11.2021 року, відеокарту RX480 8G Reference зазначена в заяву до протоколу повернення майна від 25.11.2021 року.

Позивач зазначає, що протиправні дії уповноважених осіб ГУНП в Харківській області полягають у розукомплектуванні системного корпусу персонального комп`ютера (знятті відеокарт), не поверненні відеокарт, що повинні були бути повернуті у відповідності до ухвали Октябрського районного суду м. Полтави від 08.08.2022 у справі №554/2878/22 та порушенні права власності на майно, яке було розукомплектовано та не повернуто.

Колегія суддів звертає увагу, що згідно з ч.1 ст.1 КПК України порядок кримінального провадження на всій території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Відповідно до визначення, закріпленого в п.10 ч.1 ст.3 КПК України, кримінальним провадженням є досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

За своєю правовою природою кримінальне провадження становить єдиний комплекс вчинюваних в установленому КПК України порядку дій, у межах якого органи досудового розслідування і суд здійснюють функцію притягнення особи до кримінальної відповідальності. Зокрема, таке провадження включає встановлені законом процедури одержання доказів, гарантії законності цих процедур, а також право особи в установлений КПК спосіб оспорювати правомірність відповідних процесуальних дій та/або рішень у контексті реалізації свого права на захист.

Право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, що належить до загальних засад кримінального провадження, згідно з частиною першою статті 24 КПК України кожному гарантується в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до п.6 ч.2 ст.131 КПК України тимчасове вилучення майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, порядок здійснення якого врегульовано главою 16 розділу ІІ КПК України.

Згідно з ч.1 ст.169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

За приписами п.1 ч.1 ст.303 КПК України бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає в неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, на досудовому провадженні може бути оскаржена, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Згідно з ч.2 цієї ж статті КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження в суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

При цьому, згідно з ч.1 ст.306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

У Рішенні Конституційного Суду України від 23.05.2001 № 6рп/2001 роз`яснено, що кримінальне судочинство - це врегульований нормами КПК України порядок діяльності органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду (судді) щодо порушення, розслідування, розгляду та вирішення кримінальних справ, а також діяльність інших учасників кримінального процесу - підозрюваних, обвинувачених, підсудних, потерпілих, цивільних позивачів і відповідачів, їх представників та інших осіб з метою захисту своїх конституційних прав, свобод і законних інтересів. Захист прав і свобод людини не може бути надійним без надання їй можливості під час розслідування кримінальної справи оскаржити до суду окремі процесуальні акти, дії чи бездіяльність органів дізнання, попереднього слідства та прокуратури. Але таке оскарження може здійснюватися в порядку, встановленому згаданим вище Кодексом, оскільки діяльність посадових осіб, як і діяльність суду, має свої особливості та не належить до управлінської сфери. Із цього слідує, що органи дізнання, слідства та прокуратури під час здійснення ними досудового розслідування виконують не владні управлінські функції, а владні процесуальні функції. Такі дії не є способом реалізації посадовими особами органів прокуратури та досудового розслідування своїх владних управлінських функцій, а є наслідком виконання ними функцій, обумовлених завданнями кримінального судочинства.

Отже, слідчі під час вчинення діянь, пов`язаних із досудовим розслідуванням злочинів, не здійснюють публічно-владних управлінських функцій, тому оскарження таких діянь має відбуватися виключно за правилами, встановленими КПК України.

Тобто, позов з приводу не повернення майна через його підміну на інше не працездатне майно посадовими особами відповідача, який надійшов до адміністративного суду, вимагає від адміністративного суду встановлювати певні обставини досудового розслідування, досліджувати відповідні матеріали кримінального провадження, перевіряти та надавати оцінку фактичним обставинам на предмет дотримання приписам, встановленим КПК України, що не властиво адміністративному суду та не відповідає завданню адміністративного судочинства, визначеному статтею 2 КАС України.

Суд зауважує, що законність процесуальних актів, дій чи бездіяльності, вчинених при здійсненні процесуальних повноважень, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю.

Намагання здійснити контроль за процесуальною діяльністю поза межами відповідного процесуального регулювання є протиправним втручанням у діяльність особи, наділеної в установленому порядку процесуальними правами, та є посяганням на її процесуальну незалежність.

Таким чином, при визначенні юрисдикції у випадку оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень має значення, в тому числі, і предмет спору. У разі, коли він виник чи пов`язаний з кримінальним провадженням, то на такі правовідносини юрисдикція адміністративних судів не поширюється.

Оскільки спір у цій справі виник у зв`язку з протиправними, на переконання позивача, діями посадових осіб відповідача щодо розукомплектування системного корпусу персонального комп`ютера та не повернення майна, вилученого в межах кримінального провадження, з огляду на положення пункту 2 частини другої статті 19 КАС України, перебуває поза межами юрисдикції адміністративного суду.

Колегія суддів звертає увагу, що за позицією позивача, позовна заява подана до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, а саме ухвали Октябрського районного суду м. Полтави від 08.08.2022 у справі №554/2878/22, якою зобов`язано дізнавача СД Харківського районного управління поліції № 2 ГУНП в Харківській області Худяєва О.І. повернути ОСОБА_1 тимчасово вилучене майно.

Колегія суддів звертає увагу, що згідно з ч.ч. 2, 4 ст.21 КПК України вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України.

Якщо інше не передбачено цим Кодексом, здійснення кримінального провадження не може бути перешкодою для доступу особи до інших засобів правового захисту, якщо під час кримінального провадження порушуються її права, гарантовані Конституцією України та міжнародними договорами України.

При цьому, статтею 382 КК України передбачена кримінальна відповідальність за умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню, вчинені службовою особою.

Пунктом 1 ч.4 ст.216 КПК України визначено, що слідчі органів державного бюро розслідувань здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівником правоохоронного органу.

За цим, якщо позивач вважає, що уповноваженими особами ГУНП в Харківській області умисно не виконується ухвала Октябрського районного суду м. Полтави від 08.08.2022 у справі №554/2878/22, останній не позбавлений можливості звернутися до Державного бюро розслідувань з відповідною заявою.

Таким чином, розгляд позовних вимог про визнання протиправним розукомплектування системного корпусу персонального комп`ютера, який зображено на відео у загальному доступі: https://www.youtube.com/watch?v=XbJI2KBdeO0, яке полягало у знятті відеокарт; визнання протиправним не повернення відеокарт, що повинні були бути повернуті у відповідності до ухвали суду від 08 серпня 2022 року по справі №554/2878/22; визнання протиправною бездіяльності уповноважених осіб ГУНП в Харківській області, що полягає в порушені права власності на майно, яке було розукомплектовано та не повернуто; витребування з ГУНП в Харківській області п`яти відеокарт, які повинні були повернуті дізнавачем СД Харківського районного управління поліції №2 ГУНП в Харківській області Худяєвим О.І. у відповідності до ухвали суду від 08 серпня 2022 року по справі №554/2878/22 належить розглядати в порядку кримінального судочинства.

Стосовно порядку розгляду позовної вимоги щодо стягнення з ГУНП в Харківській області моральної шкоди, завданої надмірною затримкою (більше трьох років) у виконанні судового рішення щодо повернення майна його власнику, у розмірі 6 000 000 грн (шість мільйонів гривень), колегія суддів зазначає, що вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір (ч.5 ст.21 КАС України).

Оскільки цей позов не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства, то і вимоги позивача про відшкодування шкоди не можуть бути розглянуті адміністративним судом.

Враховуючи, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди ОСОБА_1 пред`явлені до ГУНП в Харківській області у зв`язку із неповерненням тимчасово вилученого майна, то позовна вимога про відшкодування шкоди, якщо така і була спричинена позивачу, випливає із дій відповідача щодо розслідування кримінального провадження №000017, а тому порядок відшкодування шкоди, завданої органом досудового розслідування, повинен вирішуватись у порядку цивільного судочинства.

Вищенаведені висновки суду узгоджуються з висновками Верховного Суду, що викладені у постанові від 24.07.2024 у справі № 520/2579/24, які в силу ч.5 ст.242 КАС України є обов`язковими для врахування при розгляді даної справи.

Колегія суддів зазначає, що у цій справі позивач оскаржує дії та бездіяльність відповідача, які за своїм змістом не є управлінською діяльністю, яка створює безпосередньо для позивача певні правові наслідки, у зв`язку з чим із таких правовідносин не може виникати публічно - правовий спір, який віднесено до юрисдикції адміністративного суду.

Наведений характер правовідносин та вимоги позивача не стосуються захисту його прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади при здійсненні ними владних управлінських функцій, у зв`язку з чим позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 08.05.2025 по справі №953/2934/25 закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Харківській області про визнання дій, бездіяльності протиправними, витребування майна із чужого незаконного володіння, відшкодування моральної шкоди, та роз`яснено право звернення із відповідним позовом до суду адміністративної юрисдикції, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки позовні вимоги у справі №953/2934/25 та даній справі не є тотожними.

Так, у рамках справи №953/2934/25 позивачем оскаржувалась, зокрема, протиправна бездіяльність уповноважених осіб ГУНП в Харківській області, що полягає у не розгляді по суті скарг позивача щодо розукомплектування системних корпусів персональних комп`ютерів та не повернення його майна.

Доводи апеляційної скарги про те, що ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 02.12.2024 у справі №643/11507/24 закрито кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000017, а відтак цей спір підлягає розгляду саме за правилами адміністративного судочинства, колегія суддів вважає помилковими, оскільки дії чи бездіяльність, пов`язані із незгодою із діями слідчого, дізнавача, прокурора, вилученням доказів, їх зберіганням та поверненням, є процесуальною діяльністю, порядок здійснення якої унормований положеннями кримінального процесуального законодавства і не може розглядатися як владна управлінська функція.

Щодо посилання позивача на те, що предмет спору регулюється п.8 ч.1 ст.19 КАС України, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки у даному випадку відсутній спір щодо вилучення або примусового відчуження майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження в адміністративній справі.

Згідно з ч.6 ст.170 КАС України у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

Колегія суддів доходить висновку, що розгляд позовних вимог про визнання протиправним розукомплектування системного корпусу персонального комп`ютера, який зображено на відео у загальному доступі: https://www.youtube.com/watch?v=XbJI2KBdeO0, яке полягало у знятті відеокарт; визнання протиправним не повернення відеокарт, що повинні були бути повернуті у відповідності до ухвали суду від 08 серпня 2022 року по справі №554/2878/22; визнання протиправною бездіяльності уповноважених осіб ГУНП в Харківській області, що полягає в порушені права власності на майно, яке було розукомплектовано та не повернуто; витребування з ГУНП в Харківській області п`яти відеокарт, які повинні були повернуті дізнавачем СД Харківського районного управління поліції №2 ГУНП в Харківській області Худяєвим О.І. у відповідності до ухвали суду від 08 серпня 2022 року по справі №554/2878/22 належить розглядати в порядку кримінального судочинства.

При цьому, розгляд позовних вимог про стягнення з ГУНП в Харківській області моральної шкоди, завданої надмірною затримкою (більше трьох років) у виконанні судового рішення щодо повернення майна його власнику, у розмірі 6 000 000 грн (шість мільйонів гривень) належить розглядати в порядку цивільного судочинства.

Суд першої інстанції не врахував вищенаведених положень та обмежився роз`ясненням позивачу, що розгляд заявлених позовних вимог належить до юрисдикції Московського районного суду м. Харкова.

За цим, посилання апеляційної скарги позивача про порушенням судом першої інстанції норм процесуального права є частково обґрунтованими.

Інші аргументи, зазначені сторонами по справі, не вимагають детального обґрунтування, оскільки не є вирішальними.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain), серія A, 303-A, п. 29).

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції неправильно застосував норми процесуального права, що призвело до частково неправильного вирішення справи, а тому апеляційну скаргу позивача слід задовольнити частково, з частковим скасуванням ухвали суду.

Також, суд звертає увагу, що ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 14.07.2025 виправлено описку в абзаці 3 вступної та резолютивної частини постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 14.07.2025 по справі №520/12868/25. Абзац 3 вступної та резолютивної частини постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 14.07.2025 по справі №520/12868/25 викладено в наступній редакції - "Прийняти в цій частині нове судове рішення, яким роз`яснити ОСОБА_1 , що розгляд позовних вимог про визнання протиправним розукомплектування системного корпусу персонального комп`ютера, який зображено на відео у загальному доступі: https://www.youtube.com/watch?v=XbJI2KBdeO0, яке полягало у знятті відеокарт; визнання протиправним не повернення відеокарт, що повинні були бути повернуті у відповідності до ухвали суду від 08 серпня 2022 року по справі №554/2878/22; визнання протиправною бездіяльності уповноважених осіб ГУНП в Харківській області, що полягає в порушені права власності на майно, яке було розукомплектовано та не повернуто; витребування з ГУНП в Харківській області п`яти відеокарт, які повинні були повернуті дізнавачем СД Харківського районного управління поліції №2 ГУНП в Харківській області Худяєвим О.І. у відповідності до ухвали суду від 08 серпня 2022 року по справі №554/2878/22 належить розглядати в порядку кримінального судочинства. Розгляд позовних вимог про стягнення з ГУНП в Харківській області моральної шкоди, завданої надмірною затримкою (більше трьох років) у виконанні судового рішення щодо повернення майна його власнику, у розмірі 6 000 000 грн (шість мільйонів гривень) належить розглядати в порядку цивільного судочинства".

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 26.05.2025 по справі № 520/12868/25 скасувати в частині роз`яснення ОСОБА_1 , що розгляд заявлених позовних вимог належить до юрисдикції Московського районного суду м. Харкова.

Прийняти в цій частині нове судове рішення, яким роз`яснити ОСОБА_1 , що розгляд позовних вимог про визнання протиправним розукомплектування системного корпусу персонального комп`ютера, який зображено на відео у загальному доступі: https://www.youtube.com/watch?v=XbJI2KBdeO0, яке полягало у знятті відеокарт; визнання протиправним не повернення відеокарт, що повинні були бути повернуті у відповідності до ухвали суду від 08 серпня 2022 року по справі №554/2878/22; визнання протиправною бездіяльності уповноважених осіб ГУНП в Харківській області, що полягає в порушені права власності на майно, яке було розукомплектовано та не повернуто; витребування з ГУНП в Харківській області п`яти відеокарт, які повинні були повернуті дізнавачем СД Харківського районного управління поліції №2 ГУНП в Харківській області Худяєвим О.І. у відповідності до ухвали суду від 08 серпня 2022 року по справі №554/2878/22 належить розглядати в порядку кримінального судочинства. Розгляд позовних вимог про стягнення з ГУНП в Харківській області моральної шкоди, завданої надмірною затримкою (більше трьох років) у виконанні судового рішення щодо повернення майна його власнику, у розмірі 6 000 000 грн (шість мільйонів гривень) належить розглядати в порядку цивільного судочинства.

В іншій частині ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 26.05.2025 по справі №520/12868/25 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)З.Г. Подобайло
Судді(підпис) (підпис) І.М. Ральченко І.С. Чалий
Повний текст постанови складено 14.07.2025 року