Справа № 400/2086/25
Суддя: Мельник О.М.
Дата ухвалення: 2025-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2025 р. № 400/2086/25
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мельника О.М. розглянув у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомГоловного управління ДПС у Миколаївській області, вул. Героїв Рятувальників, 6,м. Миколаїв,54005,

до відповідачаОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

простягнення податкового боргу у сумі 162 992,33 грн,

ВСТАНОВИВ:

Позивач- Головне управління ДПС у Миколаївській області звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості у сумі 2 261,67 грн. на користь місцевого бюджету Казанківської ОТГ; податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості у сумі 160 730,66 грн. на користь місцевого бюджету Казанківської ОТГ.

Позивач обґрунтовує позов тим, відповідач має узгоджений податковий борг, який він не сплатив в установленому законом порядку.

ОСОБА_1 надав зустрічну позовну заяву до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Миколаївській області від 22.05.2024 року №0-1421- І А0080862.

Позивач за зустрічним позовом обґрунтовує позов тим, що оскільки він здійснює діяльність за адресою АДРЕСА_2 на земельній ділянці з кадастровим номером №:11:000:0147 (цільове призначення землі сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства), та нерухоме майно - нежитлове приміщення, зернотік задіяно в сільськогосподарській діяльності сільськогосподарського підприємства членом якого є позивач.», то він має право на пільгу, передбачену п.п. «ж» п.266.2.2 ст.266 Податкового кодексу України.

Відповідач по зустрічному позову надав суду заперечення- в яких зазначив, що відповідно до даних ІКС Податковий блок, у власності ОСОБА_1 перебувають об`єкти нерухомого майна, а саме:- нежитлова будівля за адресою: АДРЕСА_2 , загальна площа 9595,9кв.м. За інформацією баз даних, що знаходяться у користуванні Головного управління ДПС у Миколаївській області, ОСОБА_1 не перебуває на податковому обліку, як фізична особа-підприємець. Тож діяльність ОСОБА_1 не відповідає вимогам підпункту 14.1.235 пункту 14.1 статті 14 Кодексу.

Суд розглянув справу в порядку спрощеного письмового провадження на підставі наявних матеріалів

Суд дослідив матеріали справи та встановив наступне.

ОСОБА_1 , є керівником та засновником та кінцевим бенефіціаним власником ФГ "ВАРЛАМОВ" (адреса реєстрації - Україна. 56050, Миколаївська обл.. Казанківськіїй р-н. село Троїцько-Сафонове, вул. Горького буд.32, ).

ФГ"Варламов" здійснює господарську діяльність:01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (основний), 01.13 Вирощування овочів і баштанних культур. коренеплодів і бульбоплодів, 01.61 Допоміжна діяльність у рослинництві, 46.21 Оптова торгівля зерном, иеоброблени.м тютюном, насінням і кормами для тварин, 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами

Зернотік - це майданчик для обмолоту, очищения й провіювання зерна. ФГ «Варламов» здійснює діяльність за адресою АДРЕСА_2 на земельній ділянці з кадастровим номером №:11:000:0147 (цільове призначення землі сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства), та нерухоме майно - нежитлове приміщення, зернотік задіяно в сільськогосподарській діяльності сільськогосдарського підприємства членом якого є позивач.

В позовній заяві про стягнення податкового боргу позивач вказував «2. Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (Казанківська ОТГ) - 160 730,66 гри нараховано відповідно до податкового повідомлення рішення № 0-1421-UА 0080862 від 22.05.2024 у сумі 160 730,66 грн, строк сплати - 10.11.2024, за період 2023 року (повернено за закінчення терміну зберігання 09.09.2024)» Доказом надсилання податкового повідомлення-рішення №0-1421-UА0080862 від 22.05.2024 року, копія довідки про причини повернення (ф.20) в якій зазначено причин) повернення поштового відправлення «адресат відсутній за вказаною адресою». З наданою до суду позивачем конверту поштового відправлення, вбачається. що вказаний лист направлявся па адресу Миколаївська область Баштанськпй район, c-ще. Казанка, вул. Горького 32. У той час коли податкова адреса відповідача - Україна, 56050, Миколаївська обл., Казанківськіїй р-н, с.Троїцько-Сафонове вул. Горького, будинок 32.

Статтею 15 Податкового кодексу України визначено, що платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), то є об`єктом оподаткування згідно з вказаним Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з вказаним Кодексом.

Згідно зі статтею 265 Податкового кодексу України податок на майно складається з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку та плати за землю.

Відповідно до підпункту 266.1.1 пункту 266.1 статті 261 Податкового кодексу України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та або нежитлової нерухомості.

Згідно з підпунктом 266.2.1 пункту 266.2 стані 266 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є житлова та нежитлова нерухомість, в тому числі її частка.

За приписами підпунктів 266.3.1. 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 Податкового кодексу України базою оподаткування

Підпунктом 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України встановлено пільги зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Відповідно до підпункту «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України не є об`єктом оподаткування: будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу "Нежитлові сільськогосподарські будівлі" (код 1271) Класифікатора будівель і споруд НК 018:2023, що використовуються за призначенням у господарській діяльності суб`єктів господарювання та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.

Таким чином, для застосування пільги передбаченої п.п. «ж» п. 266.2.2. ст.266 ПК України, необхідно дотримання двох умов: перше віднесення об`єкту нерухомості до класу «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства» (код 1271), друге платник податків повинен бути сільськогосподарським товаровиробником.

Відповідно до підпункту 14.1.235 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу Українців редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) сільськогосподарський товаровиробник юридична особа незалежно від організаційно-правової форми або фізична особа - підприємець, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції та/або розведенням, вирощуванням та виловом риби у внутрішніх водоймах (озерах, ставках та водосховищах) та її переробкою на власних чи орендованих потужностях, у тому числі власновиробленої сировини на давальницьких у мовах, та здійснює операції з її постачання.

Визначення поняття «сільськогосподарський товаровиробник» також міститься у статті 1 Закону України «Про стимулювання розцінку сільською господарства на період 2001 - 2004 років» від 18 січня 2001 року № 2238-ІІІ під яким мається на увазі фізична або юридична особа, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції переробкою власновиробленої сільськогосподарської продукції та її реалізацією.

Згідно з абзацом другим стані 1 Закону України «Про сільськогосподарський перепис» виробники сільськогосподарської продукції - сільськогосподарські товаровиробники, фізичні особи (у тому числі домогосподарства фізичні особи, що здійснюють діяльність, пов`язану з веденням особистого селянського господарства, самозайняті особи у сфері сільського господарства), які займаються сільськогосподарською діяльністю.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про фермерське господарство» визначено, що фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закону.

Фермерське господарство може бути створене одним громадянином України або кількома громадянами України, які є родичами або членами сім`ї, відповідно до закону.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є засновником ФГ «Варламов.», основними видами діяльності якого є 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (основний), 01.13 Вирощування овочів і баштанних культур. коренеплодів і бульбоплодів, 01.61 Допоміжна діяльність у рослинництві, 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин, 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.

Таким чином, суд, з урахуванням змісту ст. 1 Закону України «Про фермерське господарство», доходить висновку, що ОСОБА_1 , заснувавши фермерське господарство обрав певну форму здійснення підприємницької діяльності щодо сільськогосподарського товаровиробництва, саме через фермерське господарство.

Необхідно визнати, що фермерське господарство, це така специфічна організаційно-правова форма ведення підприємницької діяльності у сфері сільськогосподарського виробництва, при якому юридична особа може вести свою діяльність за рахунок земель та майна засновника господарства. Тому, фізична особа власник чи користувач земельних ділянок сільськогосподарського призначення, а також власник об`єктів нерухомості, може займатися сільськогосподарським товаровиробництвом через утворене фермерське господарство.

Крім того, з цього приводу існують і численні правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах по адміністративним справам з аналогічними обставинами, де суд дійшов висновку, про можливість розповсюдження пільги передбаченої п.п. «ж» п. 266.2.2. ст.266 ПК України, на власника нерухомості, якій здійснює свою господарську діяльність у формі фермерського господарства. Зокрема, у постанові від 29.04.2021 у справі №2340/4117/18, від 09.05.2023 у справі № 380/10802/22, від 24.04.2020 у справі № 540/2206/19.

Щодо посилання відповідача на правову позицію викладену у постанові Верховного Суду від 11.04.2023 по справі №380/18104/21, відповідно до якої, то вона також не заперечує можливість розповсюдження пільги передбаченої п.п. «ж» п. 266.2.2. ст.266 ПК України на власників нерухомості, які здійснюють сільськогосподарське виробництво шляхом створення фермерського господарства. У справі №380/18104/21 судом поставлено під сумнів не можливість отримання пільги у разі здійснення сільськогосподарського товарного виробництва через фермерське господарство, а те, що створене власником нерухомого майна фермерське господарство взагалі здійснює господарську діяльність та виготовляє будь-яку сільськогосподарську продукцію.

По цій справі, відповідачем не заперечувався той факт, що ФГ «Варламов.» здійснює господарську діяльність з сільськогосподарського товарного виробництва.

Судом встановлено, встановлено, що ФГ «Варламов .» має у користуванні нежитлове приміщення, зернотік, що розташоване за адресою Миколаївська обл , Баштанський район, с. Троїцько-Сафонове, Польова садиба, будинок 1.

У будь-якому випадку, відповідачем не спростовано твердження позивача, що він здійснює господарську діяльність у сфері сільськогосподарського товарного виробництва через засноване ним ФГ «Варламов.».

На думку суду, для обґрунтування у цьому випадку позиції, аналогічної у адміністративної справі №380/18104/21, відповідачем повинно було б доведення того, що ФГ «Варламов.» не є сільськогосподарським виробником, а у такому разі, його засновник не має право на пільгу, передбачену п.п. «ж» п. 266.2.2. ст.266 ПК України.

На переконання суду, розповсюдження норми абзацу «ж» п. 266.2.2. ст.266 ПК України, на осіб, які обрали формою ведення сільського товарного виробництва саме через створення фермерського господарства, повністю відповідає меті законодавця про надання підтримки невеликим сільгоспвиробникам.

Суд дійшов висновку, про необхідність задоволення позову у повному обсязі, визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення відповідача від 22.05.24.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001,код ЄДРПОУ 44104027) до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) щодо стягнення заборгованості у розмірі 162 992,33 грн. в рахунок погашення податкового боргу з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості у сумі 2 261,67 грн. на користь місцевого бюджету Казанківської ОТГ; податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості у сумі 160 730,66 грн. на користь місцевого бюджету Казанківської ОТГ- відмовити

2. Зустрічний позов ОСОБА_1 (РНОКПП . НОМЕР_1 д о Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001,) задовольнити визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 22.05.2024 № 0-1421-UA 0080862.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.М. Мельник