Справа № 380/2929/25
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2025-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2025 рокуЛьвівСправа № 380/2929/25 пров. № А/857/19566/25
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді - Мікули О. І.,

суддів - Кузьмича С. М., Курильця А. Р.,

з участю секретаря судового засідання Волчанського А. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2025 року у справі №380/2929/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Пенсійного фонду України, Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Управління ДВС відділу примусового виконання рішень про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,-

суддя в 1-й інстанції Карп`як О. О.,

дата ухвалення рішення 14 квітня 2025 року,

місце ухвалення рішення м. Львів,

дата складання повного тексту рішення не зазначено,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідачів Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Пенсійного фонду України, Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Управління ДВС відділу примусового виконання рішень, в якому просила: Поновити термін на усунення недоліків відповідно до ухвали ЛОАС від 18 лютого 2025 року по скарзі на бездіяльність Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Львів) Управління ДВС відділу примусового виконання рішень, Пенсійного фонду України, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо тривалого невиконання рішення ЛОАС від 22 липня 2021 року у справі №380/7757/21 та заміни сторони виконавчого провадження її правонаступником, видачу нового виконавчого листа іншій стороні виконавчого провадження її правонаступнику, якщо суд вважає, що його пропущено в зв`язку з її хворобою (медичні документи додаю); визнати бездіяльність Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Львів) Управління ДВС відділу примусового виконання рішень, які не вжили заходів щодо виконання рішення ЛОАС ВП №66886806 від 21 вересня 2021 року у справі №380/7757/21 від 22 липня 2021 року щодо боржника Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, а завершили без виконання дане виконавче провадження ВП №66886806 від 21 вересня 2021 року у справі №380/7757/21 від 22 липня 2021 року та не дали подання до ЛОАС про заміну сторони виконавчого провадження на ОСОБА_1 ; визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, який не надав відповіді на запит нотаріуса Третьої Львівської Державної Нотаріальної Контори Львівської Області від 25 жовтня 2024 року за №1955 та не виконав рішення ЛОАС від 22 липня 2021 року у справі №380/7757/21; визнати бездіяльність Пенсійного фонду України, який не притягнув до дисциплінарної відповідальності посадових осіб Головного управління Пенсійного фонду у Львівській області щодо тривалого невиконання рішення ЛОАС від 22 липня 2021 року у справі №380/7757/21; винести ухвалу про заміну сторони виконавчого провадження ВП №66886806 від 21 вересня 2021 року у справі №380/7757/21 її правонаступником - ОСОБА_1 , видати новий виконавчий лист у справі №380/7757/21 щодо заміни сторони виконавчого провадження на ОСОБА_1 ; зобов`язати уповноважених осіб Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Управління ДВС відділу примусового виконання рішень замінити сторону виконавчого провадження ВП №66886806 від 21 вересня 2021 року у справі №380/7757/21 на правонаступницю ОСОБА_1 і відновити виконавче провадження ВП №66886806 від 21 вересня 2021 року у справі №380/7757/21.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, позивач оскаржила його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає про те, що бездіяльність Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Львів) Управління ДВС відділу примусового виконання рішень, Пенсійного фонду України, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо тривалого невиконання рішення ЛОАС від 22 липня 2021 року у справі №380/7757/21 щодо заміни сторони виконавчого провадження на правонаступника ОСОБА_1 є очевидним фактом, оскільки тривалий час після смерті її батька жоден керівник Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Управління ДВС відділу примусового виконання рішень не подав до суду заяви про заміну сторони виконавчого провадження на відміну від подання заяви начальником Миколаївського відділу Державної виконавчої служби у Стрийському районі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Управління ДВС відділу примусового виконання рішень по іншій справі №447/2497/16-ц у виконавчому провадженні АСВП №60040674 з виконання виконавчого листа №447/2497/1б-ц виданого 05 серпня 2019 року. Таким чином, вона має право на отримання даних коштів, які не доотримав при житті її батько, ОСОБА_2 , відповідно до рішення ЛОАС від 22 липня 2021 року у справі №380/7757/21 на користь ОСОБА_2 , де суд зобов`язав уповноважених осіб відповідача здійснити перерахунок пенсії, яку її батьку не дораховували у розмірі 1360,00 грн за період з 01 січня 2018 року по день постановлення судом рішення (22 липня 2021 року). Сума заборгованості на день постановлення рішення становила 58789,78 грн, але відповідачі у справі з невідомих її причин зменшили суму боргу до 50292,00 грн. Крім того, її батьку не було нараховано доплату до пенсії за 2 місяці 2021 року (серпень - вересень) суму 2720 (дві тисячі сімсот двадцять) грн. Виконавче провадження від 21 вересня 2021 року за номером ВП №66886806 у справі №380/7757/21 не виконано на сьогоднішній день з посиланням на те, що в бюджеті України немає коштів, що не відповідає дійсності, оскільки 21 вересня 2022 року на засіданні Верховної Ради України Міністр фінансів України Сергій Марченко представив проект Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік». Вказує, що бездіяльність Пенсійного фонду України та Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області полягає в тому, що Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області та Пенсійний фонд України не надав відповіді Державному нотаріусу на її запит до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області та Пенсійного фонду України, на її запит до Пенсійного фонду України від 25 жовтня 2024 року, зареєстрований за №1955 щодо суми невиплаченої пенсії, яка входить до складу спадкового заповіту і відкритої спадкової справи 17 січня 2023 року в Західному міжрегіональному управлінні Міністерства юстиції Третій Львівській Державній Нотаріальній Конторі Львівської області. На думку апелянта, Головне управління Пенсійного фонду у Львівській області безпідставно не надає відповіді щодо виплати недоотриманої пенсії після смерті батька, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та не отримав відповідно до рішення ЛОАС від 22 липня 2021 року у справі №380/7757/21 свою пенсію, яка на день постановлення рішення становила 58789,78 грн, що підтверджується у відповіді Пенсійного фонду України від 30 січня 2025 року №4074-54272/Д-03/8-2800/25, що відповідно до статті 61 Закону №2262-ХІІ суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання таких сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Звертає увагу на те, що на сьогоднішній день вищевказана сума не виплачена у зв`язку із тим, що Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Львів) Управління ДВС відділу примусового виконання рішень не подало подання про заміну сторони виконавчого провадження ВП №66886806 від 21 вересня 2021 року у справі №380/7757/21. Крім того, зазначає, що бездіяльність Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Управління ДВС відділу примусового виконання рішень полягає в тому, що виконавче провадження ВП №66886806 у справі №380/7757/21 безпідставно було завершено без виконання після смерті її батька, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та не було здійснено заміну сторони виконавчого провадження на ОСОБА_1 . Відповідно до ч.1 статті 373 КАСУ виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалене, видається виконавчий лист, тому звертається до ЛОАС про заміну сторони виконавчого провадження у ВП №66886806 від 21 вересня 2021 року по справі №380/7757/21. Вказує, що бездіяльність відповідачів у справі №380/7757/21 від 22 липня 2021 року полягає в тому, що більше 2-х років після остаточного рішення суду при житті ОСОБА_2 дане рішення не виконувалось, через що її батько, ОСОБА_2 , мав постійні стреси через постійні відписки відповідачів у справі, що призвело його, на думку скаржника, до погіршення стану здоров`я та інсульту, через що він помер. На переконання апелянта, вона має повне право самостійно подавати скаргу на бездіяльність відповідачів відповідно до відкриття спадкової справи від 17 січня 2023 року та вимагати заміну стягувана відповідно до ст.379 КАСУ. Перехід до правонаступника обов`язку відновити порушене право відповідає принципу верховенства права, оскільки метою правосуддя є ефективне поновлення порушених прав, свобод і законних інтересів. З врахуванням наведеного просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає про те, що ОСОБА_2 (батько позивачки) отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 22 липня 2021 року у справі №380/7757/21 задоволено позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області. Цим рішенням суду зобов`язано Головне управління здійснити з 01 січня 2018 року перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_2 виходячи із відсоткового розміру пенсії 90 % сум грошового забезпечення, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум. На виконання рішення суду здійснено перерахунок пенсії. Сума доплати з 01 січня 2018 року по 30 червня 2021 року становить 50292,00 грн. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. Вказує, що нараховані кошти на виконання зазначеного рішення Львівського окружного адміністративного суду не були виплачені у зв`язку з відсутністю цільового фінансування з Державного бюджету України за життя ОСОБА_2 . ОСОБА_1 (дочка) звернулась в суд із заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні №66886806. За інформацією Автоматизованої системи виконавчих проваджень постановою державного виконавця від 21 вересня 2021 року Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було відкрито виконавче впровадження №66886806 щодо виконання виконавчого листа №380/7757/21, виданого Львівським окружним адміністративним судом про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 01 січня 2018 року перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_2 виходячи із відсоткового розміру пенсії 90% сум грошового забезпечення, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум. 27 грудня 2022 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Звертає увагу на те, що ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 19 травня 2025 року у справі №380/7757/21 відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 від 05 травня 2025 року про заміну сторони виконавчого провадження та поновлення терміну на пред`явлення виконавчого документа №66886806 від 21 вересня 2021 року у справі №380/7757/21. Таким чином, вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване рішення, тому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Позивач (апелянт) ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважає висновки суду першої інстанції неправильними та необґрунтованими. Зазначила, що фактично спір зводиться до невиплати Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області нарахованої за життя її батька суми пенсії. Просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Представник відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області Данилюк О. І. у судовому засіданні не погодилася з доводами апеляційної скарги і вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване рішення, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Решта учасників справи у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, тому суд вважає можливим проведення розгляду справи у відсутності учасників справи за наявними у справі матеріалами, та на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзив на апеляційну скаргу в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що за даними КП ДСС судом встановлено, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 22 липня 2021 року у справі №380/7757/21 позов ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 ), Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, 79016) про визнання протиправними дій, бездіяльності, зобов`язання вчинити дії задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_2 з 90% до 70% сум грошового забезпечення. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 01 січня 2018 року перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_2 , виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 90% сум грошового забезпечення, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум. У решті позовних вимог відмовлено.

У матеріалах справи знаходиться довідка Третьої Львівської державної нотаріальної контори Львівської області від 17 січня 2023 року №48/01-16, з якої вбачається, що Третьою Львівською державною нотаріальною конторою Львівської області зареєстрована спадкова справа №11/2023 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 . Із заявою про прийняття спадщини за заповітом 17 січня 2023 року звернулася донька померлого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Інші спадкоємці станом на момент видачі цієї довідки, не зверталися. Враховуючи вищенаведене, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , станом на 17 січня 2023 року є єдиними спадкоємцями за заповітом на все майно після смерті ОСОБА_2 .

Згідно з відповіддю Департаменту пенсійного забезпечення, страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг від 30 січня 2025 року №4074-54272/Д-03/8-2800/25, вказано наступне:

Розглянувши Ваші звернення від 07 жовтня 2024 року №ДО-17896190 та від 18 грудня 2024 року №ДО-18227962, що надійшли з Урядового контактного центру (вх. №54272/Д-2800-24 від 08 жовтня 2024 року та вх.№66644/Д-2800-24 від 18 грудня 2024 року), Пенсійний фонд України Відповідь з порушених питань Вам було надано листом Пенсійного фонду України від 16 серпня 2024 №34911-40086/Д-03/8-2800/24.

Водночас повідомляємо, що ОСОБА_2 перебував на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області, як одержувач пенсії за нормами Закону України від 09.04.1992 №2262-ХII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

На виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 липня 2021 року у справі №380/7757/21 Головним управлінням було проведено відповідний перерахунок пенсії. Виплату пенсії ОСОБА_2 припинено у зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2014 року №280, Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства. Згідно з частиною першою, частиною четвертою статті 25 Цивільного кодексу України здатність мати цивільні права та обов`язки мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Відповідно до статті 61 Закону України від 09.04.1992 №2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Кодексом адміністративного судочинства України (далі - КАСУ) передбачено, що постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України. Судові рішення виконуються органами Пенсійного фонду України в межах покладених зобов`язань. Відповідно до частини 1 статті 373 КАСУ виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалене, видається виконавчий лист. Згідно зі статтею 379 КАСУ у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Відповідно до статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. Недоотримана у зв`язку зі смертю стягувача сума коштів здійснюється на підставі рішення суду про заміну сторони виконавчого провадження в межах бюджетних асигнувань, виділених для погашення заборгованості за рішеннями суду….

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, враховуючи обставини справи, дійшов висновку про те, що предметом поданої позивачем позовної заяви (скарги) є правовідносини між сторонами щодо неналежного виконання та не вжиття заходів щодо виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду справі №380/7757/21 від 22 липня 2021 року щодо боржника Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, та завершення без виконання виконавчого провадження ВП №66886806 від 21 вересня 2021 року у справі №380/7757/21 від 22 липня 2021 року, які полягають у не поданні до Львівського окружного адміністративного суду заміни сторони виконавчого провадження на ОСОБА_1 , а не новий публічно-правовий спір, який виник між сторонами, як стверджує позивач, а тому обраний позивачем спосіб захисту не відповідає критерію захисту порушеного права в порядку позовного провадження, у зв`язку з чим, підстави для задоволення позовних вимог відсутні, такі вимоги не можуть бути самостійним предметом позову і повинні розглядатися не у позовному провадженні.

Даючи правову оцінку таким висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За змістом ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Частина 2 ст.5 КАС України передбачає, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З системного аналізу наведених вище правових норм вбачається, що завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи в публічно-правових відносинах. При цьому захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, під час розгляду справи суд повинен встановити факт або обставини, які б свідчили про порушення прав, свобод чи інтересів позивача з боку відповідача - суб`єкта владних повноважень, створення перешкод для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод позивача, відтак передумовою для захисту права є його порушення. Якщо ж таке право порушеним не є, то, відповідно, воно не може бути захищеним (поновленим) судом.

Так, під протиправною бездіяльністю суб`єкта владних повноважень треба розуміти як зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) в неприйнятті рішення чи в нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені. Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Крім того, потрібно з`ясувати юридичний зміст, значимість, тривалість та межі протиправної бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість/протиправність бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи.

Для кваліфікації судом бездіяльності суб`єкта владних повноважень також необхідно встановити чи були б такі дії суб`єкта владних повноважень об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, причини їх не вчинення.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідачів Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Пенсійного фонду України, Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Управління ДВС відділу примусового виконання рішень, оскільки вважає протиправною бездіяльність відповідачів щодо тривалого невиконання судового рішення від 22 липня 2021 року у справі №380/7757/21 та заміни сторони виконавчого провадження її правонаступником, видачу нового виконавчого листа іншій стороні виконавчого провадження її правонаступником.

Матеріалами справи стверджується, що 02 вересня 2024 року позивач зверталася до Львівського окружного адміністративного суду із заявою про заміну стягувача та визнання бездіяльності відповідачів у справі №380/7757/21.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2024 року у справі №380/7757/21, залишену без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08 листопада 2024 року, заяву ОСОБА_1 від 02 вересня 2024 року про заміну стягувача та визнання бездіяльності відповідачів у справі №380/7757/21 повернуто заявниці без розгляду.

Ухвалою Верховного Суду від 07 січня 2025 року у справі №380/7757/21 визнано поважними наведені ОСОБА_1 підстави пропуску строку та поновлено строк на касаційне оскарження ухвали Львівського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2024 року та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08 листопада 2024 року у справі №380/7757/21. Відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2024 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08 листопада 2024 року у справі №380/7757/21 за позовом ОСОБА_2 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.

При цьому, зі змісту листа Пенсійного фонду України від 30 січня 2025 №4074-54272/Д-03/8-2800/25 вбачається, що такий є відповіддю на звернення позивача щодо розгляду її заяви на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 липня 2021 року у справі №380/7757/21.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що предметом поданої позивачем позовної заяви (скарги) є правовідносини між сторонами щодо неналежного виконання та не вжиття заходів щодо виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду справі №380/7757/21 від 22 липня 2021 року щодо боржника Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, та завершення без виконання виконавче провадження ВП №66886806 від 21 вересня 2021 року по справі №380/7757/21 від 22 липня 2021 року, які полягають у не поданні до Львівського окружного адміністративного суду заміни сторони виконавчого провадження на ОСОБА_1 , а не новий публічно-правовий спір, який виник між сторонами, як стверджує позивач, у зв`язку з чим доводи апелянта в цій частині колегія суддів відхиляє.

Відповідно до ч.1 ст.52 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон №1058-IV) сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Так, зі змісту довідки Третьої Львівської державної нотаріальної контори Львівської області від 17 січня 2023 року №48/01-16 вбачається, що Третьою Львівською державною нотаріальною конторою Львівської області зареєстрована спадкова справа №11/2023 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 . Із заявою про прийняття спадщини за заповітом 17 січня 2023 року звернулася донька померлого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка станом на 17 січня 2023 року є єдиними спадкоємцями за заповітом на все майно після смерті ОСОБА_2 .

Згідно з ч.1,2 ст.379 КАС України у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Суд розглядає питання про заміну сторони виконавчого провадження в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця або заінтересованої особи, які звернулися з поданням (заявою), та учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Заміна сторони виконавчого провадження відбувається у разі вибуття однієї зі сторін та полягає у вступі на її місце її правонаступника. У даному випадку визначальною умовою є саме факт правонаступництва, тобто передача прав та обов`язків (адміністративної компетенції) однієї особи іншій.

Процесуальним законом встановлено, що за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Таким чином, питання заміни сторони у виконавчому листі є процесуальним питанням, яке вирішується на стадії виконання судового рішення. У разі видачі судом виконавчого листа у справі, заміна сторони у виконавчому листі відбувається виключно відповідно до положень частини четвертої статті 379 КАС України за зверненням заінтересованої особи.

Існування в адміністративному судочинстві такого процесуального інституту як заміна сторони у виконавчому провадженні/листі має на меті забезпечити виконання судового рішення як завершальну стадію судового провадження, що є невід`ємним елементом права на судовий захист, отже наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів правонаступника шляхом подання нового позову. Питання заміни сторони у виконавчому листі здійснюється в порядку, передбаченому статтею 379 КАС, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є проведення заміни сторони у виконавчому листі.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що спеціальним законом, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема на військовій службі, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» (далі Закон №2262-ХІІ).

Відповідно до ч.1 ст.61 Закону №2262-ХІІ суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

Згідно з ч.3 ст.61 Закону №2262-ХІІ зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

За змістом ст.1218, 1219 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема, права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом.

Статтею 1227 ЦК України, в свою чергу, визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї.

Таким чином, Закон №2262-ХІІ визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю. Такий підхід до врегулювання цих правовідносин має соціальне спрямування через закріплення спеціального порядку переходу права на отримання зазначених сум до певного кола осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника або є членами сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті.

Тобто, у разі переходу до вказаних осіб належних спадкодавцеві соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад та у спеціально визначений законом порядок. Зокрема, відповідно до частини третьої ст.61 Закону №2262-ХІІ зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Таким чином, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що заявлена позивачем вимога щодо заміни вибулого стягувача ОСОБА_2 на правонаступника ОСОБА_1 щодо виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 липня 2021 року у справі №380/7757/21 на підставі виконавчого листа є неналежним способом захисту, оскільки не розглядається в окремому судовому провадженні.

При цьому, колегією суддів встановлено, що ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 19 травня 2025 року у справі №380/7757/21 відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 від 05 травня 2025 року про заміну сторони виконавчого провадження та поновлення терміну на пред`явлення виконавчого документа №66886806 від 21 вересня 2021 року у справі №380/7757/21.

Щодо вимоги позивача про визнання протиправною бездіяльності Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Управління ДВС відділу примусового виконання рішень, які не вжили заходів щодо виконання рішення ЛОАС ВП №66886806 від 21 вересня 2021 року у справі №380/7757/21 від 22 липня 2021 року щодо боржника Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, а завершили без виконання дане виконавче провадження ВП №66886806 від 21 вересня 2021 року у справі №380/7757/21 від 22 липня 2021 року та не дали подання до ЛОАС про заміну сторони виконавчого провадження на ОСОБА_1 , то суд першої інстанції правильно зауважив, що позивачем не надано доказів подання до Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Управління ДВС відділу примусового виконання рішень інформації про наявність правонаступника стягувача та не долучено доказів завершення такого виконавчого провадження без виконання виконавчого листа.

Як зазначено вище, заміна сторони у правовідносинах щодо яких виник спір (процесуальне правонаступництво) можлива на будь-якій стадії адміністративного процесу, як на стадії розгляду справи, так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної сили, і відбувається виключно за відповідним рішенням суду, а не державного виконавця (що стосується заміни сторони виконавчого провадження), незалежно від того виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений він (виконавчий лист) до примусового виконання, що свідчить про те, що вимога позивача про зобов`язання уповноважених осіб Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Управління ДВС відділу примусового виконання рішень замінити сторону виконавчого провадження ВП №66886806 від 21 вересня 2021 року по справі №380/7757/21 на правонаступницю ОСОБА_1 є неналежним способом захисту, оскільки її розгляд можливий в порядку ст.52, 379 КАС України у справі №380/7757/21.

Щодо позовних вимог про визнання бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, який не надав відповіді на запит нотаріуса Третьої Львівської Державної Нотаріальної Контори Львівської Області від 25 жовтня 2024 року за №1955 та не виконав рішення ЛОАС від 22 липня 2021 року у справі №380/7757/21, то колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що матеріали справи не містять доказів не надання відповіді на запит нотаріуса Третьої Львівської Державної Нотаріальної Контори Львівської Області від 25 жовтня 2024 року за №1955 відповідачем.

Крім того, колегія суддів зазначає, що у зверненнях позивача до Пенсійного фонду України ОСОБА_1 не порушувалось питання щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності посадових осіб ГУПФ України у Львівській області; Голова правління Пенсійного фонду України не є суб`єктом призначення відносно працівників територіальних органів, а відтак не наділений повноваженнями щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності посадових осіб Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, крім того, позивачем не обґрунтовано допущення працівниками ГУПФ України у Львівській області порушень її прав при виконані рішення суду у справі №380/7757/21.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що обраний позивачем спосіб захисту не відповідає критерію захисту порушеного права в порядку позовного провадження, у зв`язку з чим підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Крім того, колегія суддів зазначає, що інші зазначені позивачем в апеляційній скарзі обставини, крім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spai№) №303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Оскільки колегія суддів залишає без змін рішення суду першої інстанції, то відповідно до ч.6 ст.139 КАС України понесені сторонами судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ст.139, 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2025 року у справі №380/2929/25 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, передбачених ст.328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя О. І. Мікула
судді С. М. Кузьмич
А. Р. Курилець
Повне судове рішення складено 11 липня 2025 року.