Справа № 640/16766/21
Суддя: Волдінер Фелікс Арнольдович
Дата ухвалення: 2025-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2025 року ЛуцькСправа № 640/16766/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Волдінера Ф.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових вимог,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Київській області (далі ГУ ДПС у Київській області, відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправними та скасувати вимоги ГУ ДПС у Київській області в частині стягнення боргу в сумі 38 888,50 грн.

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.06.2021 відкрито спрощене провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання.

Законом України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13.12.2022 № 2825-IX (далі - Закон № 2825-IX) ліквідовано Окружний адміністративний суд міста Києва.

Відповідно до п.2 Прикінцевих та перехідних Закону № 2825-IX установлено, що з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя. Інші адміністративні справи, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, у тому числі ті, що передані до Київського окружного адміністративного суду до набрання чинності Законом України Про внесення зміни до пункту 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду щодо забезпечення розгляду адміністративних справ, але не розподілені між суддями (крім справ, підсудність яких визначена ч.1 ст.27, ч.3 ст.276, ст.ст.289-1, 289-4 КАС України), передаються на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України шляхом їх автоматизованого розподілу між цими судами з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ у порядку, визначеному Державною судовою адміністрацією України.

27.02.2025 матеріали адміністративної справи №640/16766/21 надійшли до Волинського окружного адміністративного суду.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.02.2025 зазначену справу передано на розгляд головуючому судді Волдінеру Ф.А.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 03.03.2025 ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та замінено у справі позивача Головне управління ДФС у Київській області () на правонаступника Головне управління ДПС у Київській області, як відокремлений підрозділ ДПС України (код ЄДРПОУ ВП 44096797).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на відсутність у нього обов`язку зі сплати єдиного соціального внеску (далі єдиний внесок, ЄСВ) оскільки він є інвалідом 2 групи та отримує пенсію по інвалідності. Крім того, позивач відзначив факт відсутності будь-яких договорів з відповідачем про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Представником відповідача до суду надано відзив на позовну заяву, за змістом якого ГУ ДФС України у Київській області наполягало на правомірності винесеної вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 09.11.2020 №Ф-235313-55 на загальну суму 35 588,74 грн.

Вказано, що положення частини четвертої статті 4 закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», які передбачають застосування пільг щодо сплати ЄСВ, на позивача, самозайняту особу, не розповсюджуються.

У відповіді на відзив позивач просив задовольнити позов повністю, з підстав викладених у позовній заяві.

Дослідивши письмові докази по суті справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що позивач отримує пенсію по інвалідності довічно з 10.04.2014 (ІІ група інвалідності, загальне захворювання), що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серії КИО-1 №0421602.

Станом на дату формування оскаржуваної вимоги про сплату боргу (недоїмки) з ЄСВ свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю не було припинено.

09.11.2020 ГУ ДФС у Київській області сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) з ЄСВ №Ф-235213-55 на суму 35 558,74 грн.

Вважаючи вимогу Головного управління ДФС у Київській області про сплату боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску №Ф-235213-55 від 09.11.2020 протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до п.п. 14.1.226 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, самозайнята особа - платник податку, який є фізичною особою-підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності.

Незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» платниками єдиного внеску є особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.

За приписами частини четвертої статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» особи, зазначені у пункті 4 частини першої цієї статті, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Як встановлено з матеріалів справи, діяльність позивача не підпадає під визначення частини першої статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», оскільки зазначена норма поширюється виключно на фізичних осіб-підприємців, в тому числі тих, які обрали спрощену систему оподаткування. Натомість позивач має інший правовий статус - є особою, яка провадить незалежну адвокатську діяльність, та є платником єдиного внеску на підставі пункту 5 частини першої статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», що виключає правові підстави для звільнення останнього від сплати єдиного внеску на підставі частини четвертої статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Пільга щодо сплати зобов`язань з ЄСВ інвалідом, який є самозайнятою особою - не передбачена чинною редакцією закону.

Аналогічних висновків дійшов також Верховний Суд у своїй постанові від 25 червня 2019 року у справі № 1640/2837/18.

Відтак доводи позивача, викладені в адміністративному позові, не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України та є безпідставними.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У даному випадку відповідачем доведено правомірність винесеної вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 09.11.2020 №Ф-235213-55 та спростовано існування пільг у позивача зі сплати ЄСВ.

Таким чином, позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 139, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових вимог відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ф.А. Волдінер