Справа № 280/3540/25
Суддя: Калашник Юлія Вікторівна
Дата ухвалення: 2025-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

11 липня 2025 року Справа № 280/3540/25 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Калашник Ю.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

05.05.2025 через підсистему «Електронний суд» до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України, в якій позивач просить:

визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у не видачі позивачу довідки про вартість неотриманого речового майна, що належить до видачі з зазначенням закупівельної вартості такого майна станом на 01 січня 2025 року;

зобов`язати відповідача видати довідку про вартість неотриманого речового майна, що належить до видачі позивачу на момент його виключення зі списків особового складу, з зазначенням закупівельної вартості такого майна станом на 01 січня 2025 року (Додаток до Постанови КМУ від 16.03.2016 №178);

визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у ненарахуванні та невиплаті позивачу грошової компенсації за належне, але неотримане речове майно протягом служби в повному обсязі без застосування пропорції часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу за цінами предметів обмундирування, станом на 01.01.2025;

зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити на користь позивача грошову компенсацію за належне, але неотримане речове майно протягом служби в повному обсязі без застосування пропорції часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна, до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу за цінами предметів обмундирування, станом на 01.01.2025 відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 16 березня 2016 року №178.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що позивач звільнений наказом командира ВЧ НОМЕР_2 НГУ (по особовому складу) від 24.01.2025 №15 о/с з військової служби у відставку за станом здоров`я відповідно до підпункту «б» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та виключений зі списків особового складу наказом командира ВЧ НОМЕР_2 НГУ (по стройовій частині) від 08.02.2025 №41. Після звільнення з військової служби та проведення розрахунків позивачу стало відомо, що відповідачем йому було не нарахована та не виплачена грошова компенсація вартості за неотримане речове майно. 17.03.2025 позивач звернувся до відповідача із заявою про підготовку довідки про вартість неотриманого речового майна, що належить до видачі з зазначенням закупівельної вартості такого майна станом на 01.01.2025 та виплати йому грошової компенсації вартості за неотримане речове майно відповідно до підготовленої довідки. Листом від 02.04.2025 №3/29/11/4/1-6663 позивача повідомлено, що станом на сьогодні військова частина не має можливості видати довідку про вартість неотриманого речового майна, що належить до видачі, та провести виплату грошової компенсації, у зв`язку із відсутністю механізму проведення розрахунку грошової компенсації при діючому способі забезпечення майном мобілізованого після внесених змін до Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 №178, та Інструкції з організації речового забезпечення в Національній гвардії України в мирний та особливий період, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.06.2017 №475. Позивач вважає бездіяльність відповідача, стосовно не надання довідки про вартість неотриманого речового майна, не нарахування та не виплати грошової компенсації за неотримане речове майно, протиправною, що стало підставою для звернення до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою суду від 12.05.2025 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив.

Згідно зі ст. 258 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно з ч. 4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, суд визнав за доцільне вирішити справу за наявними в ній матеріалами, в порядку письмового провадження.

Суд, оцінивши повідомлені обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 з 01.03.2022 по 08.02.2025 проходив військову службу у ВЧ НОМЕР_2 НГУ, що підтверджується записами у військовому квитку серія НОМЕР_4 від 12.05.2004 та не заперечується відповідачем.

Наказом командира ВЧ НОМЕР_2 НГУ (по особовому складу) від 08.02.2025 №41 позивача, звільненого з військової служби наказом від 24.01.2025 №15о/с за станом здоров`я відповідно до підпункту «б» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», виключено зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення.

17.03.2025 позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій посив здійснити підготовку довідки про вартість неотриманого речового майна, що належить до видачі із зазначенням закупівельної вартості такого майна станом на 01.01.2025 та здійснити нарахування та виплату грошової компенсації за неотримане речове майно відповідно до довідки.

Листом ВЧ НОМЕР_2 НГУ від 02.04.2025 №3/29/11/4/1-6663 позивача повідомлено, що станом на сьогодні військова частина не має можливості видати довідку про вартість неотриманого речового майна, що належить до видачі, та провести виплату грошової компенсації, у зв`язку із відсутністю механізму проведення розрахунку грошової компенсації при діючому способі забезпечення майном мобілізованого після внесених змін до Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 року №178, та Інструкції з організації речового забезпечення в Національній гвардії України в мирний та особливий період, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.06.2017 №475.

Позивач вважає бездіяльність відповідача, стосовно не надання довідки про вартість неотриманого речового майна, не нарахування та не виплати грошової компенсації за неотримане речове майно, протиправною, у зв`язку із чим звернувся із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За визначенням, наведеним у частині 1 статті 2 Закону України від 25.03.1992 №2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу», військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно зі статтею 1 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-ХІІ) соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Частиною 1 статті 9 цього Закону встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Відповідно до частини 1 статті 9-1 Закону №2011-ХІІ речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються, зокрема, відповідно Міністерством оборони України, у тому числі для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 №178 затверджено Порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно.

За приписами пункту 2 Порядку №178, виплата грошової компенсації здійснюється особам офіцерського, старшинського, сержантського і рядового складу.

Дія цього Порядку не поширюється на військовослужбовців строкової військової служби, курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети, кафедри, відділення військової підготовки.

Пункт 3 Порядку №178 визначає, що грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі: - звільнення з військової служби; - загибелі (смерті) військовослужбовця; - переведення військовослужбовця до інших утворених відповідно до законів України військових формувань, Держспецзв`язку, правоохоронних органів спеціального призначення і державних органів спеціального призначення з правоохоронними функціями для подальшого проходження військової служби з виключенням із списків особового складу військової частини.

Пунктом 5 Порядку №178 закріплено, що довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, видається речовою службою військової частини виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої Міноборони, МВС, Головним управлінням Національної гвардії, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Держприкордонслужби, Адміністрацією Держспецтрансслужби, Адміністрацією Держспецзв`язку, Головним управлінням розвідки Міноборони та Управлінням державної охорони станом на 1 січня поточного року, та оформляється згідно з додатком.

Згідно з п.15 розділу ІІІ Інструкції з організації речового забезпечення в Національній гвардії України в мирний час та особливий період, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.06.2017 №475 (далі - Інструкція №475; в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), військовослужбовці, які звільняються з військової служби в запас або відставку, отримують грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно (далі - грошова компенсація) в порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 16 березня 2016 року № 178 "Про затвердження Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно".

Військовослужбовці, які звільняються з військової служби в запас або відставку з правом носіння військової форми одягу, за їх бажанням можуть отримати речове майно, яке не було отримане під час проходження служби.

Закупівельна вартість речового майна, що використовується для нарахування грошової компенсації, доводиться ВРЗ до військових частин на початку року.

У відповідності до абзаців 1 та 3 пункту 242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008, (дія якого відповідно до ч.3 Указу поширюється і на військовослужбовців Національної гвардії України) після надходження до військової частини письмового повідомлення про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу командира (начальника) військової частини про звільнення військовослужбовець повинен здати в установлені строки посаду та підлягає розрахунку, виключенню зі списків особового складу військової частини і направленню на військовий облік до районного (міського) військового комісаріату за вибраним місцем проживання.

Особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.

Таким чином, у разі звільнення військовослужбовця з військової служби у нього виникає право на грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно, яке реалізується шляхом подання військовослужбовцем відповідної заяви (рапорту) за місцем військової служби. Застосовування в пункті 3 Порядку виплати військовослужбовцям грошової компенсації вартості за неотримане речове майно словосполучення "у разі звільнення з військової служби", а не, наприклад, "при звільненні з військової служби", дозволяє дійти висновку, що право на грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно не залежить від факту закінчення проходження військової служби (виключення військовослужбовця зі списків особового складу).

Отже, військовослужбовці після звільнення їх з військової служби зберігають право на грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно.

На користь вказаного висновку свідчить те, що в пункті 4 Порядку №178 виплати військовослужбовцям грошової компенсації вартості за неотримане речове майно передбачено застосування різних форм звернення про виплату грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, а саме рапорту, як особливої, передбаченої спеціальним законодавством форми доповіді військовослужбовця при його зверненні до вищого начальника в різних випадках службової діяльності, так і заяви, як звернення громадянина із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством його прав та інтересів.

Вказаний висновок щодо застосування норм права узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 03.10.2018 у справі № 803/756/17, від 23.08.2019 у справі №2040/7697/18, які в силу ч.5 ст.242 КАС України є обов`язковими для врахування при розгляді даної справи.

Відповідач зазначив, що не має можливості видати довідку про вартість неотриманого речового майна, що належить до видачі, та провести виплату грошової компенсації, у зв`язку із відсутністю механізму проведення розрахунку грошової компенсації при діючому способі забезпечення майном мобілізованого після внесених змін до Порядку №178, та Інструкції №475.

Так, відповідно до пункту 2 розділу І Інструкції №475, у цій Інструкції терміни вживаються в таких значеннях:

майно особистого користування - предмети обмундирування, взуття, білизни та спорядження, що видаються військовослужбовцям в постійне власне користування;

норми забезпечення речовим майном - перелік предметів речового майна, що видається на одного військовослужбовця, працівника чи в цілому на військову частину, на одиницю техніки, на одне штатне ліжко або місце відпочинку, їх кількість та строк носіння (експлуатації);

речове майно - предмети обмундирування, взуття, білизни, постільних речей, спорядження, спеціального, концертного та постового одягу, нагрудні знаки і знаки розрізнення, санітарно-господарське, культурно-просвітницьке та спортивне майно, верхолазне спорядження, спеціальне спорядження для службових собак, технічні засоби речової служби та запасні частини до них, інструмент та матеріали для пошиття, ремонту та хімічного чищення речового майна, намети, брезенти, декоративні тканини і килимові вироби, музичні інструменти для штатних військових оркестрів, прапори, папір, канцтовари, бланки та книги обліку і звітності, мило та мийні засоби;

строк експлуатації (носіння) предметів речового майна - час, установлений нормами забезпечення речовим майном, протягом якого предмет має носитися або перебувати в експлуатації.

Згідно пункту 9 розділу І Інструкції №475, строк експлуатації (носіння) предметів, які входять до складу бойового єдиного комплекту, установлюється залежно від категорії військовослужбовців. До 5 категорії належать військовослужбовці військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період. До 5 категорії також належать усі військовослужбовці Національної гвардії України (за винятком військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів Національної гвардії України) в разі введення воєнного стану в Україні.

Нормами забезпечення речовим майном військовослужбовців та працівників Національної гвардії України в мирний час та особливий період, затвердженим Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.06.2017 №475 (далі - Норми забезпечення), визначено вичерпний перелік речового майна, яке підлягає видачі військовослужбовцям Національної гвардії України. Зокрема Нормою №4 забезпечення предметами бойового обмундирування та екіпірування військовослужбовців Національної гвардії України (бойовий єдиний комплект (БЄК)) для 5 категорії (куди внесено і військовослужбовців військової служби за призовом під час мобілізації) визначено 44 предмети обмундирування, білизни, взуття та спорядження.

Відповідно до пункту 1 глави 3 розділу V! Інструкції №475 речова служба веде облік майна, що знаходиться на складах, у підрозділах та в користуванні військовослужбовців, як у цілому по військовій частині, так і в розрізі підзвітних об`єктів. Речове майно за наявності підзвітних речовій службі підрозділів (військовослужбовці та працівники яких забезпечуються через них) та інших підзвітних об`єктів (майстерень, пралень тощо) обліковується в книзі обліку наявності та руху матеріальних цінностей.

Згідно пункту 4 глави 3 розділу VI Інструкції №475 речове майно, видане військовослужбовцям, які проходять військову службу за контрактом, військовослужбовцям військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та резервістам обліковується в арматурних картках (додаток 16), що реєструються в реєстрі арматурних карток (додаток 17), підписуються начальником речової служби та засвідчуються гербовою печаткою. Підставою для оформлення арматурної картки є наказ про зарахування військовослужбовця на речове забезпечення, а на осіб, які прибули з інших військових частин, крім наказу, - атестат на предмети речового майна.

Переміщення речового майна в межах військової частини, а також відпуск його іншим військовим частинам оформлюються накладною: у двох примірниках, якщо операції щодо приймання та здавання речового майна здійснюються між складом та підрозділом або окремою особою.

Відповідно до пункту 6 глави 3 розділу VI Інструкції №475 у разі видачі речового майна двом або більше особам складаються роздавальні відомості (додаток 18). Підставою для складання роздавальної відомості щодо видачі майна офіцерам, військовослужбовцям військової служби за контрактом, військовослужбовцям військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та резервістам є дані арматурних карток. Виконані роздавальні відомості здаються до речової служби. Частково або повністю не видане окремим особам речове майно здається на склад за накладною.

Згідно пункту 7 глави 3 розділу VI Інструкції №475, для обліку речового майна, що знаходиться в особистому користуванні особи, яка вибуває з військової частини з виключенням зі списків, оформлюється атестат на предмети речового майна.

Атестати на предмети речового майна виписуються у двох примірниках (оригінал і копія), у тому числі військовослужбовцям, які проходять військову службу за контрактом, військовослужбовцям військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та резервістам - на підставі відомостей арматурних карток.

Відповідно до абзацу 3 пункту 15 розділу І Інструкції №475, закупівельна вартість речового майна, що використовується для нарахування грошової компенсації, доводиться ВРЗ до військових частин на початку року.

Виходячи з наведеного, Інструкцією №475 передбачений облік речовою службою частини особистого майна військовослужбовця. Відповідач свідомо порушує право позивача на виплату грошової компенсації у відповідності до Закону №2011-ХІІ.

З огляду на наведене, відновленням порушеного права позивача є зобов`язання відповідача видати довідку про вартість неотриманого речового майна, що належить до видачі з зазначенням закупівельної вартості такого майна станом на 01 січня 2025 року та виплатити грошову компенсацію за належне, але неотримане речове майно протягом служби в повному обсязі без застосування пропорції часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна, до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу за цінами предметів обмундирування, станом на 01.01.2025, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16 березня 2016 року №178.

Відповідно до частин першої, другої статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам відповідач як суб`єкт владних повноважень позовні вимоги не спростував.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (частина 1 статті143 КАС України). Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір» з відповідача судові витрати у відповідності до статті 139 КАС України не стягуються.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Військову частину НОМЕР_2 Національної гвардії України щодо невидачі ОСОБА_1 довідки про вартість неотриманого речового майна, що належить до видачі із зазначенням закупівельної вартості такого майна станом на 01 січня 2025 року.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 Національної гвардії України видати довідку про вартість речового майна, що належить до видачі ОСОБА_1 на момент його виключення зі списків особового складу із зазначенням закупівельної вартості такого майна станом на 01 січня 2025 року.

Визнати протиправною бездіяльність Військову частину НОМЕР_2 Національної гвардії України щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за належне, але неотримане речове майно протягом служби в повному обсязі без застосування пропорції часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу за цінами предметів обмундирування, станом на 01.01.2025.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 Національної гвардії України нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за належне, але неотримане речове майно протягом служби в повному обсязі без застосування пропорції часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна, до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу за цінами предметів обмундирування, станом на 01.01.2025 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16 березня 2016 року №178.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 11.07.2025.

Суддя Ю.В. Калашник