Справа № 160/8617/25
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2025-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 липня 2025 рокуСправа №160/8617/25
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кальника В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:
24 березня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області, в якій просить суд:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області призначити пенсію ОСОБА_1 згідно ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсію незалежно від віку на пільгових умовах з 01.04.2024.
Ухвалою від 28.03.2025 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху.
Ухвалою від 07.04.2025 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.
Ухвалою від 06.06.2025 року продовжено процесуальний строк розгляду справи на тридцять днів.
31.03.1999 18.07.1999 учень підземного лаборанта - радіометриста зайнятий повний робочий день на підземних роботах в шахті по видобутку руди шахти «Октябрська»(шахти «Покровська») «Криворізький державний залізорудний комбінат» 3 місяці 19 днів;
19.07.1999 23.11.1999 підземний лаборант - радіометрист зайнятий повний робочий день на підземних роботах в шахті по видобутку руди «Октябрська» (шахти «Покровська») «Криворізький державний залізорудний комбінат» 4 місяці 5 днів;
24.11.1999 08.02.2000 підземний учень підземного дорожньо- шляховий робітник зайнятий повний робочий день на підземних роботах в шахті по видобутку руди «Октябрська» (шахти «Покровська») «Криворізький державний залізорудний комбінат» 2 місяці 16 днів;
09.02.2000 01.04.2024 підземий дорожньо- шляховий робітник зайнятий повний робочий день на підземних роботах шахти «Октябрська» (перейменовано на «Покровська») АТ «Кривбасзалізрудком» 24 роки 1 місяць 24 дні.
Таким чином, позивач працював в тому числі на посадах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці. Пільговий стаж за Списком №1 станом на день звернення (01.04.2024) до ПФУ вже становив 25 років 1 місяці 3дні.
Позивачем до матеріалів справи долучено довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 357 від 31.05.2024, виданої АТ «Кривбасзалізрудком».
Згідно вказаної довідки, позивач, зокрема, з 31.03.1999 по 23.11.1999 працював повний робочий день на підземних роботах по видобутку руди в шахтах «Октябрська» та «Покровська» на посаді учня лаборанта-радіометриста, лаборанта радіометриста, що передбачена Списком № 1, розділ І, підрозділ 1, пункт «а», позиція 1010100а Постанова КМУ від 11.03.1994 №162.
«Атестація робочих місць за умовами праці» наказ по підприємству від 12.01.1995 № 48.
Підстава видачі довідки особова картка, наказ про прийняття на роботу від 14.04.1999 № 16-к. В зазначених періодах не було: простоїв підприємства, інших неявок на роботу.
Довідка містить посилання на підстави її видачі, підписана уповноваженими особами, містить печатку підприємства та всі необхідні реквізити. Крім того, довідка містить конкретні відомості, визначені Порядком №637, а саме про періоди роботи позивача, посаду, характер виконуваної роботи, розділ, підрозділ, пункт, найменування списку, до яких включається цей період роботи, первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Посада лаборанта радіометриста підземного, передбачена Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року №162, який був чинний у період роботи позивача за професією «лаборант-радіометрист».
Питання призначення пенсій на пільгових умовах згідно зі Списком №1 деталізоване у Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 (далі - Порядок №383).
Пунктом 3 Порядку №383 встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.
Пунктом 10 Порядку №383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 №637.
Слід зазначити, що розділом 1 "Гірничі роботи" Списку № 1 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, роботи в яких надає право на пенсію на пільгових удовах і у пільгових розмірах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162, передбачено всі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах.
Розділом І "Гірничі роботи" Списку № 1 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, роботи в яких надає право на пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36, передбачено всі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах.
Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , 01.04.2024 року звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області №36 від 25.04.2024 року позивачу відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту 3 ст. 114 Закону України №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.09.2024 року у справі № 160/18284/24, зокрема, адміністративний позов ОСОБА_1 до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії було задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про відмову у призначенні пенсії №36 від 25.04.2024 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи за Списком №1 період роботи з 31.03.1999 по 23.11.1999 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії на пільгових умова від 01.04.2024 року, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

На виконання рішення суду від 16.09.2024 року, заяву позивача від 01.04.2024 року про призначення пенсії було розглянуто повторно. Проте, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 20.12.2024 року № 36 було відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Підставами для відмови зазначено відсутність необхідного пільгового стажу (25 років) та відсутність у резолютивній частині рішення суду від 16.09.2024 року зобов`язань щодо призначення пенсії.

Не погодившись з рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 20.12.2024 № 36 щодо відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає про таке.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до пункту 6 статті 92 Конституції України, виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058-ІV), який розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Цей Закон також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Статтею 8 Закону № 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону №1058-IV, в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з частиною першою статті 24 Закону № 1058-ІV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

При цьому, згідно з ч.1 ст.56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Так, згідно з абзацом першим частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Суд зазначає, що у мотивувальній частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.09.2024 №160/18284/24 судом встановлено, що посада лаборанта-радіометриста підземного передбачена Списком №1, затвердженим Постановою КМУ від 11.03.1994 №162. Також суд встановив, що непідтвердження періоду роботи атестацією робочих місць не може бути підставою для незарахування пільгового стажу, оскільки відповідальність за це лежить на підприємстві, а не на працівнику, а відтак судом було зараховано до пільгового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 31.03.1999 по 23.11.1999.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Встановлення невідповідності діяльності суб`єкта владних повноважень хоча б одному із зазначених критеріїв для оцінювання його рішень, дій та бездіяльності може бути підставою для задоволення адміністративного позову.

Як зазначено судом вище, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.09.2024 року у справі № 160/18284/24, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи за Списком №1 період роботи з 31.03.1999 по 23.11.1999 року та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії на пільгових умова від 01.04.2024 року, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

На виконання рішення суду від 16.09.2024 року, заяву позивача від 01.04.2024 року про призначення пенсії було розглянуто повторно. Проте, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 20.12.2024 року № 36 було відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Підставами для відмови зазначено відсутність необхідного пільгового стажу (25 років) та відсутність у резолютивній частині рішення суду від 16.09.2024 року зобов`язань щодо призначення пенсії.

Відповідач, ГУ ПФУ в Херсонській області, у своєму відзиві зазначає, що період роботи позивача з 31.03.1999 по 23.11.1999 як учня лаборанта-радіометриста та лаборанта-радіометриста не передбачається Постановою № 202, хоча й був зарахований до пільгового стажу на виконання попереднього судового рішення. Водночас, сам відповідач у своєму рішенні від 20.12.2024 № 36 вказує, що пільговий стаж ОСОБА_1 за Списком №1 складає 25 років 2 дні.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що ОСОБА_1 має пільговий стаж роботи за Списком №1 більше 25 років станом на 01.04.2024, що підтверджується довідкою АТ «Кривбасзалізрудком» №357 від 31.05.2024 та рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.09.2024 у справі №160/18284/24. Цей стаж відповідає вимогам частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» для призначення пенсії незалежно від віку. Суд зазначає, що посада лаборанта-радіометриста підземного передбачається Списком №1, і непідтвердження періоду роботи атестацією робочих місць не може бути підставою для незарахування пільгового стажу, оскільки відповідальність за це лежить на підприємстві, а не на працівнику.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 20.12.2024 року № 36 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки воно прийняте без урахування всіх обставин, встановлених попереднім судовим рішенням.

Суд зазначає, що згідно з ч.1 ст.45 Закону №1058-IV, пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків:

1) пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Пенсія за віком, що призначається автоматично (без звернення особи), - з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, крім випадків відсутності в системі персоніфікованого обліку відомостей про страховий стаж застрахованої особи, необхідний для призначення пенсії за віком при досягненні пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону. У разі якщо документи про страховий стаж не подані протягом трьох місяців з дня досягнення застрахованою особою пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, вважається, що застрахована особа виявила бажання одержувати пенсію з більш пізнього віку.

При відстрочці часу призначення пенсії за віком пенсія з урахуванням положень статті 29 цього Закону призначається за заявою пенсіонера з дня, що настає за останнім днем місяця, в якому набуто повний місяць страхового стажу (у тому числі сумарно) для відстрочки часу виходу на пенсію, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з такого дня.

Аналізуючи вказані норми чинного законодавства, суд зазначає, що за загальним правилом, закріпленим у п.1 ч.1 ст.45 Закону №1058-IV, пенсія призначається з дня звернення за пенсією.

Відповідно до п.1.8. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного Фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (у редакції станом на час звернення позивача за призначенням пенсії), днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви. Якщо заява про призначення пенсії подається через вебпортал днем звернення за призначенням пенсії вважається дата реєстрації на вебпорталі заяви разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів). Якщо заява пересилається поштою (крім випадків призначення (поновлення) пенсій), днем звернення за пенсією вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Так, заява позивача про призначення пенсії, яка міститься в матеріалах пенсійної справи свідчить про те, що вона подана позивачем 01.04.2024 року, що не заперечується Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області.

З огляду на все викладене вище, а також ураховуючи норми ч.1 ст.45 Закону №1058-IV, суд приходить до висновку про те, що позивач має право на призначення пенсії з дати звернення, а саме з 01.04.2024 року.

Частиною 1 статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно з частиною 2 статті 5 КАС України, захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім цього, суд ураховує позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 23.12.2021 у справі №480/4737/19, в якій сформульовано висновок, відповідно до якого ефективний спосіб захисту прав та інтересів особи в адміністративному суді має відповідати таким вимогам: забезпечувати максимально дієве поновлення порушених прав за існуючого законодавчого регулювання; бути адекватним фактичним обставинам справи; не суперечити суті позовних вимог, визначених особою, що звернулася до суду; узгоджуватися повною мірою з обов`язком суб`єкта владних повноважень діяти виключно у межах, порядку та способу, передбаченого законом.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що ефективним способом захисту прав позивача є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області призначити пенсію ОСОБА_1 відповідно до ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» незалежно від віку на пільгових умовах з 01.04.2024 року.

Суд зазначає, що такий спосіб захисту прав позивача буде свідчити про те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Щодо позовних вимог про призначення пенсії з урахуванням Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», суд зазначає наступне.

Визначення престижності шахтарської праці, надання додаткових гарантій у виплаті та підвищенні заробітної плати і розв`язанні соціально-побутових проблем шахтарів визначає Закон України «Про підвищення престижності шахтарської праці» №345-VI, прийнятий 2 вересня 2008 року.

Відповідно до статті 1 Закону №345-VI, дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Згідно абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003, мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Статтею 8 Закону №345-VI визначено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Суд зазначає, що питання врахування ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» є діями, які пенсійний орган зобов`язаний вчинити за наявності відповідних підстав при призначенні пенсії.

Частиною 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з вимогами частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Отже, особа має право звернутись до адміністративного суду з позовом у разі, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача (суб`єкта владних повноважень) порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. При цьому, обставини дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів має довести належними та допустимими доказами саме позивач. Задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин.

Так, відповідно до матеріалів справи, пенсія позивачу ще не призначалась, а право позивача на врахуванні при призначенні пенсії Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» на час розгляду справи не є порушеним, а відтак є таким, що спрямоване на майбутнє.

Таким чином, в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України права, свободи та інтереси осіб підлягають захисту у разі встановленням судом факту їх порушення, а отже, такі вимоги позивача, є передчасними.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

З огляду на встановлені обставини справи, наведені положення чинного законодавства, суд приходить висновку, що позовні вимоги у цій справі є такими, що підлягають задоволенню частково.

Відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 968,80 грн.

Враховуючи викладене та задоволення адміністративного позову в основній частині вимог, сплачений позивачем судовий збір за подачу позову до суду в сумі 968,80 грн., підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії від 20.12.2024 № 36.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області призначити пенсію ОСОБА_1 відповідно до ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» незалежно від віку на пільгових умовах з 01.04.2024.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 968,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Кальник