Справа № 120/14861/24
Суддя: Томчук Андрій Валерійович
Дата ухвалення: 2025-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

15 липня 2025 р. Справа № 120/14861/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Томчука А.В., розглянувши письмово в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування висновку та наказів, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся в суд із позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідач 1), Військової частини НОМЕР_1 (далі - В/ч НОМЕР_1 , відповідач 2) про визнання протиправними та скасування висновку та наказів, зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування заявлених вимог представник позивача вказує, що 29.10.2024 автомобіль ОСОБА_1 було зупинено на одному із блокпостів. В подальшому після нетривалого перебування у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 позивача повідомили, що згідно висновку ВЛК за результатами медичного огляду (який позивач в дійсності не проходив) його визнано придатним до військової служби за призовом під час мобілізації та одразу прийнято наказ про призов ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації на особливий період. Крім того, наказом командира Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 зараховано до особового складу військової частини.

Наголошуючи на протиправності проведеної відносно нього мобілізаційної процедури, вважаючи свої права грубо порушеними суб`єктами владних повноважень, позивач звернувся до суду із вимогами:

- визнати протиправним і скасувати висновок військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_4 , яким встановлено ступінь придатності до військової служби ОСОБА_1 ;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_5 повторно провести медичний огляд позивача та прийняти відповідне рішення щодо визначення ступеня придатності до військової служби ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним і скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 в частині призову ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації на особливий період;

- визнати протиправним і скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 в частині зарахування ОСОБА_1 до особового складу військової частини;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 виключити позивача зі списків особового складу військової частини.

Ухвалою від 14.11.2024 суддя відмовив у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову у справі № 120/14861/24.

Ухвалою від 20.11.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено її розгляд здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в порядку визначеному статтею 262 КАС України. Встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи. Цією ж ухвалою суд витребував у відповідачів додаткові докази.

11.12.2024 на адресу суду від ІНФОРМАЦІЯ_3 надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача 1 заперечив щодо задоволення вимог ОСОБА_1 та, посилаючись на норми Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затверджене наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402, вказав, що у відповідності до абз. 3 п. 3.3 глави 3 розділу І Положення № 402 скарги на дії (бездіяльність) чи постанови ВЛК районних (міських) ТЦК та СП подаються за підпорядкованістю до ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , обласних ТЦК та СП, ТЦК та СП АРК. Оскарженню у судовому порядку за приписами п. 2.4.10 розділу І Положення № 402 підлягають тільки постанови ВЛК регіонів та постанови ЦВЛК.

Щодо мотивації позивача в частині неповного та без всебічної індивідуальної оцінки медичного огляду, то відповідач, посилаючись на висновки ВС наведені по справі № 806/526/16, зазначає, що у межах адміністративного процесу суд не вправі надавати оцінку професійним діям конкретних лікарів-членів ВЛК при застосуванні ними відповідних методів огляду позивача, дослідження медичної документації тощо.

10.12.2024 через систему "Електронний суд" представник позивача подала відповідь на відзив ІНФОРМАЦІЯ_3 в якій просить задовольнити заявлені вимоги, звертаючи увагу суду на невідповідність поданого відповідачем відзиву вимогам статті 44 КАС України в частині направлення такого листом без опису вкладення. Крім того зазначає, що стороною позивача не ставиться питання перегляду встановленого позивачу медичного діагнозу, натомість позивач стверджує, що відносно нього були допущені грубі порушення процедури проведення медичного огляду військово-лікарською комісією та прийняття висновку ВЛК, що свідчить про протиправність такого висновку.

Також представник позивача наголошує, що додана до відзиву копія Довідки ВЛК від 30.10.2024 не містить підпису позивача у графі «Відмітка про ознайомлення з постановою ВЛК», також відсутні будь-які відмітки про отримання позивачем примірника такої Довідки, як того вимагають норми Положення № 402 що ще раз підтверджує той факт, що з вказаним висновком ВЛК позивач ознайомлений не був, його копію не отримував, що є ще одним порушенням процедури прийняття висновку ВЛК та тягне за собою визнання протиправним та скасування такого висновку

Також, позивач у позовній заяві стверджує, що відносно нього не були проведені передбачені законом медичні дослідження, а саме не було взято аналіз крові, загальний аналіз сечі, не проводилось рентгенологічне дослідження органів грудної клітки (флюрографія), тощо. Однак, відповідачем до відзиву на позовну заяву не було надано копій медичної документації, лікарських висновків, медичних досліджень стану здоров`я позивача, на підставі яких лікарі ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_8 прийняли Довідку від 30.10.2024 про ступінь придатності ОСОБА_1 до військової служби, які б могли підтвердити чи спростувати вищенаведені твердження позивача.

Ухвалою від 18.12.2024 суд частково задовольнив клопотання представника Військової частини НОМЕР_1 та поновити Військовій частині НОМЕР_1 строк на подання доказів на виконання вимог ухвали від 20.11.2024 у справі № 120/14861/24. Цією ж ухвалою суд відмовив у задоволенні клопотання представника позивача про застосування до відповідачів у справі № 120/14861/24 заходів процесуального примусу у вигляді штрафу.

Ухвалою від 18.12.2024 суд витребував у сторони відповідача 1 додаткові докази.

23.12.2024 ІНФОРМАЦІЯ_2 на виконання вимог ухвали від 18.12.2024 надав суду копії картки обстеження та медичного огляду ОСОБА_1 , копію направлення на ВЛК, копію аналізу крові позивача, копію висновку лікаря-травматолога від 30.10.2024, копію результату аналізу № 3742.

24.12.2024 представник позивача звернулась до суду із клопотанням про повторне витребування у Військової частини НОМЕР_1 копії наказу про зарахування ОСОБА_1 до особового складу військової частини.

Ухвалою від 02.01.2025 суд залишив без задоволення клопотання представника позивача про витребування доказів.

22.01.2025 представник позивача звернулась до суду із клопотанням про витребування у КНП "Хмільницька центральна лікарня" Хмільницької міської ради інформацію про те, чи проводилось у КНП «Хмільницька центральна лікарня» протягом 30 та 31 жовтня 2024 року рентгенографія колінних суглобів ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 ; копію аркуша відповідного журналу, в якому зареєстровано проведення рентгенографії колінних суглобів ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_9 , (з приховуванням інформації щодо інших осіб); інформацію про те, чи проводилось у КНП «Хмільницька центральна лікарня» протягом 30 та 31 жовтня 2024 року флюрографія органів грудної клітки ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_9 ; копію аркуша відповідного журналу, в якому зареєстровано проведення флюрографії органів грудної клітки ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_9 (з приховуванням інформації щодо інших осіб).

Ухвалою від 27.01.2025 суд відмовив у задоволенні клопотання представника позивача про витребування доказів у справі № 120/14861/24.

04.02.2025 через систему "Електронний суд" представник позивача подала додаткові пояснення.

Вирішуючи питання про можливість їх прийняття до розгляду суд зазначає, що згідно з частною 2 статті 159 КАС України заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Отже, подання стороною додаткових письмових пояснень нормами процесуального права не передбачено.

Винятком є положення частини 5 статті 159 КАС України, відповідно до яких суд може дозволити учаснику справи подати додаткові пояснення щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи, якщо визнає це необхідним.

Тобто додаткові письмові пояснення в адміністративному процесі можуть надаватися стороною лише за ініціативою суду та лише щодо окремого питання.

Водночас вказаних обов`язкових умов представник позивача не дотримався та подав суду додаткові письмові пояснення з власної ініціативи.

Відтак суд доходить висновку про неможливість прийняття до розгляду таких письмових пояснень та їх врахування під час ухвалення рішення у справі. В іншому разі це порушуватиме принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом.

У строк встановлений судом, відповідач 2 відзиву на адресу суду не направив, хоча в матеріалах справи наявні докази своєчасного отримання ухвали та позовної заяви з додатками.

В силу частини 6 статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Позаштатною постійно-діючою Військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_1 здійснювалось обстеження та медичний огляд ОСОБА_1 з метою визначення придатності до військової служби під час мобілізації.

За результатами медичного огляду позивача визнано придатним до військової служби, про що видано постанову, яка оформлена Довідкою військово-лікарської комісії від 30.10.2024 № 202/3984. Згідно з вказаною довідкою діагноз позивача: двобічний гонартроз І ст. з незначним порушенням функції. Короткозорість. На підставі статті 61в графи ІІ розкладу хвороб, графи - ТДВ - Придатний до військової служби.

Надалі, наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 31.10.2024 № 864/ДСК ОСОБА_1 призвано та направлено 31.10.2024 до Військової частини НОМЕР_1 для проходження військової служби за мобілізацією.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 31.10.2024 № 336 ОСОБА_1 з 31.10.2024 зараховано на всі види забезпечення до списків військової частини.

Не погоджуючись із постановою Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_4 про ступінь придатності до військової служби, оформлену Довідкою 30.10.2024 № 202/3984, наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 31.10.2024 № 864/ДСК в частині призову та направлення ОСОБА_1 для проходження військової служби під час мобілізації до Військової частини НОМЕР_1 , наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 31.10.2024 № 336 про зарахування до списків військової частини, вказуючи, що процедура призову на військову службу є порушеною, оскільки відповідач 1 не дотримався порядку медичного огляду позивача при проходженні таким ВЛК, а позивач таку особисто не проходив, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить із наступного.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також засади проходження в Україні військової служби передбачені Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-ХІІ).

Відповідно до частини першої статті 1 Закону № 2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Згідно із частиною другою статті 1 Закону № 2232-ХІІ військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Частиною третьою статті 1 Закону № 2232-ХІІ передбачено, що військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

За змістом частини п`ятої статті 1 Закону № 2232-ХІІ від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом.

Відповідно до частини дев`ятої статті 1 Закону № 2232 щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають взяттю на військовий облік; призовники - особи, які взяті на військовий облік; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

Згідно з частиною десятою статті 1 Закону № 2232-ХІІ громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема, проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно.

Частиною другою статті 2 Закону № 2232-ХІІ визначено, що проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом), за направленням або за призовом; іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах у Збройних Силах України, Державній спеціальній службі транспорту та Національній гвардії України.

Відповідно до частини 13 статті 2 Закону № 2232-ХІІ громадяни України, які перебувають на військовому обліку, направляються для підготовки до військової служби, особи, які призиваються, направляються або приймаються на військову службу, приймаються на службу у військовому резерві, та військовозобов`язані, призначені для комплектування посад за відповідними військово-обліковими спеціальностями та іншими спеціальностями в Службі безпеки України під час проведення мобілізації, проходять обов`язковий медичний огляд, крім випадків, передбачених цим Законом. Порядок проведення медичного огляду затверджується відповідно Міністерством оборони України, центральними органами виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють керівництво військовими формуваннями, Службою безпеки України, Службою зовнішньої розвідки України за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я. Перелік військово-облікових спеціальностей затверджується Міністерством оборони України, а інших спеціальностей в Службі безпеки України - Головою Служби безпеки України.

Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402 затверджене Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі - Положення № 402, в редакції чинній на дату виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пункту 1.2 розділу І Положення № 402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Військово-лікарська експертиза - це:

медичний огляд призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти та закладах фахової передвищої військової освіти (далі - ВВНЗ), ліцеїстів військових (військово-морських, військово-спортивних) ліцеїв (далі - ліцеїсти); осіб, звільнених з військової служби;

визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ;

встановлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, осіб, звільнених з військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв), які призвели до смерті військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби.

Пунктом 2.1 розділу І Положення № 402 передбачено, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).

Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії.

Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.

Відповідно до пункту 2.2 розділу І Положення № 402 штатні ВЛК є військово-медичними установами. Вони мають гербову печатку, кутовий штамп та утримуються за окремим штатом.

До штатних ВЛК належать: Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК); ВЛК регіону.

Згідно із положеннями підпункту 2.5.1 пункту 2.5 розділу І Положення № 402 до позаштатних постійно діючих ВЛК (ЛЛК) належать: госпітальні ВЛК; гарнізонні ВЛК; ЛЛК; ВЛК Десантно-штурмових військ; ІНФОРМАЦІЯ_10 ; ВЛК Сухопутних військ Збройних Сил України; ВЛК Сил спеціальних операцій Збройних Сил України; ВЛК інших закладів охорони здоров`я комунальної або державної форми власності.

ЦВЛК має право розглядати, переглядати, скасовувати, відміняти, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК (лікарсько-льотної комісії (далі - ЛЛК)) Збройних Сил України (абз. 15 п.п. 2.3.4 п. 2.3 розділу I Положення № 402).

Відповідно до підпункту 2.4.4 пункту 2.4 розділу І Положення № 402 на ВЛК регіону покладаються обов`язки, зокрема, з організації військово-лікарської експертизи, керівництва підпорядкованими ВЛК, контролю за їхньою роботою та надання їм методичної і практичної допомоги в зоні відповідальності; розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи.

Постанова ВЛК регіонів може бути оскаржена у ЦВЛК або у судовому порядку (п. 2.4.10. розділу І Положення № 402).

Разом з тим, згідно із пунктами 3.3. та 3.4 глави 3 розділу І Положення № 402 скарги на дії (бездіяльність) чи постанови позаштатних ВЛК подаються до штатних ВЛК згідно з адміністративно-територіальними зонами відповідальності, наведеними у додатку 2 до наказу Міністерства оборони України від 16 листопада 2016 року № 608 «Про затвердження адміністративно-територіальних зон відповідальності закладів охорони здоров`я Збройних Сил України за організацію медичного забезпечення».

Штатні ВЛК перевіряють відповідність прийнятих позаштатними ВЛК постанов встановленому діагнозу та вимогам цього Положення, на підставі доданих до звернення оригіналів медичних документів або належним чином завірених їх копій, а також наявних медичних записів та висновків у відповідних реєстрах електронної системи охорони здоров`я.

Скарги на дії (бездіяльність) чи постанови ВЛК районних (міських) ТЦК та СП подаються за підпорядкованістю до ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , обласних ТЦК та СП, ТЦК та СП Автономної Республіки Крим. У разі незгоди громадянина з рішенням ВЛК при районному (міському) ТЦК та СП на підставі його заяви громадянин направляється для проходження ВЛК при обласному (Київському та Севастопольському міських) ТЦК та СП.

Дії (бездіяльність), рішення, постанови, прийняті ВЛК обласних (Київського міського, ІНФОРМАЦІЯ_7 , ТЦК та СП Автономної Республіки Крим, оскаржуються в штатних ВЛК або у судовому порядку.

Дії (бездіяльність), рішення, прийняті за результатами розгляду звернень ВЛК регіону, оскаржуються в ЦВЛК.

У разі визнання штатною ВЛК заяви чи скарги щодо перегляду (відміни, скасування) постанови ВЛК обґрунтованою, ВЛК штатної ВЛК переглядає оскаржувану постанову ВЛК або приймає рішення про направлення на контрольне обстеження та медичний огляд ВЛК.

Таке рішення є обов`язковим до виконання та має бути реалізовано не пізніше ніж в місячний строк з дати прийняття.

Водночас за приписами п. 3.8 Положення № 402 постанови ВЛК ТЦК та СП щодо військовозобов`язаних приймаються згідно з главою 20 цього розділу.

Постанова ВЛК ТЦК та СП про ступінь придатності військовозобов`язаного до військової служби, прийнята в облікових цілях в мирний час, дійсна протягом п`яти років з дня закінчення медичного огляду.

Постанова ВЛК районних, міських ТЦК та СП про ступінь придатності військовозобов`язаного до військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період дійсна протягом одного року з дня закінчення медичного огляду.

Якщо в стані здоров`я військовозобов`язаного, за його зверненням або висновками лікарів закладу охорони здоров`я виникли зміни, то за направленням керівника ТЦК та СП проводиться повторний медичний огляд з метою визначення ступеня придатності до військової служби.

Під час дії особливого періоду постанови ВЛК районних, міських ТЦК та СП про непридатність до військової служби військовозобов`язаних оформлюються свідоцтвами про хворобу (додаток 11 до цього Положення) у трьох примірниках, які не пізніше десятиденного строку з дня закінчення медичного огляду та перевірки ВЛК обласних (Київського та Севастопольського міських) ТЦК та СП, направляються на затвердження до штатних ВЛК згідно адміністративно-територіальної зони відповідальності за проведення військово-лікарської експертизи.

Інші постанови ВЛК районних, міських ТЦК та СП, на особливий період оформлюються довідкою військово-лікарської комісії (додаток 4 до цього Положення) у трьох примірниках.

Постанови ВЛК ТЦК та СП у формулюванні «Тимчасово непридатний до військової служби (вказати дату повторного огляду)» не пізніше п`ятиденного строку з дня закінчення медичного огляду, направляються з метою контролю до ВЛК обласних ( ІНФОРМАЦІЯ_11 .

Копія довідки ВЛК з підписом про ознайомлення та датою видається особі, яка пройшла медичний огляд.

У разі коли лікарям ВЛК ТЦК та СП важко остаточно визначити стан здоров`я військовозобов`язаного, він направляється лікарем - членом ВЛК на амбулаторне або стаціонарне обстеження з подальшим оглядом ВЛК ТЦК та СП, з унесенням відповідного запису про направлення до ЕСОЗ. Після проведення обстеження складається Акт дослідження стану здоров`я (додаток 10), який підписується керівником закладу охорони здоров`я (установи). Акт подається до ВЛК ТЦК та СП на розгляд. Якщо обстеження проводилось у закладі охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України, то огляд проводиться госпітальною (гарнізонною) ВЛК (п. 3.11 Положення № 402).

Таким чином, із наведених вище норм Положення № 402 слідує, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються штатні та позаштатні військово-лікарські комісії, які проводять медичний огляд осіб, передбачених п. 1.2 розділу І Положення № 402, зокрема, з метою визначення ступеня придатності до військової служб, за результатами якого приймають постанови, що оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання ВЛК. До штатних ВЛК належать, зокрема, ВЛК регіону, до повноважень яких належить розгляд скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи. ВЛК регіону також мають право оглядати військовослужбовців, скасовувати постанови підпорядкованих ВЛК та направляти військових на контрольний медичний огляд, а також за їх рішенням може бути проведений повторний або контрольний медичний огляд. Постанови регіональних ВЛК можуть бути оскаржені до ЦВЛК або до суду.

Пунктом 1.1 розділу ІІ Положення № 402 передбачено, що медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону (далі - інші військові формування), у мирний час та під час дії особливого періоду. При встановленні діагнозу насамперед враховуються результати фізикального обстеження та спеціальних досліджень. Якщо дані попередньої медичної документації не співпадають з результатами актуального обстеження, проводиться спільний огляд (консиліум) за участі провідних (головних) медичних фахівців, під час якого може прийматись рішення про неврахування контраверсійних результатів попередніх досліджень (документів, виписок, заключень тощо) та госпіталізацій при винесенні експертного рішення.

Медичний огляд проводиться ВЛК з метою визначення придатності, зокрема, до військової служби до військової служби призовників, військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти).

Відповідно до пункту 1.2 розділу ІІ Положення № 402 постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб) (додаток 1), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб (додаток 2) та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі - ТДВ) (додаток 3).

Розклад хвороб розроблений відповідно до вимог Міжнародної статистичної класифікації хвороб та споріднених проблем охорони здоров`я 10-го перегляду (далі - МКХ-10).

Згідно з пунктом 1.4 розділу ІІ Положення № 402 медичний огляд громадян, зазначених у пункті 1.2 розділу I цього Положення та допризовників, проводиться в порядку, визначеному таблицею.

Як встановлено судом, 30.10.2024 проведений медичний огляд ОСОБА_1 позаштатною військово-лікарською комісією, результати якого оформлені постановою у формі Довідки від 30.10.2024 № 202/3984 із висновками про придатність позивача до військової служби.

Позивач вважає протиправною постанову військово-лікарської комісії від 30.10.2024 № 202/3984, посилаючись на недотримання Військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_4 процедури проведення огляду відповідно до Положення № 402 та вказуючи що відповідні медичні обстеження відносно позивача взагалі не проводились.

Оцінюючи зазначені доводи позивача про протиправність постанови, оформленої Довідкою від 30.10.2024 № 202/3984, суд враховує наступне.

Так, суд встановив, що Військово-лікарська комісія при ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка проводила медичний огляд позивача, результати якого оформлені постановою у формі довідки є позаштатною ВЛК, підпорядкованою ВЛК регіону.

Суд зауважує, що Положення № 402 не передбачає право особи, що проходила медичний огляд, оскаржувати постанови позаштатних ВЛК у судовому порядку.

Згідно із нормами Положення № 402, у разі непогодження із постановами позаштатних ВЛК, особа має право звернутися до ВЛК вищого рівня із скаргою на дії чи рішення ВЛК.

У свою чергу, ВЛК регіону мають право скасовувати постанови підпорядкованих ВЛК та направляти військових на контрольний медичний огляд, а також за їх рішенням може бути проведений повторний або контрольний медичний огляд.

Оскарженню у судовому порядку, за приписами пункту 2.4.10. розділу І Положення №402 підлягають тільки постанови ВЛК регіонів та постанови ЦВЛК.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач не звертався зі скаргою про протиправність дій/бездіяльності членів позаштатної ВЛК при проведенні медичного огляду ні до ВЛК регіону, ні до ЦВЛК та проханням провести повторний медичний огляд із дотримання вимог Положення № 402.

Тобто, позивач не скористався своїм правом на проведення повторного медичного огляду з метою визначення придатності його до військової служби.

Верховний Суд у постанові від 13 червня 2018 року у справі № 806/526/16 зауважив, що у межах адміністративного процесу суд не вправі надавати оцінку професійним діям конкретних лікарів-членів ВЛК при застосуванні ними відповідних методів огляду позивача, дослідження медичної документації, визначенні діагнозів та відповідності їх конкретній статті Розкладу хвороб, оскільки це потребує спеціальних знань у медичній галузі.

Згідно висновків Верховного Суду у постанові від 12 червня 2020 року у справі №810/5009/18, надання оцінки діагнозу позивача на предмет того, чи підпадає він під дію статей Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступень придатності до військової служби, виходить за межі судового розгляду.

Беручи до уваги ті обставини, що перевірка рішень позаштатних ВЛК на предмет того, чи дотримані всі умови та критерії, передбачені Положенням № 402 при проведенні медичного огляду, належить до функцій ВЛК регіону чи ЦВЛК, а остаточного рішення, яке підлягає судовому оскарженню, з приводу придатності позивача до військової служби ВЛК регіону чи ЦВЛК не приймали, суд дійшов висновку про недотримання позивачем вимог Положення № 402 щодо процедури оскарження результатів медичного огляду, що є підставою для відмови у задоволенні позову в частині визнання протиправною та скасування постанови Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_4 про ступінь придатності до військової служби, оформленої довідкою від 30.10.2024 № 202/3984.

Аналогічних висновків дійшов Сьомий апеляційний адміністративний суд у постановах від 13 травня 2024 року № 240/25010/23 та від 12 грудня 2024 року № 560/7864/24.

Надаючи оцінку доводам позивача відносно того, що будь яких медичних обстежень відносно нього не проводилось, суд зауважує, що такі спростовуються наявними матеріалами справи, зокрема копією картки обстеження та медичного огляду ОСОБА_1 , копією аналізу крові ОСОБА_1 копією висновку лікаря травматолога № 3742.

Як вбачається з наданих відповідачем доказів, що під час проходження ВЛК позивачпройшов медичний огляд, який включав огляд терапевтом, хірургом, неврапотологом, оториноларингологом, офтальмологом, дерматовенерологом, психіатром. Також позивачу було проведено флюрографію органів грудної клітинки та електро-кардіограму.

Водночас, зі змісту картки обстеження та медичного огляду позивача вбачається, що при визначенні ступеня придатності позивача ВЛК було враховано наявні у позивача захворювання, передбачені ст. 61В графи ІІ Розкладу хвороб.

Інші доводи позовної заяви відносно відсутності особистого підпису позивача на оскаржуваній Довідці не спростовують докази, досліджені та перевірені судом та не дають суду підстав для постановлення висновків про протиправність постанови ВЛК, оформленою Довідкою від 30.10.2024 № 202/3984, оскільки відсутність особистого підпису військовозобов`язаного може бути зумовлена рядом суб`єктивних причин, як то незгодою з призовом на військову службу, негативним ставленням до такого призову, тощо.

Стосовно позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 31.10.2024 № 864/ДСК в частині призову та направлення ОСОБА_1 для проходження військової служби під час мобілізації до Військової частини НОМЕР_1 , наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 31.10.2024 № 336 про зарахування до списків військової частини, то суд зазначає, що такі накази прийнято за наслідками проведеного Військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_4 медичного огляду ОСОБА_1 , з висновками про придатність останнього до військової служби.

Отже, вимоги про визнання протиправним та скасування наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 31.10.2024 № 864/ДСК в частині призову та направлення ОСОБА_1 для проходження військової служби під час мобілізації до Військової частини НОМЕР_1 , наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 31.10.2024 № 336 про зарахування до списків військової частини є похідними та безпосередньо залежать від задоволення судом вимоги про визнання протиправною та скасування постанови, оформленої довідкою від 30.10.2024 року № 30.10.2024 № 202/3984 про придатність до військової служби.

Крім того, суд враховує висновки Сьомого апеляційного адміністративного суду у постанові від 08 січня 2025 року № 120/8766/24, які полягають в наступному.

Індивідуально-правові акти як результати правозастосування адресовані конкретним особам, тобто є формально обов`язковими для персоніфікованих (чітко визначених) суб`єктів; містять індивідуальні приписи, у яких зафіксовані суб`єктивні права та/чи обов`язки адресатів цих актів; розраховані на врегулювання лише конкретної життєвої ситуації, а тому їх юридична чинність (формальна обов`язковість) вичерпується одноразовою реалізацією. Крім того, такі акти не можуть мати зворотної дії в часі.

В абзаці 4 пункту 1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 23 червня 1997 року № 2-зп у справі № 3/35-313 вказано, що «… за своєю природою ненормативні правові акти, на відміну від нормативних, встановлюють не загальні правила поведінки, а конкретні приписи, звернені до окремого індивіда чи юридичної особи, застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію».

У пункті 5 Рішення Конституційного Суду України від 22 квітня 2008 року № 9-рп/2008 в справі № 1-10/2008 вказано, що при визначенні природи «правового акта індивідуальної дії» правова позиція Конституційного Суду України ґрунтується на тому, що «правові акти ненормативного характеру (індивідуальної дії)» стосуються окремих осіб, «розраховані на персональне (індивідуальне) застосування» і після реалізації вичерпують свою дію.

Отже, оскаржуваний наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 31.10.2024 № 864/ДСК, наказ командира Військової частини НОМЕР_1 від 31.10.2024 № 336, є актом індивідуальної дії, тобто актом одноразового застосування та станом на час вирішення справи такий вичерпав свою дію внаслідок мобілізації позивача, направлення його для проходження військової служби та зарахування до особового складу військової частини.

За вказаних вище обставин, суд вважає, що позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 31.10.2024 № 864/ДСК, наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 31.10.2024 № 336, задоволенню також не підлягають.

Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

У відповідності до положень частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що у разі відмови у задоволені позову судовий збір не відшкодовується.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_5 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 );

Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ).

Повний текст рішення складено та підписано суддею 15.07.2025.

Суддя Томчук Андрій Валерійович