Справа № 200/527/25
Суддя: Черникова А.О.
Дата ухвалення: 2025-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2025 року Справа№200/527/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Черникової А.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 (про стягнення вартості завданої державі шкоди у сумі 51 208,73 грн, -

В С Т А Н О В И В:

Військова частина НОМЕР_1 (далі-позивач) звернулась до Донецького окружного адміністративного суду із позовною заявою до ОСОБА_1 (далі-відповідач) про стягнення вартості завданої державі шкоди у розмірі 51 208,73 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що самовільне залишення відповідачем військової частини НОМЕР_1 внаслідок неповідомлення відповідачем про вибуття його з лікарні йому було безпідставно виплачене грошове забезпечення в розмірі 51 208,73 грн за період з серпня по жовтень 2024 року.

Ухвалою Донецького адміністративного суду від 6 лютого 2025 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвала від 6 лютого 2025 року була відправлена відповідачу на зазначену адресу в позовній заяві: АДРЕСА_1 .

Згідно трекінгу Укрпошти № 808, 22 квітня 2025 року конверт повернуто до суду із відміткою «закінчення встановленого терміну зберігання».

Згідно розпорядження керівника Донецького окружного адміністративного суду№ 89 від 14 травня 2025 року відповідно до підпункту 2.3.44 пункту 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 11.11.2024 № 39 зі змінами та доповненнями, керуючись ч. 9 ст. 31 Кодексу адміністративного судочинства України був здійснений повторний автоматизований розподіл справи № 200/527/25.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 травня 2025 року справу №200/527/25 передано на розгляд судді Донецького окружного адміністративного суду Черникової А.О.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 16 травня 2025 року прийнято адміністративну справу №200/527/25 до провадження. Розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні).

Згідно відповіді № 1378171 від 14.05.2025, 16:19:52 з Єдиного державного демографічного реєстру ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за місцем реєстрації АДРЕСА_2 .

У зв`язку з чим, відповідач повідомлений про розгляд справи з урахуванням положень ст. 130 Кодексу адміністративного судочинства України (далі- КАС України).

Відповідно до ст. 130 КАС України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання.

З метою інформування відповідача про надходження позовної заяви до суду та про його право на подання заяв по суті справи, оголошення про розгляд справи опубліковано на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідач відзив на позовну заяву не подав, а тому суд керуючись нормою ч. 6 ст. 162 КАС України, вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд вважає за необхідне зазначити, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку із військовою агресією російської федерації в Україні введено воєнний стан із 5 год 30 хв 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженими відповідними законами, дія воєнного стану неодноразово продовжувалась та станом на час розгляду справи в Україні продовжує діяти воєнний стан.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Позивач, Військова частина НОМЕР_1 зареєстроване місцезнаходження: АДРЕСА_3 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Відповідач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за місцем реєстрації: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 351 від 08.12.2023 солдата ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_3 ) було зараховано на посаду з 08.12.2023 Номер обслуги 1-го штурмового відділення 2-го штурмового взводу 6-ї штурмової роти 2-го штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 27.04.2024 №120 солдат ОСОБА_1 прибув у район виконання бойових завдань у м. Костянтинівка Донецької області з 27 квітня 2024 року.

Згідно Наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 04.08.2024 № 219, вважати таким, що вибув у лікувальні заклади: У комунальне підприємство «Лікарня № 2 ім. В.П. Павлусенка» м. Житомир з 05.08.2024 солдата ОСОБА_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 24.08.2024 № 239 солдата ОСОБА_1 увільнено від займаних посад та зараховано у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 , у зв`язку із перебуванням на тривалому лікуванні із 24.08.2024.

Згідно Виписки із медичної картки стаціонарного хворого № 9667, ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні у комунальному підприємстві «Лікарня № 2 ім. В.П. Павлусенка» м. Житомир з 05.08.2024 по 15.08.2024.

Відповідно до наказу командира військової частини (з адміністративно-господарської діяльності) від 24.10.2024 № 8474 призначено службове розслідування відносно солдата ОСОБА_1 за фактом неповернення після лікування до розташування підрозділу та відсутності на військовій службі.

Відповідно до Акту службового розслідування від 29.11.2024, військовою частиною НОМЕР_1 було установлено, що солдат ОСОБА_1 , який перебуває у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 та який проходив стаціонарне лікування у комунальному підприємстві «Лікарня № 2 ім. В.П. Павлусенка» м. Житомир з 05.08.2024 по 15.08.2024 після виписки із комунального підприємства «Лікарня № 2 ім. В.П. Павлусенка» м. Житомир, був переведений для подальшого лікування в неврологічне відділення комунального некомерційного підприємства «Чуднівська лікарня» Чуднівської міської ради, звідки був виписаний 27.08.2024, але не прибув до розташування 50-ї резервної роти військової частини НОМЕР_1 , та відсутній на військовій службі з 28.08.2024 без поважних причин та дозволу командирів.

В ході службового розслідування встановлено, що були здійснені переплати грошового забезпечення та премії солдату ОСОБА_1 за період з 28.08.2024 по 30.09.2024 у загальному розмірі 51 208, 73 грн.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 30.11.2024 за №6916 проведено службове розслідування відносно солдата ОСОБА_1 у зв`язку з його неповерненням після лікування до розташування підрозділу та відсутності на військові службі , з метою встановлення та уточнення причин та умов ступеня вини солдата ОСОБА_1 чи вини посадових осіб чи дії та/або бездіяльності, які призвели до даної події, вважати завершеним. За самовільне залишення місяця служби солдата ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності після повернення його до місця служби. Завдані збитки у розмірі 51 208,73 грн віднесені в повному обсязі на рахунок солдата ОСОБА_1 .

Згідно із Довідкою-розрахунком нарахованого та виплаченого грошового забезпечення солдата ОСОБА_1 за період з 28.08.2024 по 31.10.2024, яка видана Військовою частиною НОМЕР_1 від 23.11.2024 №39167, було нараховано грошове забезпечення за серпень (28.08-31.08) - 22 245,53 грн; за вересень (01.09-30.09) 28 963,20 грн: за жовтень (01.10-31.10) 0,00 грн. разом виплата склала: 51 208,73 грн.

У зв`язку з тим, що відповідачем не відшкодовано шкоду в сумі 51 208,73 грн, військова частина НОМЕР_1 звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків врегульовано Законом України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» від 03.10.2019 №160-ІХ (далі - Закон №160-ІХ).

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 1 Закону №160-ІХ пряма дійсна шкода (далі - шкода) - збитки, завдані військовій частині, установі, організації, закладу шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна, погіршення або зниження його цінності, а також витрати на відновлення чи придбання військового та іншого державного майна замість пошкодженого або втраченого, надлишкові виплати під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків. До шкоди не включаються доходи, які могли бути одержані за звичайних обставин, якщо таких збитків не було б завдано.

Відповідно до частин першої четвертої статті 3 Закону №160-ІХ підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність.

Умовами притягнення до матеріальної відповідальності є: 1) наявність шкоди; 2) протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків; 3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою; 4) вина особи в завданні шкоди.

Притягнення особи до матеріальної відповідальності за завдану шкоду не звільняє її від дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності, встановленої законами України.

Відповідно до частин першої п`ятої статті 10 Закону №160-ІХ , відшкодування шкоди, завданої особою, здійснюється на підставі наказу командира (начальника) шляхом стягнення сум завданої шкоди з місячного грошового забезпечення винної особи, крім випадків, передбачених частинами третьою, четвертою та п`ятою цієї статті та частиною першою статті 12 цього Закону.

Відшкодування шкоди, завданої командиром (начальником), здійснюється на підставі наказу старшого за службовим становищем командира (начальника).

Особа, яка завдала шкоду, за згодою командира (начальника) може добровільно відшкодувати її розмір повністю або частково, передати для відшкодування завданої шкоди рівноцінне майно або відремонтувати чи відновити пошкоджене, про що видається відповідний наказ. Не допускається відшкодування завданої шкоди рівноцінним майном у разі втрати чи пошкодження зброї, боєприпасів, спеціальної техніки та іншого майна, що відповідно до закону вилучене з цивільного обороту або обмежене в обороті.

Відшкодування шкоди, завданої військовозобов`язаним чи резервістом під час проходження ним зборів, здійснюється в судовому порядку за позовом військової частини, установи, організації, закладу або в іншому встановленому законом порядку в разі відмови військовозобов`язаного чи резервіста від її добровільного відшкодування.

Відшкодування шкоди, визначеної частиною другою статті 6 цього Закону, здійснюється в судовому порядку за позовом військової частини, установи, організації, закладу в разі відмови особи від її добровільного відшкодування.

Відшкодування такої шкоди, завданої командиром (начальником), здійснюється в судовому порядку за позовом військової частини, установи, організації, закладу, командир (начальник) якої (якого) старший за службовим становищем, у разі відмови особи від її добровільного відшкодування.

У разі притягнення особи, яка завдала шкоду, до кримінальної відповідальності відшкодування шкоди здійснюється шляхом пред`явлення військовою частиною, установою, організацією, закладом цивільного позову в кримінальному провадженні в порядку, встановленому законом.

Згідно з абзацом другим статті 6 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV (далі-Статут внутрішньої служби), вимоги цього Статуту зобов`язаний знати й сумлінно виконувати кожен військовослужбовець.

Абзацом другим статті 11 Статуту внутрішньої служби встановлено, що військовослужбовці зобов`язані непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок.

Відповідно до статті 26 Статуту внутрішньої служби військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України «Про оборону України» дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Військовослужбовці, на яких накладається дисциплінарне стягнення за вчинене правопорушення, не звільняються від матеріальної та цивільно-правової відповідальності за ці правопорушення. За вчинення кримінального правопорушення військовослужбовці притягаються до кримінальної відповідальності на загальних підставах (стаття 27 Статуту внутрішньої служби).

Відповідно до абзацу першого частини першої статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з частиною другою статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі -Постанова № 704) установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Відповідно до пункту 3 Постанови № 704 виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу постановлено здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерства юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197 (далі -Порядок № 260).

Згідно з абзацами четвертим, дев`ятим і десятим пункту 15 розділу І Порядку № 260 грошове забезпечення не виплачується за час відсутності на службі без поважних причин одну добу і більше.

Військовослужбовцям, які самовільно залишили військові частини або місця служби, виплата грошового забезпечення призупиняється з дня самовільного залишення військової частини або місця служби та поновлюється з дня повернення.

Призупинення та поновлення виплати грошового забезпечення оголошується наказом командира військової частини.

Відтак з дня самовільного залишення військовослужбовцем військової частини йому призупиняється виплата грошового забезпечення.

Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

З вищевикладеного слідує, що військовослужбовець зобов`язаний повернути безпідставно отримане ним грошове забезпечення за період його відсутності без поважних причин на службі (у тому числі, при самовільному залишенні військової частини) лише у тому випадку, якщо така виплата здійснена внаслідок недобросовісності з боку такого військовослужбовця.

Виплата вказаного грошового забезпечення відповідачу була здійснена у зв`язку з тим, що він не повідомив позивача про те, що з 28.08.2024 він уже не перебував на стаціонарному лікуванні, тобто внаслідок його недобросовісної бездіяльності.

З огляду на встановлені обставини та доказів, які містяться в матеріалах адміністративної справи, наявні підстави для стягнення з відповідача безпідставно набутих ним коштів.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно з частиною другою статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведення експертиз.

Оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а також за відсутності витрат позивача, який є суб`єктом владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись статтями 2, 3, 5-9, 12, 15, 18, 19, 22, 25, 32, 72, 76, 77, 79, 94, 139, 241-243, 245, 246, 263, 295, 297, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Військової частини НОМЕР_1 (юридична адреса: АДРЕСА_3 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) до ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) про стягнення вартості завданої державі шкоди у сумі 51 208,73 грн, -задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Військової частини НОМЕР_1 заподіяну державі матеріальну шкоду у сумі 51 208,73 грн (п`ятдесят одна тисяча двісті вісім) грн 73 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя А.О.Черникова