Справа № 721/711/25
Суддя: Стефанко У. Д.
Дата ухвалення: 2025-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 721/711/25
Провадження № 2-а/721/12/2025
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

Суддя Путильського районного суду Чернівецької області Стефанко У. Д., ознайомившись з матеріалами адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови №419 по адміністративній справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП року,

У С Т А Н О В И В :

11.07.2025 року до Путильського районного суду Чернівецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови №419 по адміністративній справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП року.

Дослідивши матеріали позовної заяви суддею встановлено, що позивачем не дотримано вимоги ст. ст. 161, 171 КАС України.

Позовна заява підлягає залишенню без руху із наданням строку для усунення недоліків з огляду на наступне.

У пункті 1 прохальної частини позовної заяви та наявного у матеріалах справи клопотання ОСОБА_2 просить поновити строк для оскарження постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Частиною 1 ст. 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно зі статтею 289КУпАПскаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Тобто законодавцем чітко визначено, що для звернення до адміністративного суду з позовом щодо оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності законодавством встановлено спеціальний 10-денний строку, який обчислюється з дня вручення постанови.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

За приписами ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущений строк. Про поновлення або продовження процесуального строку, відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до правових висновків ЄСПЛ, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (рішення у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України").

Також у рішенні ЄСПЛ у справі "Устименко проти України" суд наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності.

ЄСПЛ у рішенні від 28 березня 2006 року у справі "Мельник проти України" зазначив, що норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби .

Тобто, інститут строків в адміністративному судочинстві сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій і стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Підстави пропуску строку можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк, звернення до суду.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. До таких причин відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій.

Отже, у контексті забезпечення реалізації права на звернення до суду та вирішення питання поновлення строків на таке звернення поновлення строків може бути виправданим, якщо пропуск строку є поважний, об`єктивно незалежний від волі та поведінки особи.

У позовній заяві ОСОБА_1 просить про поновлення строку для оскарження постанови №419 від 14.03.2025 року ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 з тих підстав, що постанову винесено у його відсутності. Про існування цієї постанови він дізнався 21.05.2025 року із листа Путильського районного ВДВС. Вказує що десятиденний строк для оскарження постанови ним пропущено з поважних причин, а саме з підстави отримання ним постанови після закінчення строку для оскарження. Доказів на підтвердження поважності пропуску строку звернення до суду з дати отримання постанови 22.05.2025, позивачем не надано, а його твердження щодо підстав поважності пропуску строку з причини неотримання оскаржуваної постанови до закінчення строку на оскарження не є підставою для поновлення строку.

Позивачем також не надано і доказів хвороби та перебування у зв`язку із цим на лікуванні протягом часу із дати отримання копії постанови 22.05.2025 до дати звернення до суду із позовом - 11.07.2025, та існування у зв`язку з цим непереборних обставин для подання позову.

З огляду на вищенаведене, суддя визнає вказані в позовній заяві причини пропуску строку звернення із позовом до суду неповажними.

У постанові Верховного Суду у справі № 480/9116/23 від 02.07.2024 викладено висновки про те, що суд першої інстанції повинен надати можливість стороні позивача скористатися правом подати заяву, в якій би пропонувалось вказати інші причини поважності пропуску строку звернення до суду, та в силу частини першої статті 123 КАС України повинен залишити позовну заяву без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (ч. 2ст. 169 КАС України).

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями160 і 161 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первинного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (ч. 4 ст. 169 КАС України).

Враховуючи вищезазначене, вважаю, що позовну заяву ОСОБА_1 слід залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення вищевказаного недоліку, який слід усунути шляхом обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення з даним адміністративним позовом до суду та надати суду відповідні докази.

Керуючись ст. ст. 123, 160, 161, 169, 248, 256, 294 КАС України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови №419 по адміністративній справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП року- залишити без руху, надавши позивачу строк п`ять з дня отримання ухвали для виправлення недоліків, вказаних в мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у випадку невиконання вимог даної ухвали, позовна заява вважатиметься неподаною та буде йому повернута.

Копію ухвали направити для відома та виконання позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Уляна СТЕФАНКО