Справа № 520/13350/25
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2025-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2025 р. № 520/13350/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Спірідонова М.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФРІЗОН ТРЕЙД" (вул. Морозова, буд. 7,м. Харків, 61036) до Вінницької митниці (вул. Лебединського, буд. 17,м. Вінниця, Вінницький р-н, Вінницька обл.,21034) про визнання протиправними та скасування рішень, карток відмови,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "ФРІЗОН ТРЕЙД", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом до Вінницької митниці, в якому просить суд:

1. Визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA401060/2025/000027/2 від 28.03.2025 року та картку відмови №UA401060/2025/000065 від 28.03.2025 року та рішення про коригування митної вартості товарів №UA401060/2025/000028/2 від 01.04.2025 року та картку відмови № UA401060/2025/000068 від 01.04.2025 року.

2. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ФРІЗОН ТРЕЙД витрати на оплату судового збору у загальному розмірі 18 772,53 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у фіксованому розмірі 50 000,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Вінницької митниці.

В обґрунтування позову зазначено, що оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів №UA401060/2025/000027/2 від 28.03.2025 року; №UA401060/2025/000028/2 від 01.04.2025 року та картки відмови №UA401060/2025/000065 від 28.03.2025 року; № UA401060/2025/000068 від 01.04.2025 року є такими, що винесені з порушенням норм чинного законодавства України, а тому підлягають скасуванню.

Ухвалою суду від 29.05.2025 року відкрито спрощене провадження по справі та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Представником відповідача 10.06.2023 року надано відзив на адміністративний позов, в якому щодо задоволення позовних вимог заперечував зазначивши, що за результатами проведеного аналізу документів, поданих до митного оформлення, встановлено, що заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано у зв`язку з тим, що документи, подані декларантом та зазначені у частині другій статті 53 МКУ, містять розбіжності які мають вплив на правильність визначення митної вартості та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відповідач звертає увагу суду на те, що митниця діяла на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. На думку представника відповідача дії митниці відповідають вимогам чинного митного законодавства, натомість вимоги позовної заяви є безпідставними та необґрунтованими.

13.06.2025 року до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України зазначено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на вищезазначені приписи Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін в порядку письмового провадження за наявними в матеріалах справи доказами.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вивчивши норми матеріального та процесуального права, якими врегульовані спірні правовідносини вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено, що 15 травня 2023 року між позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «ФРІЗОН ТРЕЙД» (покупець) та NOVINO TRADING LIMITED (постачальник) укладено контракт № NTL20230515/2.

13 червня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФРІЗОН ТРЕЙД» та NOVINO TRADING LIMITED підписано додаткову угоду № б/н до Контракту, якою внесено зміни до банківських реквізитів покупця.

Додатковими угодами № б/н від 01.01.2025 року, № б/н від 25.01.2025 року до Контракту між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФРІЗОН ТРЕЙД» та NOVINO TRADING LIMITED доповнено статтю 3 Контракту.

Абзацом 1 ст. 1 Контракту визначено, що: «За цим договором Постачальник зобов`язується поставити Покупцеві товари сорту (далі «Товар»)».

Абзацом 2 ст. 2 Контракту встановлено: «Загальна кількість і асортимент поставленого Товару складається з партій товару, кількість яких визначається в інвойсі на кожну поставку».

Відповідно до абз. 1,2 ст. 3 Контракту: «Поставка Товару за цим договором здійснюється в повній відповідності з ІНКОТЕРМС-2010. Умови поставки визначаються і узгоджуються Сторонами для кожної окремої партії Товару і вказуються в інвойсі».

Згідно зі ст. 4 Контракту: «Ціна за одиницю Товару узгоджується і встановлюється в інвойсі на кожну окрему партію Товару до цього договору. Загальна сума договору визначається загальною кількістю поставленого товару за Договором. Валюта контракту і платежів - долар США».

У відповідності до абз. 2 ст. 5 Контракту «Сторони домовилися, що оплата Товару здійснюється, як правило, на умовах відстрочки платежу три місяці з моменту поставки (митного оформлення). Можлива стовідсоткова передоплата, на розсуд Покупця».

Також судом встановлено, що 27.03.2025 року та 01.04.2025 року позивачем до Вінницької митниці було подано електронні митні декларації, які було прийнята митним органом з присвоєнням номера №25UA80U8 та № 25UA05U6 відповідно для митного оформлення (випуску) товарів, які було поставлено згідно Контракту.

У вказаних митних деклараціях позивачем самостійно визначено митну вартість товару за основним методом, а саме - за ціною контракту.

З метою митного оформлення товарів та на підтвердження заявленої митної вартості товару разом з декларацією №25UA80U8 позивачем 27.03.2025 надано до митного органу пакет документів, передбачений ст. 53 МК України, а саме:

1. Пакувальний лист (Packing list) № б/н від 20.01.2025 року;

2. Рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) № NTL-FTL20250120 від 20.01.2025 року;

3. Коносамент (Bill of lading) № MAEU248614966 від 14.03.2025 року;

4. Автотранспортна накладна (Road consignment note) № 8032 від 24.03.2025 року;

5. Декларація (Dispatch note model T1) № 25ROCT1900E20962L9 від 24.03.2025 року;

6. Декларацiя про походження товару (Declaration of origin) № NTL-FTL20250120 від 20.01.2025 року;

7. Прейскурант (прайс-лист) виробника товару № NTL-FTL20241211/01 від 11.12.2024 року (з перекладом);

8. Висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією № 20-43/03-2025 від 26.03.2025 року;

9. Розрахунок ціни (калькуляція) № NTL-FTL20250120 від 20.01.2025 року (з перекладом);

10. Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № б/н від 13.06.2023 року;

11. Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № б/н від 25.01.2025 року;

12. Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів №NTL20230515/2 від 15.05.2023 року;

13. Видаткова накладна № NTL-FTL20250120 від 20.01.2025 року (з перекладом);

14. Відвантажувальна специфікація № NTL-FTL20250120 від 20.01.2025 року (з перекладом);

15. Комерційна пропозиція №NTL20230509 від 09.05.2023 року (з перекладом);

16. Лист №0325/19-1 від 19.03.2025 року з інформацією від ТОВ «ФРІЗОН ТРЕЙД», що страховка не здійснювалася;

17. Лист №0325/19-2 від 19.03.2025 року з інформацією від ТОВ «ФРІЗОН ТРЕЙД», що вантаж не підлягає процедурі ліцензування під час імпорту;

18. Лист №NTL-FTL20250120-1 від 20.01.2025 року з інформацією від постачальника, що вартість перевезення, логістика, вантажно-розвантажувальні роботи включені в ціну товару (з перекладом);

19. Лист №NTL-FTL20250120-2 від 20.01.2025 року з інформацією від постачальника, що страхування вантажу не здійснювалося (з перекладом);

20. Лист №NTL-FTL20250120-3 від 20.01.2025 року з інформацією від постачальника, що посередницькі послуги не залучалися (з перекладом);

21. Лист №NTL-FTL20250120-4 від 20.01.2025 року з інформацією від постачальника, що ліцензування товару не передбачено (з перекладом);

22. Лист №NTL-FTL20250120-5 від 20.01.2025 року з інформацією від постачальника, що ніяких платежів від третіх осіб не було отримано (з перекладом);

23. Якісний опис №NTL-FTL20250120 від 20.01.2025 року (з перекладом).

27.03.2025 відповідачем направлено ТОВ "ФРІЗОН ТРЕЙД" повідомлення №850461, в якому зазначено: «Надані до митного оформлення документи мають розбіжності та не містять достовірних відомостей про визначення митної вартості, які базуються на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню, а саме: -В наданому до митного оформлення контракті зазначено, що асортимент товару зазначається в інвойсах на партію товару, разом з тим, в наданому інвойсі не наведений детальний опис товару. В свою чергу, опис наведено в якісному описі № NTL-FTL20250120 від 20.01.2025, що не узгоджується з пунктом 2 контракту; - Згідно частини 2 статті 3 контракту, умови поставки визначаються і узгоджуються Сторонами для кожної окремої партії товару і вказуються в інвойсі. Заявлені в інвойсі умови поставки - CPT Харків, Україна, разом з тим, частиною 3 статті 3 контракту обумовлено, що Постачальник зобов`язаний завантажити товар на борт судна в порту навантаження в зазначену дату або в узгоджений період, а такі умови контракту відповідають умовам поставки згідно Інкотермс FOB; -Статтею 5 контракту передбачена можливість як після оплати, так і передоплати, разом з тим, в інвойсі відсутні відомості щодо форми та термінів оплати. В графі 44 МД банківський документ відсутній; -В наданому прайс-листі не зазначено конкретної одиниці виміру чи погонні метри, чи квадратні метри; відсутнє посилання на інвойс та не зазначено, відповідно до яких умов поставки встановлено вартість оцінюваних товарів; -В наданому до митного оформлення експертному висновку про вартість товарів ціна зазначена довідково, в діапазоні цін мінімальна-максимальна. Керуючись положеннями частини 2 статті 53 Митного кодексу України, прошу надати наступні додаткові документи: - якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; - за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; - якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування».

Також, 27.03.2025 відповідачем направлено ТОВ "ФРІЗОН ТРЕЙД" повідомлення №850499, в якому зазначено, що «Надані до митного оформлення документи мають розбіжності та не містять достовірних відомостей про визначення митної вартості, які базуються на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню, а саме: - Статтею 5 контракту від 15.05.2023 № NTL20230515/2 передбачена можливість як після оплати, так і передоплати, разом з тим, в інвойсі відсутні відомості щодо форми та термінів оплати. В графі 44 МД банківський документ відсутній; - наданий до митного оформлення Висновок експерта № 20-43/03-2025 від 26.03.2025 взято митницею до уваги, але він не може слугувати підставою для підтвердження заявленої митної вартості товарів, через невідповідність вимогам ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» від 12.07.2001 № 2658-ІІІ зі змінами та пп. 56-60 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна та майнових прав», затверджений Постановою КМУ від 10.09.2003 №1440 зі змінами; в самому висновку зазначено, що експерт визначив не митну, а ринкову вартість; - Наданий до митного оформлення прайс-лист є по суті офертою для конкретного покупця, тобто виданий безпосередньо ТОВ "ФРІЗОН ТРЕЙД" та не відображає дійсну вартість у розумінні ст. VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року. Так відповідно до ст. VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю, під дійсною вартістю слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеним законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. Згідно загальноприйнятої світової практики прейскурант (прайс-лист) це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуги, який адресований невизначеному колу покупців. Окрім того, у наданому документі не зазначено конкретної одиниці виміру чи погонні метри, чи квадратні метри. Керуючись частиною 3 статті 53 Митного кодексу України, прошу надати додаткові документи, що підтверджують заявлену митну вартість: - 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; - 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); - 3) виписку з бухгалтерської документації; - 4) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; - 7) копію митної декларації країни відправлення; - 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини».

27.03.2025 ТОВ "ФРІЗОН ТРЕЙД" надано відповіді на повідомлення Вінницької митниці № 27/03/25-1, № 27/03/25-1-1, № 27/03/25-2, № 27/03/25-3, № 27/03/25-4, № 27/03/25-5, № 27/03/25-6, № 27/03/25-7, № 27/03/25-8, № 27/03/25-9, № 27/03/25-10, № 27/03/25-11, № 27/03/25-12.

Проте, 28.03.2025 Вінницькою митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA401060/2025/000027/2.

Підставою прийняття вказаного рішення є:

1) невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 МКУ, в зв`язку з тим, що використані декларантом відомості не підтверджені в повній мірі документально, а також в зв`язку з тим, що документи подані декларантом, містять розбіжності які мають вплив на правильність визначення митної вартості та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари:

- Статтею 5 контракту від 15.05.2023 NTL20230515/2 передбачена можливість як після оплати, так і передоплати, разом з тим, в інвойсі відсутні відомості щодо форми та термінів оплати. Відповідно до статті 49 МКУ, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, проте банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, у графі 44 МД відсутні та на вимогу митного органу до митного оформлення не надані .

- наданий до митного оформлення Висновок експерта № 20-43/03-2025 від 26.03.2025 взято митницею до уваги, але він не може слугувати підставою для підтвердження заявленої митної вартості товарів, через невідповідність вимогам ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» від 12.07.2001 № 2658-ІІІ зі змінами та пп. 56-60 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна та майнових прав», затверджений Постановою КМУ від 10.09.2003 №1440 зі змінами;

Згідно абзацу 2 статті 3 контракту, умови поставки визначаються і узгоджуються Сторонами для кожної окремої партії товару і вказуються в інвойсі. Заявлені в інвойсі умови поставки - CPT Харків, Україна, разом з тим, в абзаці 3 статті 3 контракту обумовлено, що Постачальник зобов`язаний завантажити товар на борт судна в порту навантаження в зазначену дату або в узгоджений період, а такі умови контракту відповідають умовам поставки згідно Інкотермс FOB порт країни відправлення (Китай). Вказане свідчить про не включення у ціну товару вартості транспортних витрат у повному обсязі.

- Наданий до митного оформлення прайс-лист є по суті офертою для конкретного покупця, тобто виданий продавцем безпосередньо ТОВ "ФРІЗОН ТРЕЙД" та не відображає дійсну вартість у розумінні ст. VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року. Так відповідно до ст. VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю, під дійсною вартістю слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеним законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. Згідно загальноприйнятої світової практики прейскурант (прайс-лист) - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуги, який адресований невизначеному колу покупців.

- наявні рішення про визначення митної вартості за подібним товаром по даному підприємству.

2) у випадках, встановлених МКУ, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53МКУ додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості. Крім того, як зазначено в статті 337МКУ, перевірка документів та відомостей, які подаються митним органам під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється зокрема із застосуванням контролю співставлення та в інші способи, передбачені МКУ. Зазначена форма контролю полягає в співставленні даних про вартість товарів, які заявляє декларант, з даними про вартість таких товарів, які містяться в інших електронних документах, наявних у митного органу на момент здійснення митного оформлення оцінюваних товарів. Відповідно до ч.2 ст.53МКУ декларанту було надіслано повідомлення щодо надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товару, а саме:1) якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 2)інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 3) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. Відповідно до ч.3 ст.53МКУ декларанту було надіслано повідомлення щодо надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товару, а саме:1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) виписку з бухгалтерської документації; 4) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 5) копію митної декларації країни експорту (Китай); 6) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У зв`язку з ненаданням декларантом всіх витребуваних додаткових документів, передбачених ст.53 МКУ: документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; додаткові угоди до контракту; банківські платіжні документи; договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти виробника товару; копію митної декларації країни експорту; інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини. При прийнятті даного Рішення застосовані «Методичні рекомендації щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів», які переміщуються через митний кордон України, затверджені наказом Держмитслужби України від 01.07.2021 №476. З метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України та встановлено, що рівень митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, з тієї ж країни (регіону) і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього, не відповідає задекларованому. Враховуючи, що використані декларантом відомості для цілей визначення митної вартості містять розбіжності та неточності, не містять всіх конкретних числових значень щодо ціни, яка була сплачена, відповідно до пп.2, 3 ст. 58 МКУ застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 МКУ. Митна вартість не може бути визначена за другорядними методами (ст. 59 та 60 МКУ) по причині відсутності у митного органу інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, що були оформлені у митному відношенні. Визначити митну вартість за другорядними методами (ст.62 та ст.63 МКУ) неможливо з причини відсутності у митного органу вартісної основи для розрахунку митної вартості. Відповідно до п.1 ст. 64 МКУ у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 МКУ, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). Митна вартість буде визначена за резервним методом згідно ст. 64 МКУ. Декларантом під час проведення з ним консультацій додаткової інформації для застосування резервного методу також не надано. Таким чином, між митним органом та декларантом проведені консультації з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митного органу. Джерелом числового значення митної вартості товару №1 є МД від 07.01.2025 № UA401060/2025/000185, за якою у максимально наближений час за основним методом оформлено товар « Трикотажне полотно поперечно в`язане, виготовлено зсинтетичних волокон 100% поліестер, пофарбована в різні кольори. При виробництві тканини еластомірні і гумові нитки не використовувалися. Пропитки, дублювання та покриття пластмасами, що спостерігаються неозброєним оком, відсутнє. Країна виробництва : CN» та складає 3,97 USD за кг. В результаті консультації декларанту роз`яснено, що згідно з п. 3 ст.52 МКУ він має право на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу Держмитслужби про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом Держмитслужби; у разі незгоди декларанта з рішенням митного органу Держмитслужби про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X МКУ в розмірі, визначеному митним органом відповідно до ч.7 ст. 55 МКУ.

Відповідачем також прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA401060/2025/000065 від 28.03.2025 року.

Через винесення відповідачем картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA401060/2025/000065 від 28.03.2025 року та з метою випуску товару у вільний обіг, позивач з урахуванням коригувань подав нову митну декларацію ІМ 40 ДЕ МД № 25UA73U8 та додатково було сплачено різницю між сумами платежів, нарахованих згідно з митною вартістю, визначеною позивачем, та митною вартістю, визначеною митним органом, у розмірі 600 572,43 гривень.

Також судом встановлено, що 01.04.2025 року позивачем було подано до відповідача електронну митну декларацію, яка була прийнята митним органом з присвоєнням їй номера № 25UA05U6 для митного оформлення (випуску) товарів, які було поставлено згідно Контракту.

На підтвердження заявленої в цій митній декларації інформації, зокрема, митної вартості товару, яка становить 47708,94 доларів США, разом із декларацією було подано наступні документи:

1. Пакувальний лист (Packing list) № б/н від 28.12.2024 року;

2. Рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) № NTL-FTL20241228 від 28.12.2024 року;

3. Коносамент (Bill of lading) № MAEU285142991 від 18.03.2025 року;

4. Автотранспортна накладна (Road consignment note) № 7084 від 26.03.2025 року;

5. Декларація (Dispatch note model T1) № 25ROCT1900R21918L7 від 26.03.2025 року;

6. Декларацiя про походження товару (Declaration of origin) № NTL-FTL20241228 від 28.12.2024 року;

7. Прейскурант (прайс-лист) виробника товару № NTL-FTL20241114/2 від 14.11.2024 року (з перекладом);

8. Висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією № 20-46/03-2025 від 28.03.2025 року;

9. Розрахунок ціни (калькуляція) № NTL-FTL20241228 від 28.12.2024 року (з перекладом);

10. Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № б/н від 13.06.2023 року;

11. Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № б/н від 01.01.2025 року;

12. Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів №NTL20230515/2 від 15.05.2023 року;

13. Видаткова накладна № NTL-FTL20241228 від 28.12.2024 року (з перекладом);

14. Відвантажувальна специфікація № NTL-FTL20241228/1 від 28.12.2024 року (з перекладом);

15. Комерційна пропозиція №NTL20230509 від 09.05.2023 року (з перекладом);

16. Лист №0325/21-3 від 21.03.2025 року з інформацією від ТОВ «ФРІЗОН ТРЕЙД», що страховка не здійснювалася;

17. Лист №0325/21-4 від 21.03.2025 року з інформацією від ТОВ «ФРІЗОН ТРЕЙД», що вантаж не підлягає процедурі ліцензування під час імпорту;

18. Лист №NTL-FTL20241228-1 від 28.12.2024 року з інформацією від постачальника, що вартість перевезення, логістика, вантажно-розвантажувальні роботи включені в ціну товару (з перекладом);

19. Лист №NTL-FTL20241228-2 від 28.12.2024 року з інформацією від постачальника, що страхування вантажу не здійснювалося (з перекладом);

20. Лист №NTL-FTL20241228-3 від 28.12.2024 року з інформацією від постачальника, що посередницькі послуги не залучалися (з перекладом);

21. Лист №NTL-FTL20241228-4 від 28.12.2024 року з інформацією від постачальника, що ліцензування товару не передбачено (з перекладом);

22. Лист №NTL-FTL20241228-5 від 28.12.2024 року з інформацією від постачальника, що ніяких платежів від третіх осіб не було отримано (з перекладом);

23. Якісний опис №NTL-FTL20241228/2 від 28.12.2024 року (з перекладом).

01.04.2025 відповідачем направлено ТОВ "ФРІЗОН ТРЕЙД" повідомлення №851109, в якому зазначено: «Керуючись положеннями частини 2 статті 53 Митного кодексу України, прошу надати наступні додаткові документи: - додатки до контракту, у разі наявності; транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; - якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваних товарів».

Також 01.04.2025 року відповідачем позивачу було направлено повідомлення № 851113, в якому зазначено, що «Надані до митного оформлення документи мають розбіжності та не містять достовірних відомостей про визначення митної вартості, які базуються на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню, а саме: - Статтею 5 контракту від 15.05.2023 NTL20230515/2 передбачено, що оплата за товар здійснюється на умовах відстрочки платежу три місяці з моменту поставки. Не зважаючи на закінчення тримісячного терміну з дати відвантаження 01.01.2025, в графі 44 МД банківський документ відсутній; - наданий до митного оформлення Висновок експерта № 20-46/03-2025 від 28.03.2025 взято митницею до уваги, але він не може слугувати підставою для підтвердження заявленої митної вартості товарів, через невідповідність вимогам ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» від 12.07.2001 № 2658-ІІІ зі змінами та пп. 56-60 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна та майнових прав», затверджений Постановою КМУ від 10.09.2003 №1440 зі змінами; - Наданий до митного оформлення прайс-лист є по суті офертою для конкретного покупця, тобто виданий продавцем безпосередньо ТОВ "ФРІЗОН ТРЕЙД" та не відображає дійсну вартість у розумінні ст. VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року. Так відповідно до ст. VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю, під дійсною вартістю слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеним законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. Згідно загальноприйнятої світової практики прейскурант (прайс-лист) - це довідник цін (тарифів) на товари та/ або види послуги, який адресований невизначеному колу покупців. - Згідно абзацу 2 статті 3 контракту, умови поставки визначаються і узгоджуються Сторонами для кожної окремої партії товару і вказуються в інвойсі. Заявлені в інвойсі умови поставки - CPT Харків, Україна, разом з тим, абзацом 3 статті 3 контракту обумовлено, що Постачальник зобов`язаний завантажити товар на борт судна в порту навантаження в зазначену дату або в узгоджений період, а такі умови контракту відповідають умовам поставки згідно Інкотермс FOB порт країни відправлення (Китай). Окрім того, статтею 7 «приймання та передача товару» контракту № NTL20230515/2 визначено, що передача товару здійснюється в порту призначення, узгодженому сторонами. Портом призначення, згідно наданого коносаменту № MAEU285142991, є Констанца, Румунія. Вищенаведене суперечить задекларованим умовам поставки CPT Харків та може свідчити про не включення у ціну товару вартості транспортних витрат у повному обсязі. Керуючись положеннями частини 3 статті 53 Митного кодексу України, прошу надати наступні додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 7) копію митної декларації країни експорту (Китай); 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями».

01.04.2025 ТОВ "ФРІЗОН ТРЕЙД" надано відповіді на повідомлення Вінницької митниці № 01/04/25 -30, № 01/04/25 -31, № 01/04/25 -32, № 01/04/25 -33, № 01/04/25 -34, № 01/04/25 -35, № 01/04/25 -36, № 01/04/25 -37, № 01/04/25 -38, № 01/04/25 -39, № 01/04/25 -40, № 01/04/25 -41, № 01/04/25 -42

Проте, 01.04.2025 Вінницькою митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA401060/2025/000028/2.

Підставою прийняття вказаного рішення є:

1) невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 МКУ, в зв`язку з тим, що використані декларантом відомості не підтверджені в повній мірі документально, а також в зв`язку з тим, що документи подані декларантом, містять розбіжності які мають вплив на правильність визначення митної вартості та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари:

- Статтею 5 контракту від 15.05.2023 NTL20230515/2 передбачено, що оплата за товар здійснюється на умовах відстрочки платежу три місяці з моменту поставки. Відповідно до статті 49 МКУ, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, проте, не зважаючи на закінчення тримісячного терміну з дати відвантаження 01.01.2025, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, у графі 44 МД відсутні та на вимогу митного органу до митного оформлення не надані.

- наданий до митного оформлення Висновок експерта № 20-46/03-2025 від 28.03.2025 взято митницею до уваги, але він не може слугувати підставою для підтвердження заявленої митної вартості товарів, через невідповідність вимогам ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» від 12.07.2001 № 2658-ІІІ зі змінами та пп. 56-60 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна та майнових прав», затверджений Постановою КМУ від 10.09.2003 №1440 зі змінами;

- Наданий до митного оформлення прайс-лист є по суті офертою для конкретного покупця, тобто виданий продавцем безпосередньо ТОВ "ФРІЗОН ТРЕЙД" та не відображає дійсну вартість у розумінні ст. VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року. Так відповідно до ст. VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю, під дійсною вартістю слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеним законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. Згідно загальноприйнятої світової практики прейскурант (прайс-лист) - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуги, який адресований невизначеному колу покупців.

- Згідно абзацу 2 статті 3 контракту, умови поставки визначаються і узгоджуються Сторонами для кожної окремої партії товару і вказуються в інвойсі. Заявлені в інвойсі умови поставки - CPT Харків, Україна, разом з тим, в абзаці 3 статті 3 контракту обумовлено, що Постачальник зобов`язаний завантажити товар на борт судна в порту навантаження в зазначену дату або в узгоджений період, а такі умови контракту відповідають умовам поставки згідно Інкотермс FOB порт країни відправлення (Китай). Окрім того, статтею 7 «приймання та передача товару» контракту № NTL20230515/2 визначено, що передача товару здійснюється в порту призначення, узгодженому сторонами. Портом призначення, згідно наданого коносаменту № MAEU285142991, є Констанца, Румунія. Вищенаведене суперечить задекларованим умовам поставки CPT Харків та свідчить про не включення у ціну товару вартості транспортних витрат у повному обсязі.

- наявні рішення про визначення митної вартості за подібним товаром по даному підприємству.

У зв`язку з ненаданням декларантом всіх витребуваних додаткових документів, передбачених ст.53 МКУ: документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; банківські платіжні документи; договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; копію митної декларації країни експорту; При прийнятті даного Рішення застосовані «Методичні рекомендації щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів», які переміщуються через митний кордон України, затверджені наказом Держмитслужби України від 01.07.2021 №476. З метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України та встановлено, що рівень митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, з тієї ж країни (регіону) і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього, не відповідає задекларованому. Враховуючи, що використані декларантом відомості для цілей визначення митної вартості містять розбіжності та неточності, не містять всіх конкретних числових значень щодо ціни, яка була сплачена, відповідно до пп.2, 3 ст. 58 МКУ застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 МКУ. Митна вартість не може бути визначена за другорядними методами (ст. 59 та 60 МКУ) по причині відсутності у митного органу інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, що були оформлені у митному відношенні. Визначити митну вартість за другорядними методами (ст.62 та ст.63 МКУ) неможливо з причини відсутності у митного органу вартісної основи для розрахунку митної вартості. Відповідно до п.1 ст. 64 МКУ у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 МКУ, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). Митна вартість буде визначена за резервним методом згідно ст. 64 МКУ. Декларантом під час проведення з ним консультацій додаткової інформації для застосування резервного методу також не надано. Таким чином, між митним органом та декларантом проведені консультації з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митного органу. Джерелом числового значення митної вартості товару №1 є МД від 17.03.2025 № UA500500/2025/008709, за якою у максимально наближений час за основним методом оформлено товар «Тканина трикотажна із синтетичних волокон, 100% поліестер, пофарбована, просочення дублювання та покриття пластмасами відсутнє, без вмісту еластомірних та гумових ниток; в рулонах, завширшки 1,50-2,00 метр. Торговельна марка: нема даних. Країна виробництва: CN» та складає 3,97 USD за кг. В результаті консультації декларанту роз`яснено, що згідно з п. 3 ст.52 МКУ він має право на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу Держмитслужби про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом Держмитслужби; у разі незгоди декларанта з рішенням митного органу Держмитслужби про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X МКУ в розмірі, визначеному митним органом відповідно до ч.7 ст. 55 МКУ».

Відповідачем також прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA401060/2025/000068 від 01.04.2025 року.

Через винесення відповідачем картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA401060/2025/000068 від 01.04.2025 року та з метою випуску товару у вільний обіг, позивач з урахуванням коригувань подав нову митну декларацію ІМ 40 ДЕ МД № 25UA32U2 та додатково було сплачено різницю між сумами платежів, нарахованих згідно з митною вартістю, визначеною позивачем, та митною вартістю, визначеною митним органом, у розмірі 560 071,63 гривень.

Позивач, вбачаючи в зазначеному порушення своїх прав, звернувся за їх захистом до суду.

Суд, надаючи оцінку спірним правовідносинам, зазначає наступне.

Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, регулюються положеннями Митного кодексу України (далі МК України).

За змістом частини 1 статті 246 Митного кодексу України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Відповідно до частини 1 статті 248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Частиною 6 статті 264 Митного кодексу України визначено, що митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом. Факт прийняття митної декларації засвідчується посадовою особою органу доходів і зборів, яка її прийняла, шляхом проставлення на ній відбитка відповідного митного забезпечення та інших відміток (номера декларації, дати та часу її прийняття тощо), у тому числі з використанням інформаційних технологій.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 Митного кодексу України є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

За змістом частини 1 статті 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно з частинами 1-3 статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Стаття 53 Митного кодексу України містить вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення. Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Згідно з положеннями статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Отже, митні органи мають право витребовувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості лише за наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, які зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта.

Ненадання витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постановах від 05.03.2019 по справі №815/143/17, від 09.04.2019 по справі №825/1575/17.

У постанові від 19.02.2019 у справі №805/2713/16-а Верховний Суд зазначив, що спрацювання системи управління ризиками є лише рекомендацією посадовій особі органу доходів і зборів більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів. Різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах також не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

Досліджуючи зауваження митного органу, що стали підставою для прийняття оскаржуваних у даній справі рішень про коригування митної вартості товару, суд зазначає наступне.

Так, щодо спрацювання ризиків, згенерованих АСАУР та наявність у митного органу інформації, що задекларований рівень митної вартості товару нижче, ніж рівень митної вартості на ідентичні товари, митне оформлення яких вже здійснено, за допомогою використання ПІК ЄАІС, суд зазначає, що спрацювання АСАУР за напрямом перевірки правильності визначення митної вартості товарів у зв`язку з ризиком заниження митної вартості є рекомендацією, обов`язковою до виконання, посадовій особі митного органу більш ретельно опрацювати подані до митного контролю та митного оформлення документи.

Таким чином, у Вінницької митниці Держмитслужби виникли підстави для більш детального аналізу умов зовнішньоекономічної операції щодо вирішення складного випадку визначення митної вартості.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 МК України перевірка документів та відомостей, які подаються митному органу під час переміщення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені МК України.

Згідно з вимогами п. 2 ч. 2 ст. 52 МК України декларант зобов`язаний подавати митному органу достовірні відомості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню. Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів відповідно до ч. 5 ст. 54 МК України має право упевнюватися в достовірності або точності будь - якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості та письмово запитувати у декларанта або уповноваженої ним особи встановлені ст. 53 МК України додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

З матеріалів справи вбачається, що позивач надав розширений пакет документів для підтвердження правильності та достовірності визначення ним митної вартості задекларованих товарів.

Крім того суд зазначає, що вартість товару дол. США/м вказана у вже наявних у Відповідача прайс-листах №NTL- FTL20241211/01 від 11.12.2024 року, № NTL-FTL20241114/2 від 14.11.2024 року. Загальна вартість товару, що відображена в Митних деклараціях, підтверджена вже наявними у Відповідача інвойсами № NTL-FTL20250120 від 20.01.2025 року, № NTL-FTL20241228 від 28.12.2024 року.

Інвойсами № NTL-FTL20250120 від 20.01.2025 року, № NTL-FTL20241228 від 28.12.2024 року визначено умову поставки CPT, що підтверджує включення витрат на транспортування у вартість товару. Додатково це підтверджено також і вже наявними у Відповідача листами Постачальника №NTL-FTL20250120-1 від 20.01.2025 року, №NTL-FTL20241228-1 від 28.12.2024 року, відповідно до яких вартість перевезення, логістика, вантажно-розвантажувальні роботи включені в ціну товару.

Отже, інвойсами № NTL-FTL20250120 від 20.01.2025 року, № NTL FTL20241228 від 28.12.2024 року підтверджено умову поставки СРТ, відповідно до якої витрати на транспортування включено у вартість товару, а також підтверджено і вартість самого товару.

Страхування вантажу за інвойсами не здійснювалося, що підтверджується вже наявними у Відповідача листами Постачальника №NTL-FTL20250120-2 від 20.01.2025 року, №NTL- FTL20241228-2 від 28.12.2024 року та листами ТОВ «ФРІЗОН ТРЕЙД» №0325/19-1 від 19.03.2025 року, №0325/21-3 від 21.03.2025 року.

Отримання платежів від третіх осіб не передбачено Контрактом, платежів від третіх осіб не було отримано, що підтверджується вже наявними у Відповідача листами Постачальника №NTL- FTL20250120-5 від 20.01.2025 року, №NTL-FTL20241228-5 від 28.12.2024 року.

У відношенні товару, відвантаженого по інвойсах № NTL-FTL20250120 від 20.01.2025 року, №NTL-FTL20241228 від 28.12.2024 року комісійні, посередницькі послуги не залучалися, що підтверджується вже наявними у Відповідача листами Постачальника №NTL-FTL20250120-3 від 20.01.2025 року, №NTL-FTL20241228-3 від 28.12.2024 року.

У відношенні товару, відвантаженого по інвойсах № NTL-FTL20250120 від 20.01.2025 року, №NTL-FTL20241228 від 28.12.2024 року ліцензування не передбачено, що підтверджується вже наявними у Відповідача листами Постачальника №NTL FTL20250120-4 від 20.01.2025 року, №NTL- FTL20241228-4 від 28.12.2024 року та листами ТОВ «ФРІЗОН ТРЕЙД» №0325/19-2 від 19.03.2025 року, №0325/21-4 від 21.03.2025 року.

Всі витрати вказано у калькуляціях № NTL-FTL20250120 від 20.01.2025 року, № NTL-FTL20241228 від 28.12.2024 року, які також надавалися Відповідачу, інші витрати відсутні.

Щодо наявних рішень про визначення митної вартості за подібним товаром по даному підприємству, суд зазначає наступне.

Відповідно до правової позиції, сформованої у постанові Верховного Суду від 27.02.2025 року у справі № 300/784/24 зазначено, що: «Сама по собі різниця між вартістю товару, задекларованого особою, та вартістю подібних (аналогічних) товарів, що розмитнювались цією ж чи іншими особами у попередніх періодах, ще не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів.

Розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості та, як наслідок, коригування митної вартості за другорядними методами.

Наявність у автоматизованій системі аналізу та управління ризиками за напрямом митної вартості відомостей про те, що ідентичний чи подібний товар розмитнювався за більшою митною вартістю, ніж задекларував позивач, оскільки відомості, які містяться в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті органом доходів і зборів відповідних рішень.

Наявність у названій системі інформації про те, що подібний чи ідентичний товар у попередні періоди розмитнювався за вартістю більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за другорядними методами, оскільки торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, сезонність, наявність знижок тощо), і сама по собі не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів, адже законодавство таких підстав прямо не встановлює, тому не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару»

Аналогічні правові висновки викладені у постановах ВС від 05 травня 2022 року у справі №2040/6019/18 (адміністративне провадження №К/9901/8839/19) та від 19.02.2019 року у справі №805/2713/16-а (розгорнуто наведені у релевантній практиці до позовної заяви).

Таким чином суд зазначає, що коригування митної вартості через наявність рішень про визначення митної вартості за подібним товаром по даному підприємству у автоматизованій системі аналізу та управління ризиками є безпідставним.

Щодо цінової інформації відносно вартості товару суд зазначає наступне.

У спірних рішеннях № UA401060/2025/000027/2 від 28.03.2025 року, №UA401060/2025/000028/2 від 01.04.2025 року вказано: «Наданий до митного оформлення прайс-лист є по суті офертою для конкретного покупця, тобто виданий продавцем безпосередньо ТОВ "ФРІЗОН ТРЕЙД" та не відображає дійсну вартість у розумінні ст. VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року. Так відповідно до ст. VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю, під дійсною вартістю слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеним законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. Згідно загальноприйнятої світової практики прейскурант (прайс лист) - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуги, який адресований невизначеному колу покупців»

Безпідставність коригування митної вартості з наведених підстав обґрунтовується наступним.

Пунктом 6 ч. 3 ст. 53 МК України серед додаткових документів, які подаються декларантом у випадку наявності розбіжностей в поданих документах встановлено каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару.

Такі документи складаються виробником товару у процесі здійснення його господарської діяльності та не є технічними, товаросупровідними документами або документами, що засвідчують якість товару. Обов`язкової вимоги щодо отримання від суб`єкта зовнішньоекономічної діяльності - виробника товару вказаної вище документації чинним законодавством, що регулює порядок виконання зовнішньоекономічних операцій, не передбачено. Таким чином, відомості, наведені у вказаних документах виробника товару, не мають імперативного характеру, а, отже, у разі їх наявності можуть прийматися митними органами лише до уваги як додаткове джерело інформації.

Зазначена позиція суду узгоджується з позицією Верховного Суду, у постанові від 27.01.2022 року у справі № 810/3667/15.

В постанові Верховного Суду від 28.02.2024 року по справі № 815/1460/18 зазначено, що «Колегія суддів вважає помилковими твердження відповідача про те, що праси-листи, отримані від продавця, а не від виробника товарів, і в них відсутні умови поставки товару, зважаючи на таке.

Так, до переліку додаткових документів , визначених частиною третьою статті 53 Митного кодексу України входять каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс листи) виробника товару. Водночас, положення цієї статті передбачають можливість надання на підтвердження митної вартості товарів не лише прайс-лист виробника, а й інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, до яких, зокрема можна й віднести прайс-лист продавця товару.

Прейскурант (прайс-лист) - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців. Прайс-лист є документом довільної форми, чинне законодавство не встановлює вимог до форми та змісту прайс-листів, які можуть оформлюватись не лише виробником товару, а й продавцем у довільній формі на власний розсуд. Водночас наявність чи відсутність у прайс-листі певних відомостей (реквізитів), зокрема, інформації щодо умов поставки, не може свідчити про заниження позивачем митної вартості товарів».

Позиція стосовно того, що прайс-листи митну вартість не підтверджують, узгоджується з позицією Верховного Суду у постанові від 28 травня 2019 року у справі №825/1477/15-а, в якій зазначено: «Так, в силу вимог Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» Чернігівська регіональна торгово-промислова палата є спеціалізованою організацією, яка має встановлені законом повноваження на проведення експертиз вартості товарів та складання за їх результатами відповідних висновків. Прайс-лист є документом довільної форми, що має додатковий інформативний характер, та не є обов`язковим (виключним) документом, який підтверджує митну вартість товару».

Суд зазначає, що відповідачу одночасно з Митними деклараціями надавалися прайс-листи №NTL- FTL20241211/01 від 11.12.2024 року, № NTL-FTL20241114/2 від 14.11.2024 року.

Щодо твердження митниці, що «наданий до митного оформлення прайс-лист є по суті офертою для конкретного покупця, тобто виданий продавцем безпосередньо ТОВ "ФРІЗОН ТРЕЙД" та не відображає дійсну вартість», то відповідне зауваження митниці не підтверджено жодним нормативно-правовим документом, адже відсутні законодавчі вимоги до форми та змісту таких документів, як прайс-лист.

Щодо цього Верховним Судом зроблено слушний висновок у постанові від 08.12.2022 року у справі № 420/2792/19: «Прейскурант (прайс-лист) - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців. При цьому, прайс-лист є документом довільної форми й чинне законодавство не встановлює вимог до форми та змісту прайс-листів, які можуть оформлюватись не лише виробником товару, а й продавцем у довільній формі на власний розсуд; наявність же чи відсутність у прайс листі певних відомостей (реквізитів), зокрема, інформації щодо умов поставки, лише сама по собі не може свідчити про заниження митної вартості товарів».

Отже, прайс-листи є документами довільної форми, чинне законодавство не встановлює вимог до змісту та форми прайс-листів, а тому посилання Відповідача на недоліки наданих Позивачем прайс-листів на підставі здійснення дослідження Відповідачем загальносвітової практики не є належним обґрунтуванням коригування митної вартості, жодним нормативним джерелом з боку Відповідача не підтверджено та ґрунтується виключно на його суб`єктивних припущеннях.

Прайс-листи містять цінову інформацію, а посилання Відповідача на «загальносвітову практику» є необґрунтованим.

Митний орган не може посилатися на неповноту чи обмеженість відомостей прас-листа, як на підставу для коригування митної вартості товару.

Така позиція викладена у постанові 23 жовтня 2020 р. Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 810/690/17:

« 23. Посилання контролюючого органу на те, що наданий прайс-лист не можна вважати ні прайс-листом, ні комерційною пропозицією, оскільки виданий особі, що жодним чином не фігурує ні в одному документі та відповідно до загальноприйнятої практики не містить відомостей , яких достатньо будь-якому покупцю для отримання інформації щодо умов продажу товару, а саме умови платежу, термін поставки, характер тари та упаковки дата його складання, або ж число, з якого дані ціни вводяться в дію, термін дії, суди також обґрунтовано не взяли до уваги з огляду на те, що по - перше, не є основним документом відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу України, який підтверджує митну вартість товарів , по - друге, прайс-лист - та/або види послуг це довідник цін (тарифів) на товари , який адресований невизначеному колу покупців, по - третє, жодним нормативним актом, в тому числі і міжнародним, не встановлено вимоги до форми та змісту прайс-листів, тобто прайс-лист є документом довільної форми , а тому митний орган не може посилатись на неповноту чи обмеженість його відомостей, як на підставу для коригування митної вартості товару ».

Тобто, прайс-лист є додатковим (не підтверджуючим митну вартість) документом довільної форми, а тому митний орган не може посилатися на неповноту чи обмеженість його відомостей, як на підставу для коригування митної вартості товару.

Отже, твердження Відповідача про «недоліки» прайс-листів є необґрунтованим та не підтвердженим, а отже суд зазначає, що коригування митної вартості на підставі додаткового документа, який митну вартість не підтверджує, є незаконним.

Щодо висновку експерта, суд зазначає наступне.

Спірні рішення № UA401060/2025/000027/2 від 28.03.2025 року, №UA401060/2025/000028/2 від 01.04.2025 року містять твердження: «наданий до митного оформлення Висновок експерта … взято митницею до уваги, але він не може слугувати підставою для підтвердження заявленої митної вартості товарів, через невідповідність вимогам ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» від 12.07.2001 № 2658-ІІІ зі змінами та пп. 56-60 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна та майнових прав», затверджений Постановою КМУ від 10.09.2003 №1440 зі змінами».

Пунктом 8 ч. 3 ст. 53 МК України встановлено, що митний орган виключно у встановлених цією частиною випадках може витребувати такі додаткові документи, як висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини, та лише у випадку наявності такого документа.

Суд зазначає, що позивачем висновки експерта № 20-43/03-2025 від 26.03.2025 року та № 20 46/03-2025 від 28.03.2025 року було надано одразу з Митними деклараціями.

Тобто, висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією, не належить до документів, які підтверджують митну вартість товару відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України, а може лише додатково надаватися Відповідачу виключно у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 53 МК України за його наявності.

Методичні рекомендації щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України затверджених Наказом Державної митної служби України від 01 липня 2021 року N 476 розроблені з метою забезпечення єдиного підходу митних органів до роботи з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів під час митного контролю та митного оформлення. Відповідно до п. 5 Методичних рекомендацій під час робіт з аналізу, виявлення та оцінки ризиків можуть використовуватися такі джерела інформації як висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, що мають відповідні повноваження згідно із законодавством.

Проведення аналізу та виявлення недоліків у джерелах довідкової інформації, які можуть бути використані під час роботи з аналізу, виявлення та оцінки ризиків, не входить до повноважень посадових осіб митних органів.

Відповідно до постанови ВС від 14.03.2024 року у справі № 823/1696/17: «Наявність певних незначних недоліків (технічних помилок, розбіжностей) у первинних документах, наданих на підтвердження митної вартості товару, не повинно розцінюватися як обставина, яка виключає можливість врахування таких документів для митного оформлення товарів та не є підставою для висновку про недостовірність усієї інформації, що у них міститься, якщо за результатами дослідження інших даних (сукупності решти відомостей, що викладені в документах) та доказів можна достовірно визначити митну вартість товару».

Отже, наведеним висновком суду касаційної інстанції підтримано та актуалізовано, що навіть наявність незначних недоліків в документах на підтвердження митної вартості товару, не є достатньою самостійною підставою вважати, що митну вартість визначено недостовірно і тим більше бути підставою коригування митної вартості товару за другорядним методом.

В постанові ВС від 31.07.2024 року у справі № 815/2564/18 зазначено, що «Крім того, суди попередніх інстанцій зазначили, що експертний висновок носить консультаційний характер та по своїй суті є результатом практичної діяльності фахівця оцінювача щодо визначення вартості об`єкта оцінювання, а тому такий висновок може вказувати лише на можливу достовірність контрактної вартості товару, з урахуванням того, що розбіжностей з іншими документами, наданими при розмитненні, висновки експерта не містять».

Таким чином суд зазначає, що надані Позивачем Відповідачу висновки експерта не є документами, що підтверджують митну вартість у розумінні ч. 2 ст. 53 МК України, а є додатковими документами на підтвердження відсутності заниження рівня митної вартості товару.

Щодо умов оплати та банківських платіжних документів, суд зазначає, що спірне рішення № UA401060/2025/000027/2 від 28.03.2025 року містить наступне твердження Відповідача: «Статтею 5 контракту від 15.05.2023 NTL20230515/2 передбачена можливість як після оплати, так і передоплати, разом з тим, в інвойсі відсутні відомості щодо форми та термінів оплати. Відповідно до статті 49 МКУ, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, проте банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, у графі 44 МД відсутні та на вимогу митного органу до митного оформлення не надані».

Також у спірному рішенні №UA401060/2025/000028/2 від 01.04.2025 року міститься посилання Відповідача про те, що «Статтею 5 контракту від 15.05.2023 NTL20230515/2 передбачено, що оплата за товар здійснюється на умовах відстрочки платежу три місяці з моменту поставки. Відповідно до статті 49 МКУ, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, проте, не зважаючи на закінчення тримісячного терміну з дати відвантаження 01.01.2025, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, у графі 44 МД відсутні та на вимогу митного органу до митного оформлення не надані».

З цього приводу суд зазначає, що що посилання митниці на не зазначення в інвойсі способу оплати за товар, як на наявність розбіжностей в документах, є безпідставними, адже спосіб оплати товару не є ціноутворюючим фактором, а відсутність цієї інформації в інвойсі сама собою, як окремий факт, не може свідчити про заниження митної вартості товару, оскільки спосіб оплати обумовлено умовами відповідного договору, на який в інвойсі є посилання.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 53 МК України передбачено, що банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, надаються за умови, якщо рахунок сплачено.

У відповідності до абзацу 2 ст. 5 Контракту: «Сторони домовилися, що оплата Товару здійснюється, як правило, на умовах відстрочки платежу три місяці з моменту поставки (митного оформлення). Можлива стовідсоткова передоплата, на розсуд Покупця».

Отже, як правило оплата товару здійснюється на умовах відстрочки платежу три місяці з моменту поставки (митного оформлення), а передоплата можлива виключно на розсуд покупця.

Інвойсами № NTL-FTL20250120 від 20.01.2025 року, № NTL-FTL20241228 від 28.12.2024 року передоплату не визначено (не встановлено).

Верховним Судом у постанові від 08 липня 2022 року у справі № 815/1718/16 зазначає, що «В свою чергу, відповідачем як суб`єктом владних повноважень не доведено суду, що надані ТОВ «Дарком» документи містять істотні розбіжності, в них наявні ознаки підробки, або вони не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за імпортовані товари.

Щодо посилання митниці на не зазначення в інвойсі способу оплати за товар, як на наявність розбіжностей в документах, то суди цілком об`єктивно його відхилили, адже спосіб оплати товару не є ціноутворюючим фактором, а відсутність цієї інформації в інвойсі сама собою, як окремий факт, не може свідчити про заниження митної вартості товару, оскільки спосіб оплати обумовлено умовами відповідного договору, на який в інвойсі є посилання ».

В постанові ВС від 27 лютого 2025 року за по справі № 300/784/24 зазначено, що «У процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. Умови, на яких повинна здійснитися оплата за товар, якщо вони безпосередньо не впливають на ціну товару, останньої не стосуються. У зв`язку з цим розбіжності щодо умов оплати товару у документах, доданих до митної декларації на підтвердження митної вартості (невідповідність строків оплати, що визначені договором) не є тими розбіжностями (суперечностями) не можуть бути покладені в основу висновків митного органу щодо наявності розбіжностей у відомостях про митну вартість товару»

Отже, спосіб здійснення оплати, так і часові рамки оплати не впливають на ціну (розмір оплати) товару, що передбачена контрактом.

Вказане кореспондується із правовим висновком, викладеним у постанові ВС від 19.11.2024 року у справі № 420/23588/23: «Суд першої інстанції вказав, що позивач сплатив на розрахунковий рахунок контрагента у загальному розмірі 162047,37 доларів США, та пославшись на постанову Верховного Суду від 12 березня 2019 року по справі №803/3649/15, наголосив, що у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. В свою чергу, умови термінів та розміри оплати безпосередньо ціни товару не стосуються. Отже, доводи митного органу в цій частині також не можуть бути покладені в основу рішення про коригування митної вартості товарів.

Колегія суддів Верховного Суду також звертає увагу на постанову Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі №815/329/17, в якій Суд наголосив, що фактична оплата за поставлений товар, як і спосіб здійснення такої оплати (готівковий, безготівковий), так і часові рамки оплати (передоплата, післяплата, відстрочка) не впливають на ціну (розмір оплати) товару, що передбачена контрактом (з урахування додаткових платежів, якщо так передбачені чи здійснені)».

Тобто, сторони домовилися, що оплата Товару здійснюється на умовах відстрочки платежу три місяці з моменту поставки (митного оформлення). На момент митного оформлення оплата за партію оцінюваного товару не була здійснена.

Окрім того, Відповідачу були надані листи на повідомлення ТОВ «ФРІЗОН ТРЕЙД» №27/03/25- 2 від 27.03.2025 року, № 27/03/25-4 від 27.03.2025 року, № 01/04/25-31 від 01.04.2025 року, № 01/04/25-33 від 01.04.2025 року в яких вже була зазначена відповідна інформація.

Отже, рахунок сплачено не було, банківські платіжні документи відсутні, а тому, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 53 МК України надання ТОВ «ФРІЗОН ТРЕЙД» таких документів на законодавчому рівні не вимагається.

Вказана позиція суду підтверджується позицією Верховного Суду, викладеною в від 19 вересня 2022 року у справі № 1.380.2019.004890: « 39. Щодо висновку контролюючого органу про необхідність надання позивачем банківських платіжних документів, що стосуються оцінюваного товару, суди встановили, що він є безпідставним, оскільки частиною 4 ст. 53 Митного кодексу України передбачено надання наведених документів за їх наявності.

40. Тоді як укладений позивачем контракт купівлі-продажу №1 від 07.05.2018 передбачає післяоплату. Тобто, подати докази оплати на момент прийняття оскаржуваних рішень у позивача не було можливості, про що було зазначено відповідачу у документів».

Відповідач вказує «не зважаючи на закінчення тримісячного терміну з дати відвантаження 01.01.2025, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару відсутні», однак суд не приймає до уваги вказане твердження, з огляду на наступне.

Як вже було зазначено, сторони домовилися, що Покупець повинен здійснити платіж протягом трьох місяців з моменту поставки (митного оформлення) Товару.

Відповідно до п. 23 ч. 1 ст. 4 МК України митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Відповідно до ч. 1 ст. 248 визначено, що митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування- з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Окрім цього, відповідно до ст. 3 Контракту №NTL20230515/2 від 15.05.2023 року Поставка Товару за цим договором здійснюється в повній відповідності з ІНКОТЕРМС-2010. Умови поставки визначаються і узгоджуються Сторонами для кожної окремої партії Товару і вказуються в інвойсі.

У Commercial invoice (рахунку-фактурі) № NTL-FTL20250120 від 20.01.2025 року, №NTL- FTL20241228 від 28.12.2024 року визначено умову поставки CPT Kharkiv, Ukraine.

Відповідно до Інкотермс: абз. А.4 Поставка «Продавець зобов`язаний здійснити поставку шляхом надання товару перевізнику, з яким укладено договір перевезення, у відповідності зі статтею А.3, а за наявності декількох перевізників - першому з них, для транспортування товару до узгодженого пункту в межах названого місця у встановлену дату чи в межах узгодженого періоду».

За умовами поставки CPT постачальник зобов`язаний поставити товар до названого (кінцевого) пункту призначення.

В свою чергу Покупець повинен здійснити платіж протягом трьох місяців з моменту поставки (митного оформлення) Товару, а тому посилання митного органу щодо спливу строку оплати є таким, що не відповідає дійсності.

Щодо умови поставки та включення у ціну товару вартості транспортних витрат у повному обсязі, суд зазначає наступне.

У спірному рішенні № UA401060/2025/000027/2 від 28.03.2025 року вказано: «Згідно абзацу 2 статті 3 контракту, умови поставки визначаються і узгоджуються Сторонами для кожної окремої партії товару і вказуються в інвойсі. Заявлені в інвойсі умови поставки - CPT Харків, Україна, разом з тим, в абзаці 3 статті 3 контракту обумовлено, що Постачальник зобов`язаний завантажити товар на борт судна в порту навантаження в зазначену дату або в узгоджений період, а такі умови контракту відповідають умовам поставки згідно Інкотермс FOB порт країни відправлення (Китай). Вказане свідчить про не включення у ціну товару вартості транспортних витрат у повному обсязі».

Також у спірному рішенні №UA401060/2025/000028/2 від 01.04.2025 року міститься посилання Відповідача про те, що «Згідно абзацу 2 статті 3 контракту, умови поставки визначаються і узгоджуються Сторонами для кожної окремої партії товару і вказуються в інвойсі. Заявлені в інвойсі умови поставки - CPT Харків, Україна, разом з тим, в абзаці 3 статті 3 контракту обумовлено, що Постачальник зобов`язаний завантажити товар на борт судна в порту навантаження в зазначену дату або в узгоджений період, а такі умови контракту відповідають умовам поставки згідно Інкотермс FOB порт країни відправлення (Китай). Окрім того, статтею 7 «приймання та передача товару» контракту № NTL20230515/2 визначено, що передача товару здійснюється в порту призначення, узгодженому сторонами. Портом призначення, згідно наданого коносаменту № MAEU285142991, є Констанца, Румунія. Вищенаведене суперечить задекларованим умовам поставки CPT Харків та свідчить про не включення у ціну товару вартості транспортних витрат у повному обсязі».

Суд зазначає, що відповідно до п. 5 ч. 10 ст. 58 МКУ, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

Відповідно до п. 6 ч. 10 ст. 58 МКУ, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті : витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

Тобто, при визначенні митної вартості витрати на транспортування/витрати пов`язані з транспортуванням додаються тільки тоді, якщо вони не включалися до ціни , що була фактично сплачена, або підлягає сплаті.

Враховуючи п. п. 5, 6 ч. 10 ст. 58 МК України для визначення митної вартості мають значення лише ті витрати на транспортування/витрати пов`язані з транспортуванням, які включаються саме до митного кордону України.

Згідно пп 2 пункту 11 статті 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, не допускається включення ніяких інших витрат , крім тих, що передбачені у цій статті. До митної вартості не включаються нижчезазначені витрати або кошти за умови виділення їх з ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, що документально підтверджені та які піддаються транспортування після ввезення.

У постанові ВС від 02.05.2023 року у справі № 813/2658/16 зазначено, що «Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 Митного кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі - МК України), є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною десятою статті 58 МК України визначений перелік витрат (складові митної вартості), які при визначенні митної вартості додаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті. До вказаного переліку входять, зокрема, витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України (пункт 5 вказаної норми).

Тобто зі змісту наведеної норми можна зробити висновок, що до митної вартості включаються витрати на транспортування товару до митного кордону України. При цьому, дана норма не передбачає необхідності включення до митної вартості витрат на переміщення транспортного засобу, коли він не переміщує товари.

Отже, з огляду на те, що відповідно до частини десятої статті 58 МК України до митної вартості включаються лише транспортні витрати на відрізку маршруту від місця завантаження товару до перетину митного кордону України , то посилання Митниці про неврахування Товариством вартості витрат на доставку порожнього транспортного засобу з пункту перетину митного кордону України до місця завантаження товару у м. Влоцлавек (Польща), Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду вважає необґрунтованими».

Витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, а також витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України включено до ціни товару до названого (кінцевого) місця призначення України на умовах поставки CPT, що підтверджено наступними документами, а саме:

1. Контракт.

Згідно ст. 3 Контракту: «Поставка Товару за цим договором здійснюється в повній відповідності з ІНКОТЕРМС-2010. Умови поставки визначаються і узгоджуються Сторонами для кожної окремої партії Товару і вказуються в інвойсі…».

Отже, поставка товарів здійснюється у повній відповідності з ІНКОТЕРМС-2010 згідно умови поставки, яку сторони зазначають у відповідному інвойсі.

2. Інвойси № NTL-FTL20250120 від 20.01.2025 року, № NTL FTL20241228 від 28.12.2024 року, в яких визначено умову поставки CPT Kharkiv, Ukraine.

Відповідно до ІНКОТЕРМС 2010 (Incoterms 2010), умова поставки CPT означає наступне:

CPT

CARRIAGE PAID TO (... named place of destination)

ФРАХТ/ПЕРЕВЕЗЕННЯ ОПЛАЧЕНО ДО (... назва місця призначення)

Термін "фрахт/перевезення оплачено до ..." означає, що продавець здійснює поставку товару шляхом його передання перевізнику, призначеному ним самим. Додатково до цього, продавець зобов`язаний оплатити витрати перевезення товару до названого місця призначення. Це означає, що покупець приймає на себе всі ризики та будь-які інші витрати, що можуть виникнути після здійснення поставки товару у вищезазначений спосіб.

В свою чергу, названим (кінцевим) пунктом призначення відповідно до інвойсів №NTL- FTL20250120 від 20.01.2025 року, № NTL-FTL20241228 від 28.12.2024 року у відповідності до ст.3 Контракту є держава Україна, а тому витрати на транспортування включено на всьому маршруті транспортування саме до названого місця призначення - України.

Вказана позиція узгоджується із висновками Верховного Суду, зазначеному в постанові від 17.05.2022 року у справі № 810/1661/17: «Таким чином, відповідно до умов поставки CPT, витрати щодо транспортування товару покладаються на продавця».

В постанові ВС від 25 серпня 2023 року у справі № 810/3516/16 зазначено, що «Разом з тим, суди обґрунтовано зауважили, що правилами «Інкотермс 2010» в частині груп С (до якої віднесено умови поставки CPT - фрахт/ перевезення оплачені до (... назва місця призначення)) передбачено, що «C»- терміни вимагають від продавця укласти договір перевезення на звичайних умовах за свій власний рахунок. Тобто, продавець зобов`язаний оплатити витрати, пов`язані з перевезенням товару до названого пункту призначення».

Отже, всі витрати на транспортування/пов`язані з транспортуванням товару до України включено у вартість товару.

На виконання ст. 3 Контракту його сторони визначили, узгодили і вказали в інвойсах умову поставки CPT, а тому припущення Відповідача про іншу умову поставки (FOB) є безпідставними, з огляду на наступне.

Щодо умови поставки «FOB» - вільно на борті судна (найменування порту відвантаження) - FOB (free on board) - умова, яка використовується при морських перевезеннях. За нею продавець зобов`язаний за власний рахунок доставити товар на борт судна, зафрахтованого покупцем, а також у зазначений термін в узгодженому порту відвантаження повідомити та передати йому документи разом з коносаментом.

Покупець укладає угоду перевезення, повідомляє продавцеві назву судна, місце відвантаження, необхідну дату поставки та несе всі витрати, пов`язані з переміщенням товару, з моменту фактичного переходу товару через поручні судна в зазначеному порту відвантаження.

Виходячи з наведеного, умова поставки «FOB» взагалі не відповідає умовам контракту №NTL20230515/2 від 15.05.2023 року.

З цього приводу ВС у постанові від 13.05.2021 року у справі № 400/2126/19 зазначив, що «Окрім того, судами враховано, що у Специфікаціях до контрактів з контрагентами-нерезидентами було визначено умови постачання, а саме: CPT порт Очаків. Такі ж умови постачання були вказані в митних деклараціях та визнані посадовими особами митниці такими, що відповідають документації. Право власності на поставлений нерезиденту товар переходив від продавців до покупця на умовах CPT порт Очаків. Незважаючи на викладене, відповідач поставив під сумнів дотримання платником умов виконання контрактів щодо поставки згідно з Правилами ІНКОТЕРМС і зробив припущення про застосування платником інших умов поставки , ніж визначені в наведених вище контрактах, а саме: FOB Франко-борт. Однак, оскільки позивачем підтверджено належними та допустимими доказами , що ТОВ «НК ГРЕЙН» здійснено поставку товару покупцям-нерезидентам KARDIMORIO LTD та VISTATRADE LTD за умовами CPT порт Очаків, суди дійшли висновку, що контролюючим органом безпідставно здійснено коригування умов поставки з CPT на FOB та визначено відхилення ціни контрольованої операції щодо експорту сільськогосподарської продукції на користь компаній KARDIMORIO LTD, VISTATRADE LTD».

Листи постачальника №NTL-FTL20250120-1 від 20.01.2025 року, №NTL- FTL20241228-1 від 28.12.2024 року.

У листах постачальника №NTL-FTL20250120-1 від 20.01.2025 року, №NTL FTL20241228-1 від 28.12.2024 року прямо вказано, що вони видані щодо Контракту та щодо інвойсів №NTL- FTL20250120 від 20.01.2025 року, № NTL FTL20241228 від 28.12.2024 року.

Більш того, у вказаних листах постачальник прямо зазначив: «Повідомляємо, що у відношенні товару відвантаженого по інвойсу №NTL- FTL20250120 від 20.01.2025 року/ №NTL- FTL20241228 від 28.12.2024 року вартість перевезення, логістика, вантажно-розвантажувальні роботи включені в ціну товару ».

Отже, листами постачальника №NTL-FTL20250120-1 від 20.01.2025 року, №NTL- FTL20241228-1 від 28.12.2024 року також підтверджено, що за конкретними інвойсами №NTL- FTL20250120 від 20.01.2025 року, № NTL FTL20241228 від 28.12.2024 року та за конкретним Контрактом у вартість товару включено вартість перевезення, логістики, вантажно розвантажувальних робіт.

Калькуляції собівартості № NTL-FTL20250120 від 20.01.2025 року, №NTL- FTL20241228 від 28.12.2024 року, відповідно до яких до ціни товару включено вантажні перевезення (Freight transportation).

Вантажні перевезення і є витратами на транспортування (витратами з доставки), тобто, витратами на транспортування, навантаження, вивантаження товару та обробки оцінюваних товарів, пов`язаних з їх транспортуванням.

Це також випливає із самої суті умови поставки CPT CARRIAGE PAID TO (... named place of destination) ФРАХТ/ПЕРЕВЕЗЕННЯ ОПЛАЧЕНО ДО (... назва місця призначення)

Верховний Суд в постанові від 23.03.2020 року у справі №804/4905/15 зазначив, що «…Крім того, суд звертає увагу, що згідно з ч. 4 статті 58 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, а не перевіряється митним органом порядок формування ціни на товар продавцем».

Враховуючи вищезазначену позицію Верховного Суду, так як калькуляція складена продавцем, перевірка митним органом формування ним ціни на товар є незаконною, а дії митного органу виходять за межі своїх повноважень.

Автотранспортні накладні (CMR) № 8032 від 24.03.2025 року, № 7084 від 26.03.2025 року, у графі 5 яких міститься пряме посилання на інвойси № NTL-FTL20250120 від 20.01.2025 року/ № NTL-FTL20241228 від 28.12.2024 року, в яких визначено умову поставки CPT Kharkiv, Ukraine.

CMR № 8032 від 24.03.2025 року, № 7084 від 26.03.2025 року чітко вказують всі відомості та обставини відправлення та переміщення партії товару, а саме:

- У графі 4 CMR місцем навантаження товару є Константа, Румунія.

- У графі 3 CMR місцем розвантаження є Україна, що узгоджується з умовами ст. 3 Контракту та інвойсами № NTL-FTL20250120 від 20.01.2025 року, № NTL FTL20241228 від 28.12.2024 року.

Тобто, Румунія була транзитним/проміжним пунктом розвантаження товару, після якого товар надійшов вже до названого (кінцевого) місця призначення в Україну, що відповідає умовам поставки CPT Kharkiv, Ukraine.

Дані CMR № 8032 від 24.03.2025 року, № 7084 від 26.03.2025 року кореспондуються з усіма іншими наданими документами на підтвердження включення витрат за п.п. 5, 6 ч. 10 ст. 58 МКУ у ціну товару до кінцевого місця призначення України.

Прейскуранти (прайс-листи) виробника товару № NTL FTL20241211/01 від 11.12.2024 року, № NTL-FTL20241114/2 від 14.11.2024 року, у яких також зазначено умову поставки CPT Харків, Україна .

Тобто, вартість товару розраховано із включенням у таку вартість вартості витрат на транспортування/пов`язаних із транспортуванням на умовах поставки CPT Kharkiv, Ukraine, яка, більш того, кореспондується із ціною, що вказана в інвойсах № NTL FTL20250120 від 20.01.2025 року, № NTL-FTL20241228 від 28.12.2024 року.

Коносаменти № MAEU248614966 від 14.03.2025 року, № MAEU285142991 від 18.03.2025 року.

У наданих під час митного оформлення коносаментах прямо зазначено «CARGO IN TRANSIT (from CONSTANTZA) TO UKRAINE», що в перекладі означає «ВАНТАЖ ТРАНЗИТОМ (З КОНСТАНЦИ) В УКРАЇНУ». Тобто, Констанца було транзитним / проміжним пунктом розвантаження товару, після якого товар вже надійшов до названого (кінцевого) місця призначення в Україну.

У коносаментах зазначено «FREIGHT PREPAID» (ФРАХТ З ПЕРЕДОПЛАТОЮ), що підтверджує включення витрат на транспортування/ пов`язаних із транспортуванням до ціни товару.

У постанові Верховного Суду у справі №825/2410/16 від 16 червня 2023 року зазначено, що Разом з тим, частиною другою статті 53 МК України передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість, є, зокрема, транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

…Суди також встановили, що відповідно до умов контракту (статті 2, 3) поставка товару за цим контрактом здійснювалася відповідно до правил ІНКОТЕРМС-2010 (офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (редакція 2010 року). Кожна партія товару, його кількість, асортимент та умови поставки визначалися в рахунку фактурі (інвойсі).

…Суди попередніх інстанцій вірно вказали, що поставка товару на умовах CFR-Чорноморськ (ІНКОТЕРМС-2010) передбачає, що у фактурну вартість товару вже включені витрати на транспортування товару до порту призначення (фрахт). Отже, суди попередніх інстанцій правильно застосували норму частини третьої статті 53 МК України, зробивши висновок про достатність документів, наданих підприємством, для підтвердження ціни товару та обґрунтування підстав її встановлення.

Зважаючи на встановлені судами попередніх інстанцій обставини на підставі оцінки доказів, яка відповідає правилам, встановленим нормами статті 90 КАС України, суди попередніх інстанцій зробили правильний висновок, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару, є достатніми для підтвердження задекларованої митної вартості і у своїй сукупності не викликають сумнів щодо достовірності наданої декларантом інформації про ціну товару та інші складові митної вартості.

Суд зазначає, що коносаменти № MAEU248614966 від 14.03.2025 року, № MAEU285142991 від 18.03.2025 року не є документами, що підтверджують умову поставки та по якому здійснюється поставка товарів, не є документами, що підтверджують митну вартість товарів, а є одними із документів, що підтверджують інформацію про транспортування (з якої країни, маршрут), рух товару, а тому висновки про умову поставки на підставі дослідження коносаментів є безпідставними.

Отже, умова поставки визначається, узгоджується і вказується в інвойсах №NTL- FTL20250120 від 20.01.2025 року, № NTL-FTL20241228 від 28.12.2024 року (CPT Kharkiv, Ukraine), в той час як коносаменти № MAEU248614966 від 14.03.2025 року, №MAEU285142991 від 18.03.2025 року взагалі не є документами, що підтверджують митну вартість товару за ст. 53 МК України і тим більше умову поставки , а тому їх дані можуть сприйматися виключно як додаткове джерело інформації.

Таким чином, Позивачем повністю документально підтверджено, що витрати на транспортування, витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваного товару, пов`язані з його транспортуванням включено до ціни товару, що кореспондується як з умовою поставки CPT, так і з наданими Позивачем документами до названого (кінцевого) місця призначення України.

Щодо проведення консультації з митним органом, суд зазначає наступне.

У спірних рішеннях про коригування митної вартості товарів № UA401060/2025/000027/2 від 28.03.2025 року, № UA401060/2025/000028/2 від 01.04.2025 року містяться наступні міркування митниці: «Відповідності до вимог пункту 5 статті 55 та пункту 4 статті 57 Митного кодексу України проведена процедура консультації між митним органом та декларантом з метою обміну наявної у кожного з них інформацією та обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі».

Суд зазначає, що при проведенні консультацій, ніякої іншої інформації, крім вимоги про надання додаткових документів до ТОВ «ФРІЗОН ТРЕЙД» не надходило, що свідчить про недотримання митним органом порядку проведення консультацій, а також неналежного обґрунтування неможливості застосування митної вартості за ціною договору, задекларованої Позивачем. Під час проведення консультацій Позивачем наголошено, що ним подано усі необхідні та наявні документи, як за основним переліком на підтвердження митної вартості товару за ч. 2 ст. 53 МК України, так і додаткові документи за ч. ч. 3, 4 ст. 53 МК України, якими повністю підтверджено правильність визначення митної вартості товару декларантом.

Спрацювання ризиків АСАУР та наявність в ЄАІС іншої цінової інформації про ідентичні або подібні товари не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Дана позиція суду узгоджується з позицією ВС, викладеною у постанові від 15 серпня 2023 року у справі № 810/2875/16, в якій зазначено, що «У графі 33 оскаржуваного рішення зазначено, що процедура консультацій проведена шляхом надіслання електронного повідомлення.

Разом з тим, суди встановили, що митне оформлення товарів здійснювалось шляхом електронного декларування, при цьому, ніякої іншої інформації, крім вимоги про надання додаткових документів та прийнятих рішень про коригування митної вартості до ТОВ «Фоззі-Фуд» не надходило, що свідчить про недотримання митним органом порядку проведення консультацій, а також належного обґрунтування неможливості застосування митної вартості за ціною договору, задекларованої позивачем».

Відповідач у спірних рішеннях про коригування митної вартості товарів вказує, що «Декларантом під час проведення з ним консультацій додаткової інформації для застосування резервного методу також не надано», однак відповідне посилання митного органу є безпідставним та хибним, оскільки декларантом обрано саме перший (основний) метод визначення митної вартості товару, а не резервний.

Таким чином суд дійшов висновку, що позивачем надано відповідачу всі необхідні та наявні документи для підтвердження митної вартості задекларованого товару саме за першим методом.

Відповідач у спірному рішенні № UA401060/2025/000027/2 від 28.03.2025 року, щодо митної декларації №25UA80U8 від 27.03.2025 року вказав наступну підставу коригування: «У зв`язку з ненаданням декларантом всіх витребуваних додаткових документів, передбачених ст.53 МКУ: документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; додаткові угоди до контракту; банківські платіжні документи; договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти виробника товару; копію митної декларації країни експорту; інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини».

Однак суд зазначеним твердженням не погоджується, з огляду на наступне.

Декларантом надано наявні додаткові документи, а також в кожній відповіді на повідомлення від митниці вказувалося, що всі необхідні документи вже подано та вони вже знаходяться у Відповідача, тому що Відповідач у повідомленнях № 850461 від 27.03.2025 року, №850499 від 27.03.2025 року запитував, зокрема:

1. транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, але у Commercial invoice (рахунку фактурі) №NTL- FTL20250120 від 20.01.2025 року визначено умову поставки CPT. Згідно з правилами Інкотермс 2010: CPT означає, що продавець доставить товар названому їм перевізнику. Крім цього, продавець зобов`язаний оплатити витрати, пов`язані з перевезенням товару до названого пункту призначення. Тобто сторони домовились, що витрати на транспортування вже включені у вартість товару. Отже, враховуючи, що витрати на транспортування включені у вартість товару надання ТОВ «ФРІЗОН ТРЕЙД» транспортних (перевізних) документів, а також документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів не вимагається.

Щодо митної декларації №25UA80U8 від 27.03.2025 року у повідомленнях № 850461 від 27.03.2025 року, №850499 від 27.03.2025 року транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів взагалі не запитувались митним органом.

2. Додатки до контракту, але додаткові угоди до Контракту № б/н від 13.06.2023 року, № б/н від 25.01.2025 року ТОВ «ФРІЗОН ТРЕЙД» були подані разом із митною декларацією №25UA80U8 від 27.03.2025 року.

Щодо митної декларації №25UA80U8 від 27.03.2025 року у повідомленнях № 850461 від 27.03.2025 року, №850499 від 27.03.2025 додатки до контракту взагалі не запитувались митним органом.

3. Якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, але статтею 5 Контракту №NTL20230515/2 від 15.05.2023 року встановлено, що Сторони домовилися, що оплата Товару здійснюється, як правило, на умовах відстрочки платежу три місяці з моменту поставки (митного оформлення). Можлива стовідсоткова передоплата, на розсуд Покупця. Рахунком-фактурою (інвойсом) № NTL-FTL20250120 від 20.01.2025 року передоплату не визначено. Тобто, сторони домовилися, що оплата Товару здійснюється на умовах відстрочки платежу три місяці з моменту поставки (митного оформлення). На момент митного оформлення оплата за партію оцінюваного товару не була здійснена. Отже, рахунок сплачено не було, банківські платіжні документи відсутні, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 53 МК України надання ТОВ «ФРІЗОН ТРЕЙД» таких документів на законодавчому рівні не вимагається .(відповіді № 27/03/25-2 від 27.03.2025 року, № 27/03/25-4 від 27.03.2025 року).

4. Договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається, але у відношенні товару відвантаженого по інвойсу № NTL-FTL20250120 від 20.01.2025 року договір (угода, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається, не укладався. Отже, укладання договору (угоди, контракту) із третіми особами, пов`язаного з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається, не здійснювалося, а тому відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 53 МК України надання ТОВ «ФРІЗОН ТРЕЙД» вказаних документів не вимагається. (відповідь № 27/03/25-7 від 27.03.2025 року).

5. Рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом), але за Контрактом №NTL20230515/2 від 15.05.2023 року не передбачено отримання платежів від третіх осіб, платежів від третіх осіб отримано не було, що підтверджується також вже наявним у Відповідача листом Постачальника №NTL-FTL20250120-5 від 20.01.2025 року. Отже, ніяких платежів від третіх осіб отримано не було, а тому відповідно до п.2 ч.3 ст. 53 МК України надання ТОВ «ФРІЗОН ТРЕЙД» рахунків про здійснення платежів третім особам на користь продавця не вимагається (відповідь № 27/03/25-8 від 27.03.2025 року).

6. Виписку з бухгалтерської документації, але Статтею 5 Контракту №NTL20230515/2 від 15.05.2023 року встановлено, що Сторони домовилися, що оплата Товару здійснюється, як правило, на умовах відстрочки платежу три місяці з моменту поставки (митного оформлення). Можлива стовідсоткова передоплата, на розсуд Покупця.

Рахунком-фактурою (інвойсом) № NTL-FTL20250120 від 20.01.2025 року передоплату не визначено. Тобто сторони домовилися, що оплата Товару здійснюється на умовах відстрочки платежу три місяці з моменту поставки (митного оформлення). На момент митного оформлення оплата за партію оцінюваного товару не була здійснена. Отже, рахунок сплачено не було, банківські платіжні документи відсутні, а тому відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 53 МК України надання ТОВ «ФРІЗОН ТРЕЙД» виписки з бухгалтерської документації не вимагається (відповідь № 27/03/25-9 від 27.03.2025 року).

7. Каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару, але прайс лист №NTL-FTL20241211/01 від 11.12.2024 року ТОВ «ФРІЗОН ТРЕЙД» подано разом із митною декларацією №25UA80U8 та вже знаходився у Відповідача (відповідь № 27/03/25-12 від 27.03.2025 року).

8. Копію митної декларації країни експорту, але декларація № 25ROCT1900E20962L9 від 24.03.2025 року ТОВ «ФРІЗОН ТРЕЙД» подана разом із митною декларацією №25UA80U8 Відповідача (відповідь № 27/03/25-10 від 27.03.2025 року).

9. Висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини, але висновок експерта №20- 43/03 2025 від 26.03.2025 року, підготовлений ТОВ «Одеський аукціонний центр» було надано разом з митною декларацією №25UA80U8 знаходиться у Відповідача (відповідь № 27/03/25-11 від 27.03.2025 року).

Також Відповідач у спірному рішенні №UA401060/2025/000028/2 від 01.04.2025 року, щодо митної декларації № 25UA05U6 від 01.04.2025 року вказав: «У зв`язку з ненаданням декларантом всіх витребуваних додаткових документів, передбачених ст.53 МКУ: документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; банківські платіжні документи; договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; копію митної декларації країни експорту».

Суд зазначає, що декларантом надано наявні додаткові документи, а також в кожній відповіді на повідомлення від митниці вказувалося, що всі необхідні документи вже подано та вони вже знаходяться у Відповідача, тому що Відповідач у повідомленнях № 851109 від 01.04.2025 року, № 851113 від 01.04.2025 року запитував, зокрема:

1. Транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, але у Commercial invoice (рахунку фактурі) №NTL- FTL20241228 від 28.12.2024 року визначено умову поставки CPT. Згідно з правилами Інкотермс 2010: CPT означає, що продавець доставить товар названому їм перевізнику. Крім цього, продавець зобов`язаний оплатити витрати, пов`язані з перевезенням товару до названого пункту призначення. Тобто сторони домовились, що витрати на транспортування вже включені у вартість товару. Отже, враховуючи, що витрати на транспортування включені у вартість товару надання ТОВ «ФРІЗОН ТРЕЙД» транспортних (перевізних) документів, а також документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів не вимагається (відповідь № 01/04/25-32 від 01.04.2025 року).

2. Якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, але статтею 5 Контракту №NTL20230515/2 від 15.05.2023 року встановлено, що Сторони домовилися, що оплата Товару здійснюється, як правило, на умовах відстрочки платежу три місяці з моменту поставки (митного оформлення). Можлива стовідсоткова передоплата, на розсуд Покупця. Рахунком-фактурою (інвойсом) № NTL-FTL20241228 від 28.12.2024 року передоплату не визначено. Тобто, сторони домовилися, що оплата Товару здійснюється на умовах відстрочки платежу три місяці з моменту поставки (митного оформлення). На момент митного оформлення оплата за партію оцінюваного товару не була здійснена. Отже, рахунок сплачено не було, банківські платіжні документи відсутні, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 53 МК України надання ТОВ «ФРІЗОН ТРЕЙД» таких документів на законодавчому рівні не вимагається, (відповіді № 01/04/25-31 від 01.04.2025 року, № 01/04/25-33 від 01.04.2025 року).

3. Договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається, але у відношенні товару відвантаженого по інвойсу № NTL-FTL20241228 від 28.12.2024 року договір (угода, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається, не укладався. Отже, укладання договору (угоди, контракту) із третіми особами, пов`язаного з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається, не здійснювалося, а тому відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 53 МК України надання ТОВ «ФРІЗОН ТРЕЙД» вказаних документів не вимагається (відповідь № 01/04/25-36 від 01.04.2025 року).

4. Рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом), але за Контрактом №NTL20230515/2 від 15.05.2023 року не передбачено отримання платежів від третіх осіб, платежів від третіх осіб отримано не було, що підтверджується також вже наявним у Відповідача листом Постачальника №NTL-FTL20241228-5 від 28.12.2024 року. Отже, ніяких платежів від третіх осіб отримано не було, а тому відповідно до п.2 ч.3 ст. 53 МК України надання ТОВ «ФРІЗОН ТРЕЙД» рахунків про здійснення платежів третім особам на користь продавця не вимагається (відповідь № 01/04/25-37 від 01.04.2025 року).

5. Рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту), але у відношенні товару відвантаженого по інвойсу №NTL- FTL20241228 від 28.12.2024 року посередницькі послуги не залучалися, що підтверджується також вже наявним Постачальника у Відповідача листом №NTL- FTL20241228-3 від 28.12.2024 року. Отже, комісійні, посередницькі послуги не залучалися, а тому відповідно до п. 3 ч.3 ст. 53 МК України надання ТОВ «ФРІЗОН ТРЕЙД» рахунків про сплату комісійних, посередницьких послуг не вимагається (відповідь №01/04/25- 41 від 01.04.2025 року).

6. Виписку з бухгалтерської документації, але Статтею 5 Контракту №NTL20230515/2 від 15.05.2023 року встановлено, що Сторони домовилися, що оплата Товару здійснюється, як правило, на умовах відстрочки платежу три місяці з моменту поставки (митного оформлення). Можлива стовідсоткова передоплата, на розсуд Покупця.

Рахунком-фактурою (інвойсом) № NTL-FTL20241228 від 28.12.2024 року передоплату не визначено. Тобто сторони домовилися, що оплата Товару здійснюється на умовах відстрочки платежу три місяці з моменту поставки (митного оформлення). На момент митного оформлення оплата за партію оцінюваного товару не була здійснена. Отже, рахунок сплачено не було, банківські платіжні документи відсутні, а тому відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 53 МК України надання ТОВ «ФРІЗОН ТРЕЙД» виписки з бухгалтерської документації не вимагається (відповідь № 01/04/25-38 від 01.04.2025 року).

7. Копію митної декларації країни експорту, але декларацію № 25ROCT1900R21918L7 від 26.03.2025 року ТОВ «ФРІЗОН ТРЕЙД» подано разом із митною декларацією №25UA05U6 (відповідь № 01/04/25-39 від 01.04.2025 року).

Таким чином суд зазначає, що припущення відповідача щодо ненадання декларантом всіх витребуваних додаткових документів не узгоджується з дійсними обставинами справи.

Частиною 2 ст. 54 МК України визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 2, 3, 4, 7 ст. 57 МК України, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

Відповідно до вимог "Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів", затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598, у графі 33 зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі:

- неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у ст. 53 Кодексу);

- невірно проведений розрахунок митної вартості;

- невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу III Кодексу;

- надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Підстава для незастосування основного методу визначення митної вартості товару передбачена ч. 2 ст. 58 МК України. Так, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Згідно із ст. 58 МК України, метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

В свою чергу, підставою для коригування показників митної вартості товару, зазначених в Митних деклараціях, поданих Позивачем, стала цінова інформація на товари, митне оформлення яких вже здійснено. При цьому, Відповідач технічно посилається щодо попереднього методу на відсутність інформації, намагаючись обґрунтувати обрання останнього шостого (резервного) методу коригування, проте, це не є належним та послідовним обранням методу, в т. ч. з огляду й на те, що підстави не застосування першого методу були відсутні.

Суд зазначає, що наявність такої інформації за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення митним органом контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за другорядними методами, оскільки торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, сезонність, наявність знижок тощо), і сама по собі не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів, адже законодавство таких підстав прямо не встановлює, тому не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару.

Окрім того, відомості з інформаційних баз даних мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митницею відповідних рішень та з об`єктивних причин не можуть містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар . Розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є беззаперечним доказом для підтвердження висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару.

Суд зазначає, що висновки експерта № 20-43/03-2025 від 26.03.2025 року, №20- 46/03-2025 від 28.03.2025 року щодо визначення ринкової вартості майна, що ввозяться на територію України, також підтверджують правильність визначення митної вартості позивачем і підтверджують необхідність застосування саме першого методу.

Отже, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) і єдиною підставою його незастосування є, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірно та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

За відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, застосування митним органом коригування митної вартості є передчасним.

Таким чином суд дійшов висновку, що відповідачем безпідставно застосовано до позивача другорядний метод визначення митної вартості товару (шостий), замість першого методу, що є підставою скасування оскаржуваних позивачем рішень про коригування митної вартості товарів №UA401060/2025/000027/2 від 28.03.2025 року; №UA401060/2025/000028/2 від 01.04.2025 року та карток відмови №UA401060/2025/000065 від 28.03.2025 року; № UA401060/2025/000068 від 01.04.2025 року.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі "Серявін та інші проти України"(п.58) суд вказує, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Усі інші аргументи вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 50 000,00 грн., суд зазначає наступне.

На підтвердження понесених судових витрат з оплати правової допомоги в межах розгляду даної справи, позивачем надані суду копії наступних документів: Договору про надання правової допомоги б/н від 12.05.2025, Додаткової угоди №1 від 12.05.2025 до Договору про надання правової допомоги, Додаткової угоди №2 від 12.05.2025 до Договору про надання правової допомоги, платіжної інструкції кредитного переказу коштів № від 23.05.2025 про сплату суми в розмірі 50000,00 грн. на реквізити Адвокатського бюро "Бідної Оксани Іванівни" за договором про надання правової допомоги б/н від 12.05.2025, ордеру на представництво інтересів ТОВ "ФРІЗОН ТРЕЙД" адвокатом Бідною Оксаною Іванівною, виданого Адвокатським бюро "Бідної Оксани Іванівни", свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю адвоката Бідної Оксани Іванівни.

Відповідно до статті 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року №5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон №5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону №5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону №5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону №5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону №5076-VI).

Пунктом 1 частини третьої статті 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з частиною третьою статті 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини четвертої цієї статті для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката, виходячи із положень частини п`ятої статті 134 КАС України, має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини шостої статті 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина сьома статті 134 КАС України).

Аналіз наведених положень процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Отже, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, до предмета доказування у питанні компенсації, понесених у зв`язку з розглядом справи витрат на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

При цьому, незважаючи на те, що при застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, такий, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині п`ятій статті 134 КАС України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц вказала на виключення ініціативи суду щодо вирішення питань з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Зазначений підхід до вирішення питання зменшення витрат на правничу допомогу знайшов своє відображення і в постановах Верховного Суду від 02.10.2019 у справі №815/1479/18, від 15.07.2020 у справі №640/10548/19, від 21.01.2021 у справі №280/2635/20.

Також, у постанові Верховного Суду від 13.05.2021 у справі №200/9888/19-а Верховний Суд виклав висновок щодо застосування статей 134, 139 КАС України в контексті ролі суду під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу.

Верховний Суд у вказаній постанові зазначив, що відповідно до частини шостої статті 134 КАС України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. А згідно з частиною сьомою цієї ж статті КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.

Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до КАС України законодавцем принципово по-новому визначено роль суду при вирішенні питання розподілу судових витрат, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами, та не може діяти на користь будь-якої із сторін.

Отже, принцип співмірності розміру витрат на професійну правничу допомогу повинен застосовуватися відповідно до вимог частини шостої статті 134 КАС України за наявності клопотання іншої сторони.

Це означає, що відповідач, як особа, яка заперечує зазначений позивачем розмір витрат на оплату правничої допомоги, зобов`язаний навести обґрунтування та надати відповідні докази на підтвердження його доводів щодо неспівмірності заявлених судових витрат із заявленими позовними вимогами, подавши відповідне клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, а суд, керуючись принципом співмірності, обґрунтованості та фактичності, вирішує питання розподілу судових витрат, керуючись критеріями, закріпленими у статті 139 КАС України.

Аналогічні висновки викладені також у постанові Верховного Суду від 05.08.2020 у справі №640/15803/19, від 30.06.2022 у справі №640/1175/20, від 11.08.2022 у справі №300/2050/19.

Вивчивши подані представником позивача докази суд встановив, що спір у даній справі не є складним як за обсягом доказів, так і за природою суджень суб`єкта владних повноважень, котрі були покладені в основу оскаржуваних рішень; причина виникнення спору, предмет спору, обсяг предмету доказування об`єктивно не вимагали вжиття значних зусиль для з`ясування справжніх обставин фактичної дійсності, вивчення змісту належних норм права, спростування мотивів суб`єкта владних повноважень.

Справа слухалась в порядку спрощеного позовного провадження без призначення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін. Представником позивача було подано до суду позовну заяву та відповідь на відзив.

Відтак, суд доходить до переконання про те, що обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт на 50000,00 грн. є неспівмірним з обставинами даного конкретного спору та у даному конкретному випадку справедливим і співмірним відшкодуванням витрат на професійну правничу допомогу буде сума в розмірі - 15 000,00 грн.

Судові витрати у вигляді судового збору підлягають розподілу відповідно до приписів ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ФРІЗОН ТРЕЙД" (вул. Морозова, буд. 7,м. Харків, 61036) до Вінницької митниці (вул. Лебединського, буд. 17,м. Вінниця, Вінницький р-н, Вінницька обл.,21034) про визнання протиправними та скасування рішень, карток відмови задовольнити в повному обсязі.

Скасувати рішення Вінницької митниці про коригування митної вартості товарів №UA401060/2025/000027/2 від 28.03.2025 року та картку відмови №UA401060/2025/000065 від 28.03.2025 року.

Скасувати рішення Вінницької митниці про коригування митної вартості товарів №UA401060/2025/000028/2 від 01.04.2025 року та картку відмови № UA401060/2025/000068 від 01.04.2025 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Вінницької митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФРІЗОН ТРЕЙД" сплачений судовий збір у усім 18772 (вісімнадцять тисяч сімсот сімдесят дві) грн. 53 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Вінницької митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФРІЗОН ТРЕЙД" витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15000 (п`ятнадцять тисяч) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Спірідонов М.О.