Суддя: Качур Роксолана Петрівна
Дата ухвалення: 2025-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
провадження № ЗД/380/26/25
У Х В А Л А

з питань забезпечення позову

11 липня 2025 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Качур Р.П. розглянув у письмовому провадженні без виклику сторін заяву представниці товариства з обмеженою відповідальністю «Українські перспективи» про забезпечення позову до подачі позовної заяви -

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Українські перспективи» (далі заявник, ТзОВ «Українські перспективи») звернулося до суду із заявою про забезпечення позову до подачі позовної заяви (вх. № 56311 від 09.07.2025) у якій просить:

- вжити заходи забезпечення адміністративного позову до пред`явлення Товариством з обмеженою відповідальністю «Українські перспективи» позову про визнання протиправним Наказу Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради щодо демонтажу рекламної конструкції (одноярусної двосторонньої двоплощинної) по вул. Хмельницького 176, розміром 6х3, просто неба;

- забезпечити позов шляхом заборони Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, Комунальному підприємству «Адміністративно- технічне управління» та/або уповноваженим органам, особам, які діють від їх імені та/або на виконання рішень останніх, до набрання рішення суду законної сили, здійснювати демонтаж та/або вчиняти дії, що спрямовані на демонтаж рекламної конструкції (одноярусної двосторонньої двоплощинної, розміром 6х3), яка належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Українські перспективи» та розміщена за адресою: м. Львів, вул. Хмельницького, 176, просто неба.

В обґрунтування такої вказав, що 18.06.2025 року, ТОВ «Українські перспективи» отримало вимогу Департаменту економічного розвитку № 25/Р-28-1355 від 16.06.2025 року, у якій останній вказує на порушення ТОВ «Українські перспективи» вимог ч. 1. ст. 16 Закону України «Про рекламу», а саме: самовільно встановлено спеціальну конструкцію зовнішньої реклами одноярусний двосторонній двоплощинний, рекламоносій на газоні на вул. Хмельницького 176, розмірами 6х3, просто неба. Також у даній вимозі запропоновано добровільно демонтувати самовільно встановлену конструкцію в термін до 23.06.2025 року, про що повідомити КП «Адміністративно технічне управління» листом з долученням світлин місця після демонтажу. Окрім того попереджено ТОВ «Українські перспективи», що у разі невиконання даної вимоги демонтаж буде здійснений КП «Адміністративно-технічне управління» примусово у будь-який робочий день після 23.06.2025 року. При цьому на ТОВ «Українські перспективи» буде покладено обов`язок компенсації витрат по демонтажу та зберіганню конструкції. Вказав, що на вказану вимогу, ТОВ «Українські перспективи» 20.06.2025 року скерувало до Департаменту економічного розвитку та КП «Адміністративно-технічне управління» пояснення та заперечення. Разом з тим, нам стало відомо, що Департаментом економічного розвитку ЛМР видано наказ на демонтаж спеціальної конструкції зовнішньої реклами: одноярусний двостороннній двоплощинний, рекламоносій на газоні на вул. Хмельницького 176, розмірами 6х3, просто неба, який належить ТОВ «Українські перспективи». 26.06.2025 року позивачем скеровано до Департаменту економічного розвитку ЛМР запит про надання копії наказу Департаменту економічного розвитку ЛМР на демонтаж спеціальної конструкції зовнішньої реклами: одноярусний двосторонній двоплощинний рекламоносій на газоні на вул. Хмельницького 176, розмірами 6х3, просто неба, який належить ТОВ «Українські перспективи». Станом на день подання заяви відповіді від Департаменту економічного розвитку ще не отримано. Заявниця стверджує, що рекламна конструкція ТОВ «Українські перспективи» яка розміщена за адресою по вул. Хмельницького 176 розміщена згідно з вимогами чинного законодавства, а тому демонтажу не підлягає.

Заявник вказав, що демонтаж рекламної конструкції: одноярусної двостороннньої двоплощинної, розміром 6х3, просто неба на вул. Хмельницького 176, який належить ТОВ «Українські перспективи» на вимогу Департаменту економічного розвитку ЛМР буде здійснений КП «Адміністративно-технічне управління» примусово у будь який робочий день після 23.06.2025 року. При цьому на ТОВ «Українські перспективи» буде покладено обов`язок компенсації витрат по демонтажу та зберіганню конструкції. Вважає, що загроза демонтажу рекламного засобу та, відповідно, спричинення шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення судового рішення у даній справі, є реальною. Стверджує, що невжиття заходів до забезпечення позову спрямованих на унеможливлення демонтажу належної позивачу рекламної конструкцій шляхом заборони відповідачу, КП «Адміністративно-технічне управління» та іншим особам, які можуть за дорученням відповідача вчиняти дії щодо демонтажу рекламної конструкції, може істотно ускладнити поновлення порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Вказав, що забезпечення позову у запропонований заявником спосіб матиме наслідком збереження існуючого становища до розгляду справи по суті, при цьому, заходи забезпечення адміністративного позову відповідатимуть предмету адміністративного позову та, водночас, вжиття таких заходів не може завдати ще більше шкоди, ніж та, якій можна запобігти, і не зумовлює фактичного вирішення спору по суті. Тому звернувся до суду із цією заявою до суду.

При вирішенні заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви, суд керується таким.

Згідно з ч. 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

При вирішенні заяви про забезпечення позову суд керується ч. 1 ст. 2 КАС України, відповідно до якої завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Забезпечення позову згідно з ч. 2 ст. 150 КАС України допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим позовним вимогам, мають бути безпосередньо пов`язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Зазначений перелік способів забезпечення позову є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

При розгляді заяви про вжиття заходів забезпечення позову суд оцінює обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості й адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення; імовірності виникнення утруднень для виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; необхідності у зв`язку із вжиттям заходів запобігти порушенню прав та інтересів інших осіб, в тому числі, й осіб, які не приймають участь у розгляді справи.

Частиною 1 статті 152 КАС України визначено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову, а також захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

З аналізу наведеної норми слідує, що обов`язковою передумовою вжиття заходів забезпечення позову є обґрунтованість відповідних вимог сторони, в тому числі й з зазначенням очевидних ознак протиправності оскаржуваних рішення, дії або бездіяльності, очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам останньої, неможливості у подальшому без вжиття таких заходів відновлення прав особи та обов`язковим поданням доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. При цьому, ознаки протиправності повинні бути пов`язані саме з порушеними правами, свободами чи інтересами.

Верховний Суд у постанові від 06.12.2022 у справі № 140/8745/21 зауважив, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Крім того, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчується, зокрема в тому, чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду в майбутньому. Основним завданням процесуальних норм, які регламентують вжиття судом заходів забезпечення позову, є досягнення балансу між правом позивача на захист свого порушеного права та правом відповідача заперечувати проти адресованих йому вимог у будь-який дозволений законом спосіб.

Суд також зазначає, що забезпечення адміністративного позову є крайнім заходом, вжиття якого можливе виключно за наявності підстав вважати, що рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень є очевидно протиправними.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Тобто, прийняття такого рішення доцільно та можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може в майбутньому ускладнити виконання судового рішення чи привести до потреби докласти значні зусилля для відновлення прав позивача.

Як зазначалось вище, в обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач зазначив, що невжиття таких заходів може ускладнити виконання рішення суду або ефективний захист прав позивача; є очевидні ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності відповідача.

З цього приводу суд зазначає, що в заяві про забезпечення адміністративного позову не наведено конкретних обґрунтувань, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист прав або інтересів заявника, за захистом яких він звернувся, також не наведено очевидних ознак протиправності рішення суб`єкта владних повноважень.

При цьому, покликання на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24.04.2025 у справі № 813/2570/18 суд оцінює критично, оскільки таке рішення станом на день розгляду заяви про забезпечення позову до подачі позовної заяви, законної сили не набрало, а тому не обставини, встановлені таким рішенням, не можуть мати преюдиційного значення.

Суд також враховує, що обґрунтовуючи подану заяву заявник вказав, що конструкцію зовнішньої реклами: одноярусний двостороннній двоплощинний, рекламоносій на газоні на вул. Хмельницького 176, розмірами 6х3, просто неба, ТОВ «Українські перспективи» встановлено відповідно до Договору № Л/П-14227п/НЮ про надання рекламних послуг від 06.01.2014 р. укладеного з ДТГО «Львівська залізниця» (правонаступник ПАТ «Українська залізниця»). Суд з наданої заявником копії такого договору встановив, що такий договір втратив чинність з 01.01.2015.

Також, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду від 21.11.2018 у справі № 826/8556/17.

При цьому, суд зазначає, що в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав будуть значними.

Тобто, обов`язковою умовою застосування заходів забезпечення позову є наявність хоча б однієї з таких обставин: очевидність небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; доведення позивачем того, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат; очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

З системного аналізу наведених правових норм можна дійти висновку, що заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути співмірними з позовними вимогами. Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Слід зазначити, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не можуть вирішуватись ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Крім того, у поданій заяві представниця заявника вказала, що позивач має намір звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів із позовом про визнання протиправним Наказу Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради про демонтаж рекламної конструкції (одноярусної двосторонньої двоплощинної) по вул. Хмельницького 176, розміром 6х3, просто неба. Разом з тим, представницею заявника не надано ні копії оскарженого наказу, ні не конкретизовано дату та номер такого наказу.

З приводу негативних наслідків для господарської діяльності позивача, на які посилається заявник, суд зазначає, що безумовно, рішення чи дії суб`єктів владних повноважень справляють певний вплив на суб`єктів господарювання. Такі рішення можуть завдавати шкоди і мати наслідки, які позивач оцінює негативно.

Проте, відповідно до статті 150 КАС України зазначені обставини, навіть у разі їх доведення, не є безумовними підставами для застосування заходів забезпечення позову в адміністративній справі.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 3 грудня 2020 року у справі № 140/8457/20 та від 31 січня 2023 року у справі № 140/6021/22, від 28 вересня 2023 року у справі № 120/9931/22, від 23 листопада 2023 року у справі № 140/13016/23, від 08 лютого 2024 року у справі № 160/19014/23.

Суд критично оцінює посилання заявника, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони вчиняти дії щодо демонтажу, може істотно ускладнити ефективний захист та поновлення прав та інтересів позивача.

Також, позивачем не надано доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів, за захистом яких він звернувся до суду, стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат. Тому, посилання заявника на ту обставину, що невжиття судом заходів забезпечення позову призведе до ускладнення чи неможливості виконання рішення суду не підтверджені належними доказами.

Крім того, заявником і не наведено обґрунтованих підстав для забезпечення позову згідно пункту 2 частини другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України (щодо очевидності ознак протиправності оскаржуваного рішення). При цьому варто зауважити, що наведення в ухвалі суду про забезпечення позову очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення відповідача буде фактично означати вирішення спору по суті до ухвалення рішення в адміністративній справі, що в даному випадку є неприпустимим та порушуватиме такі визначальні принципи адміністративного судочинства як змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі (стаття 9 Кодексу адміністративного судочинства України).

Важливо наголосити на тому, що у випадку забезпечення позову суд фактично без належних на те підстав поставить під сумнів рішення суб`єкта владних повноважень, втрутившись у його дискреційні повноваження без надання правової оцінки підставам для такого рішення, а відтак тимчасово вирішить майбутній спір по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову та виходить за межі встановлених підстав для забезпечення позову.

Отже, вказані доводи позивача критично оцінюються судом уваги, оскільки не свідчать в чому полягає існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або про те, що захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Таким чином, судом не встановлено, а представницею заявника у заяві не доведено існування жодної з обставин, передбачених частиною 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, за наявності яких суд може вжити запропонований заявником захід забезпечення позову до подання позовної заяви.

Таким чином, розглянувши заяву представниці товариства з обмеженою відповідальністю «Українські перспективи» про забезпечення позову до подачі позовної заяви, суд вважає, що така заява не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 150, 153, 154, 243, 248, 256, 293-295 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

у задоволенні заяви представниці товариства з обмеженою відповідальністю «Українські перспективи» про забезпечення позову до подачі позовної заяви відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду у п`ятнадцятиденний строк з дати її складання.

Суддя Р.П. Качур