Справа № 540/8584/21
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2025-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2025 р.м. ОдесаСправа № 540/8584/21

Перша інстанція: суддя Андрухів В.В.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Шляхтицького О.І.,

суддів: Семенюка Г.В., Федусика А.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10.04.2025 у справі № 540/8584/21 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропродукт Логістік» до Державної служби України з безпеки на транспорті, Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу,

ВСТАНОВИВ

Короткий зміст позовних вимог.

У грудні 2021 року представник ТОВ «Агропродукт Логістік» звернувся до суду з адміністративним позовом у якому просив:

- визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №3 01588 від 14.12.2021, якою накладено на ТОВ "Агропродукт Логістік" штраф у розмірі 8500 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що оскаржувана постанова є протиправною та такою, що не ґрунтується на жодних належних та допустимих доказах оскільки жодних актів про перевищення габаритно-вагових параметрів та довідок про здійснення габаритно-вагового контролю інспекторами відповідача надано не було.

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 10.01.2022 прийнято до розгляду вказану позовну заяву та відкрито провадження у справі.

Розпорядженням Верховного Суду від 18.03.2022 №11/0/9-22 Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Донецької, Харківської та Херсонської областей), змінено територіальну підсудність судових справ Херсонського окружного адміністративного суду, та визначено територіальну підсудність справ Одеському окружному адміністративному суду.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Одеського окружного адміністративного суду від 29.03.2023, зазначена справа передана на розгляд судді Андрухіву В.В.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 03.04.2023 прийнято до провадження дану справу. Ухвалено розгляд справи розпочати спочатку, розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

До суду першої інстанції від представника відповідача 09.05.2023 надійшов відзив на позов, в якому відповідач зазначає, що відповідно до наявних у справі ТТН автомобільний перевізник: Товариство з обмеженою відповідальністю «Агропродукт Логістік». Внаслідок перевірки дотримання автомобільними перевізниками вимог законодавства щодо габаритно-вагових стандартів транспортних засобів посадовими особами Укртрансбезпеки було виявлено порушення позивачем вимог габаритно вагових стандартів транспортних засобів.

Представник відповідача вказує, що позивач здійснював вантажне перевезення відповідно до наявної у справі ТТН як автомобільний перевізник, факт здійснення вантажного перевезення підтверджено. Таким чином, зазначає представник відповідача, за результатами габаритно-вагового контролю транспортного засобу марки DAF, номерний знак НОМЕР_1 було встановлено, що навантаження на строєну вісь склало 23,1 т при нормативно допустимому 22 т. Представник відповідача також вказує, що позивач був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, а у зв`язку із неявкою уповноваженої особи суб`єкта господарювання, заступник начальника Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки в Херсонській області 14.12.2021 правомірно розглянув справу без її участі. У позивача була можливість надати відповідні заперечення, пояснення та докази до моменту винесення постанови, якщо б він з`явився на розгляд акту.

Позивач 09.05.2023 подав до суду першої інстанції відповідь на відзив, в якій позивач наполягав на задоволенні позову з обставин вказаних у позові.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 10.04.2025 у справі № 540/8584/21 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропродукт Логістік» до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки задовольнив.

Визнав протиправною та скасував постанову Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про застосування адміністративно-господарського штрафу №301588 від 14.12.2021, якою накладено на ТОВ «Агропродукт Логістік» штраф у розмірі 8 500 грн.

Стягнув з Державної служби України з безпеки на транспорті за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропродукт Логістік» судовий збір у сумі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду представник Державної служби України з безпеки на транспорті подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, у зв`язку з чим просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує на таких обставинах і причинах незаконності і необґрунтованості оскаржуваного судового рішення:

- суд першої інстанції не врахував, що у матеріалах справи наявна копія накладної, в якій зазначено, що автомобільним перевізником зазначено ТОВ «Агропродукт Логістік»;

- інші доводи апеляційної скарги відтворюють зміст відзиву на позовну заяву.

Представник позивача надав відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечує проти її задоволення. Вважає доводи апеляційної скарги необґрунтованими та такими, що не підтверджені належними та допустимими доказами та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Обставини справи.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, товариства з обмеженою відповідальністю «Агропродукт Логістік» зареєстроване в якості юридичної особи 02.06.2015 та здійснює основний вид діяльності за КВЕД: 49.41 Вантажний автомобільний транспорт.

Посадовими особами Укртрансбезпеки 02.11.2021 на а/д М-14 Одеса Мелітополь - Новоазовськ км. 203 км + 500 м. проведено перевірку додержання позивачем вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспорту.

02.11.2021 інспектором Відповідача було складено Акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №311820, в якому було зазначено про вчинення порушення транспортного законодавства.

У вказаному Акті зазначено про те, що 02.11.2021 була проведена перевірка транспортного засобу, а саме авто марки DAF, реєстраційний номер НОМЕР_2 та напівпричіп, марки POLKAN, реєстраційний номер НОМЕР_3 , за результатами якої виявлено перевезення вантажу, з перевищенням вагових обмежень, а саме: перевищення вагових норм від 5 до 10% та вчинено порушення, відповідальність за яке передбачена ч.1. абз. 14 ст. 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт».

Згідно Акту №0070643 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів (надалі - Акт перевищення) вбачається, що посадовою особою Відповідача була здійснена перевірка суб`єкта господарювання ТОВ «Агропродукт ЛТД», за результатами якої було встановлено, нібито, перевищення вагових норм на строєну ось транспортного засобу, згідно п. 22.5 ПДР, замість допустимих 22 тонн - 23,1 тони.

На підставі акту №311820 від 02.11.2021, Південним міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №301588 від 14.12.2021, відповідно до якої враховуючи, що ТОВ «Агропродукт Логістік» допущено порушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 абз.14 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт», постановлено стягнути з нього адміністративно-господарський штраф у розмірі 8500 грн.

Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Висновок суду першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що із дослідженого акту № 311820 від 02.11.2021 слідує, що відповідачем проведена перевірка транспортного засобу DAF, реєстраційний номер НОМЕР_2 та напівпричіп, марки POLKAN, реєстраційний номер НОМЕР_3 , який належить на праві власності ТОВ "Агропродукт ЛТД". Акт № 0070643 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 02.11.2021 також складений відносно суб`єкта, що перевірявся ТОВ Агропродукт ЛТД».

Натомість, як зазначив суд, оскаржуваною постановою до відповідальності притягнуто ТОВ "Агропродукт Логістік", щодо якого акт перевірки та акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів відсутні.

За наведеного суд першої інстанції виснував, що складені відповідачем документи не підтверджують факт вчинення порушення саме позивачем.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері організації та діяльності автомобільного транспорту є Закон України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 № 2344-ІІІ (далі Закон № 2344-ІІІ).

Цей Закон регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень (ст. 3 Закону № 2344-ІІІ).

Відповідно до ст. 6 Закону № 2344-ІІІдержавний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок. Державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Пунктом 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103 (далі Положення № 103), визначено, що Державна служба України з безпеки на транспорті є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті, підготовку пропозицій щодо їх удосконалення, а також законодавства про судноплавство на суднах, у морських і річкових портах, територіальних та внутрішніх водах, на внутрішніх водних шляхах України, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування (п. п. 2, 17 п. 5 Положення № 103).

Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу (п. 8 Положення №103).

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 "Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування" затверджений Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі Порядок № 879).

Відповідно до п. 28 Порядку № 879 плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками, виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Виключна відповідальність автомобільних перевізників у вигляді адміністративно-господарських штрафів, у тому числі і за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм при перевезенні вантажу без відповідного дозволу, передбачена статтею 60 цього Закону.

За визначеннями, наведеними у ст. 1 Закону № 2344-ІІІ, автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення - це перевезення вантажів вантажними автомобілями; водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства надає послуги згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовують на законних підставах (ст. 33 Закону № 2344-ІІІ).

Статтею 50 Закону № 2344-ІІІ передбачено, що договір про перевезення вантажу автомобільним транспортом укладається відповідно до цивільного законодавства між замовником та виконавцем у письмовій формі (договір, накладна, квитанція, тощо).

Відповідно до ст. 1 Закону № 2344-ІІІ автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Статтею 33 Закону № 2344-ІІІ визначено, що автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовують на законних підставах.

Аналізуючи вищенаведені норми законодавства, колегія суддів зазначає, що відповідальність за порушення вимог законодавства сфері автомобільного транспорту під час перевезення вантажів встановлена саме для перевізників, які здійснюють вантажні перевезення, а не власники транспортних засобів за умови, що вони не використовують транспортний засіб, а лише володіють майновими правами на нього, у відповідності до ст.1 Правил дорожнього руху України.

Так, за приписами статті 48 Закону № 2344-ІІІ автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

- для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

- для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Таким чином, законодавство зобов`язує автомобільного перевізника та водія під час здійснення своїх функцій мати при собі документи, на підставі яких здійснюється перевезення.

Відповідно до ст. ст.908, 909 Цивільного кодексу України, перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Крім того, ст. 50 Закону № 2344-ІІІ передбачено, що договір про перевезення вантажу автомобільним транспортом укладається відповідно до цивільного законодавства між замовником та виконавцем у письмовій формі (договір, накладна, квитанція тощо).

Апеляційним судом з матеріалів справи встановлено, що оскаржувана постанова прийнята на підставі Акту № 311820.

Зі змісту вказаного Акту встановлено, що відповідачем проведена перевірка транспортного засобу DAF, реєстраційний номер НОМЕР_2 та напівпричіп, марки POLKAN, реєстраційний номер НОМЕР_3 , який належить на праві власності ТОВ "Агропродукт ЛТД".

Акт № 0070643 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 02.11.2021 також складений відносно суб`єкта, що перевірявся ТОВ Агропродукт ЛТД».

Натомість, оскаржуваною постановою до відповідальності притягнуто ТОВ "Агропродукт Логістік", щодо якого акт перевірки та акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів відсутні.

Разом з тим, Акт № 311820 та Акт №0070643 не містять відомостей про код ЄДРПОУ юридичної особи, щодо якої здійснювалась перевірка.

Відсутність вказаних відомостей, за умови різного найменування суб`єктів відповідальності за вищевказаними актами та спірною постановою, не дають можливість встановити достовірно встановити перевізника за інкримінованим відповідачем правопорушенням.

Разом з тим, матеріали справи не містять довідки габаритно-вагового контролю, за результатами якого було прийняту оскаржувану постанову, що виключає можливість встановлення об`єктивної сторони інкримінованого правопорушення.

За огляду на викладене, на думку колегії суддів, суд першої інстанції правильно виснував про те, що складені відповідачем документи не підтверджують факт вчинення порушення саме позивачем.

Враховуючи все вищевикладене, на думку колегії суддів є правильними висновки суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги, яким надано оцінку в мотивувальній частині постанови, встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Апеляційний суд враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (див. п. п. 29 - 30 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain), заява № 18390/91, від 09.12.1994.

При цьому, право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх ( див. пункт 30 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), заява № 49684/99, від 27.09.2001)

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно з частиною 1 статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної служби України з питань безпеки на транспорті залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10.04.2025 у справі № 540/8584/21 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Суддя-доповідач О.І. Шляхтицький
Судді Г.В. Семенюк А.Г. Федусик