Справа № 200/2735/25
Суддя: Стойка В.В.
Дата ухвалення: 2025-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

08 липня 2025 року Справа №200/2735/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стойки В.В.. розглянувши питання дотримання строку звернення до суду по справі ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними, зобов*язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просив:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, щодо розрахунку розміру щомісячних страхових виплат ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 12.12.2022 року з урахуванням в розрахунковому періоді, за який обчислювалась середня заробітна плата для розрахунку щомісячної страхової виплати, період знаходження у відпустці без збереження заробітної плати з 01.05.2022 по 30.09.2022;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, здійснити донарахування, та перерахунок з урахуванням раніше виплачених сум щомісячних страхових виплат призначених ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 12.12.2022 року без врахування у розрахунковому періоді, за який обчислюється середня заробітна плата для розрахунку щомісячної страхової виплати, період знаходження у відпустці без збереження заробітної плати з 01.05.2022 по 30.09.2022.

При цьому як отримувач страхових виплат ОСОБА_1 перебуває на обліку з 12.12.2022 року, в межах даної справи позивач звернувся до суду 15.04.2025 року, тобто з пропуском шестимісячного строку звернення до суду. Згідно матеріалів справи 07.03.2025 ОСОБА_1 через вебпортал звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою щодо розміру щомісячної страхової виплати, за результатами розгляду якої відповідачем листом №7317-5369/Б-02/8-0500/25 від 31.03.2025 надані відповідні роз`яснення.

Ухвалою суду від 21.04.2025 року позов залишено без руху, зазначено щодо необхідності надання заяви про поновлення строку звернення до суду та доказів поважності причин його пропуску.

24.04.2025 року представником позивача надано до суду клопотання про поновлення строку звернення до суду, в обґрунтування якого зазначено, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06 лютого 2025 року по справі № 990/29/22, констатує, що строк звернення до суду існує не для того, щоб надавати можливість суб`єкту владних повноважень уникнути відповідальності. Триваюче право повинно бути захищено, а триваюче порушення - припинено, тобто протиправна бездіяльність суб`єкта владних повноважень може бути оскаржена до суду в будь-який час за весь період, протягом якого вона триває. В іншому разі суб`єкт владних повноважень отримав би легітимацію з боку держави у формі забезпечення можливості зловживання правом та безкінечне продовження протиправної поведінки з огляду на відсутність дієвого механізму спонукання до виконання обов`язку.

Також представник зазначає, що позивач з часу призначення йому страхових виплат неодноразово звертався до відповідача особисто на протязі 2022-2025 років, але відповідач посилався на те, що вони з`ясовують причину у відпустці без збереження заробітної плати, та зазначали про те, що підприємство не надає накази про надання відпустки. Також відповідач вказував, що після надходження наказів стразові виплати будуть перераховані, але так нічого і не перерахував.

Надати докази відвідування відповідача з наведеного у позові питання не має можливості, так як такі докази не надавались відповідачем позивачу.

Ухвалою від 07.05.2025 року, з урахуванням ухвали про виправлення описки, прийнято до розгляду позовну заяву і відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження суддею одноособово, без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи, зазначено, що питання дотримання строку звернення до суду буде розглянуто під час провадження по справі.

Відповідно до частин 1, 2 та 3 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до частини 3 якої якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Аналізуючи обставини, визначені в обґрунтування клопотання про поновлення строку звернення, суд зазначає, що посилання позивача на постанову Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2025 у справі № 990/29/22 є безпідставними, оскільки спір, що розглядався стосується бездіяльності щодо непризначення особи на посаду у встановлений законом строк та витікає із інших правовідносин, що не є тотожними із тими, що виникли між позивачем у справі, що розглядаються, та органом ПФУ, мають іншу правову природу.

При цьому, Верховний Суд дійшов висновку про необхідність залишення без розгляду позовних вимог поза межами 6-місячного строку звернення до суду, зокрема, у постанові від 12.03.2025 у справі № 620/8157/24.

Верховний Суд неодноразово робив висновок щодо строку звернення до суду у спорах, де відносини витікають у сфері пенсійного забезпечення, з приводу чого вказував таке.

Необхідно чітко диференціювати передбачені ст. 122 КАС України поняття «дізнався» та «повинен був дізнатись» про порушення своїх прав.

Так, під поняттям «дізнався» необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав.

При визначенні початку перебігу строку звернення до суду суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Страхова виплата є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує Отже, з дня отримання такої виплати особою, ця особа вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів.

Позивач посилається у заяві про поновлення строку звернення до суду на звернення до відповідача, проте, доказів суду не надав.

Враховуючи наведене, суд не приймає викладені у заяві посилання про поважність причин пропуску строку звернення до суду.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 26.04.2007 у справі «Олександр Шевченко проти України» зазначено: заявник не зміг довести, що він вчиняв будь-які кроки, щоб довідатись про стан провадження у його справі, отже його скарга є необґрунтованою, оскільки є невідповідною вимозі «розумного строку».

Безпідставне поновлення строку є порушенням вимогст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду також не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справи Стаббігс та інші проти Великобританії рішення від 21.02.1986 справа, "Девеер проти Бельгії" рішення від 27.02.1980 року, "Голдер проти Сполученого Королівства" рішення від 21.02.1975 року).

На думку Європейського суду з прав людини у справі "Мельник проти України" (2006) необхідно досліджувати, чи можна вважати перебіг строку прогнозованим з точки зору заявника.

З огляду на таке та неповідомлення позивачем поважних причин пропуску строку звернення до суду, наведених позивачем у заяві про поновлення цього строку, у задоволенні цього клопотання необхідно відмовити.

Отже, позовні вимоги за період з 12.12.2022 по 14.10.2024 слід залишити без розгляду відповідно до статті 123 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду, - відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними, зобов*язання вчинити дії за період з 12.12.2022 по 14.10.2024 (включно) залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.В. Стойка