Справа № 461/4524/25
Суддя: Стрельбицький В. В.
Дата ухвалення: 2025-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 461/4524/25
Провадження № 2-а/461/150/25
УХВАЛА

про залишення позову без розгляду

10.07.2025 року м. Львів

Галицький районний суд міста Львова у складі головуючого судді Стрельбицького В.В.,

за участю секретаря судового засідання Александрович М.І.,

представника позивача адвоката Бортніка О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконферецзв`язку матеріали адміністративної справи за позовом громадянина російської федерації ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), в інтересах якого діє представник Бортнік Олексій Юрійович (45601, Волинська область, Луцький р-н, с. Липини, вул. Слов`янська, 19), до Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області (79007, м. Львів, вул. Січових Стрільців, 11, ) про визнання протиправним та скасування рішення про примусове видворення,

ВСТАНОВИВ:

Фактичні обставини справи, суть питання, яке вирішується судом.

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник Бортнік Олексій Юрійович, звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення про примусове видворення.

Ухвалою суду від 12.06.2025 відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд за правилами встановленими статтею 286 КАС України.

17.06.2025 від представника відповідача, шляхом формування документів у підсистемі Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд», надійшли відзив на позов та заява, у якій представник відповідача просила залишити позовну заяву без розгляду, у зв`язку з пропуском позивачем строку звернення до суду з цим позовом.

09.07.2025 від представника відповідача, шляхом формування документів у підсистемі Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд», надійшла заява про відкликання заяви про залишення без розгляду позовної заяви. Також, до суду представником відповідача надіслано клопотання про слухання справи за його відсутності, згідно якого останній просить відмовити у задоволенні позову.

В судовому засіданні представник позивача в процесі обговорення питання залишення позову без розгляду вказав, що така заява є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Мотиви та висновки суду, а також положення закону,

яким керувався суд, постановляючи ухвалу.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість причин пропуску позивачем строку звернення до суду, дослідивши подану заяву та докази, наявні в матеріалах справи, суд виходить з наступних мотивів.

Порядок здійснення судочинства в адміністративних судах визначає Кодекс адміністративного судочинства (далі - КАС України), частиною першою статті 5 якого встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Частиною 1 ст. 118 КАС України визначено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Зазначеною статтею визначаються строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом з метою досягнення юридичної визначеності у публічно правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо жодна сторона не звернулася до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в ухвалах від 02.03.2020 у справі № 420/4352/19, від 13.04.2020 у справі № 520/11334/18, від 17.09.2020 у справі №186/1881/19, від 06.11.2020 у справі № 826/14116/18.

Згідно ч. 3 ст. 122 КАС України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частинами 2, 3, 4 ст. 288 КАС України передбачено, що адміністративні справи, визначені цією статтею, розглядаються судом за обов`язкової участі сторін у десятиденний строк з дня подання позовної заяви. Апеляційні скарги на судові рішення в адміністративних справах, визначених цією статтею, можуть бути подані в десятиденний строк з дня їх проголошення. Суд апеляційної інстанції розглядає справу в десятиденний строк після закінчення строку на апеляційне оскарження з повідомленням учасників.

З наведеного вбачається, що строк звернення до адміністративного суду з позовом щодо оскарження рішень органів ДМС про примусове видворення становить десять днів з дня його проголошення. При цьому, зазначений строк обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Системний аналіз наведених вище положень чинного законодавства вказує на те, що суд не може залишити поза увагою якщо факти пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду виявлені після відкриття провадження в адміністративній справі.

Отже, той факт, що представник відповідача подав заяву про відкликання заяви про залишення позовної заяви без розгляду, не звільняє суд від обов`язку перевірити відповідне питання, а тому суд приходить до висновку, що законних підстав для залишення відповідної заяви без розгляду немає.

З огляду на наведене, суд вважає за необхідне надати оцінку фактам зазначеним у відповідній заяві про залишення позову без розгляду.

Як вбачається із матеріалів справи позивач дізнався про спірне рішення та отримав його копію 07.04.2025 року про що свідчить розписка, яка знаходиться в матеріалах справи, однак в суд звернувся лише 11.06.2025 року, тобто з пропуском строку звернення до суду з даним позовом.

Враховуючи те, що позивач та його представник не подали заяви про поновлення строку звернення до суду, а в ході розгляду справи не доведено підстав поважності причин пропуску цього строку, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для залишення позову без розгляду.

При цьому, суд також приймає до уваги наступне.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу

Верховний Суд у постанові від 31.03.2021 у справі № 240/12017/19 вказав, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами. Суд вважає, що чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи, а для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного поновлення судами пропущеного строку.

Крім того, встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, не реалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Частиною 2 ст. 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У пункті 45 рішення Європейського суду з прав людини "Перез де Рада Каванілес проти Іспанії", зазначено про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання; правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (AFFAIRE PЙREZ DE RADA CAVANILLES c. ESPAGNE N 116/1997/900/1112).

У пункті 44 рішення Європейського суду з прав людини «Осман проти Сполученого королівства» та пункті 54 рішення "Креуз проти Польщі" зазначено, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (CASO OSMAN CONTRA REINO UNIDO № 23452/94; KREUZ v. POLAND № 28249/95).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем не спростовано наведені вище обставин які є підставою для залишення позову без розгляду та не наведено поважності причин пропуску строку звернення до суду, а тому адміністративний позов підлягає залишенню без розгляду.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 121, 122, 123, 240, 288 КАС України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник Бортнік Олексій Юрійович, до Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення про примусове видворення -залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в десятиденний строк з дня проголошення судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Головуючий

Суддя В.В. Стрельбицький