Справа № 620/5519/25
Суддя: Дар'я ВИНОГРАДОВА
Дата ухвалення: 2025-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2025 року м. Чернігів Справа № 620/5519/25

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Виноградової Д.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України про визнання протиправним та скасування протоколу, зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі також позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України (далі також відповідач-1), Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України (далі також відповідач-2), у якому просить:

визнати протиправною та скасувати протокол ЦВЛК Збройних Сил України від 29 березня 2025 року № 2025-0329-1010 про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва) в частині формулювання захворювання ОСОБА_1 , що захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби, свідоцтво про хворобу госпітальної ВЛК військової частини НОМЕР_1 № 1674 від 30.09.2024 року затверджене ЦВЛК ЗСУ 24.10.2024 року в частині формулювання захворювання ОСОБА_1 , що захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби;

зобов`язати госпітальну військово-лікарську комісію військової частини НОМЕР_1 вжити заходів для встановлення постановою ВЛК причинного зв`язку захворювань ОСОБА_1 за формулюванням: «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» з обов`язковим врахуванням медичних документів в яких вказаний час виникнення хвороб та причинно-наслідкового зв`язку між безпосередньою участю у забезпеченні захисту Батьківщини та захворюваннями.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що захворювання отримане ним за час проходження служби та участі в бойових діях, при захисті Батьківщини. Зазначає, що вказаний факт підтверджується медичними документами, військовим квитком, посвідченням УБД серії НОМЕР_2 , довідкою про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України від 11.08.2024 року № 1511/379, витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_3 № 321 від 14.11.2024 року, витягом з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи № 161/25/255/Р, ендокринолог (ВЛК) від 24.09.2024, випискою № 16035 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 15.08.2024, картою ехокардіографічного обстеження від 11.07.2024, випискою із медичної карти стаціонарного хворого №5237 від 09.07.2024, скануванням екстркраніальних відділів брахюцефальних сосудів від 02.07.2024.

Військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України подала до суду відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на те, що суди вправі перевіряти законність постанови ВЛК лише в межах дотримання процедури її прийняття (повноважність, порядок та спосіб прийняття). Тоді як, відповідно до підп.підп. 2.3.3, 2.3.4 п. 2.4 розділу І Положення № 402, на Центральну військово-лікарську комісію Збройних Сил України покладаються повноваження (функції), зокрема розглядати, переглядати, скасовувати, відміняти, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК (лікарсько- льотної комісії (далі - ЛЛК)), а також розглядати заяви, пропозиції, скарги та приймати відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи.

Позивач подав до суду відповідь на відзив, у якому не погоджується з доводами відповідача-1 та просить задовольнити позовні вимоги, посилаючись на аналогічні обставини викладені у позові.

Від Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України відзив на позовну заяву не надходив.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 20.05.2025 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 проходив військову службу у Збройних Силах України, що підтверджується копією військового квитка серії НОМЕР_4 від 04.10.2005 (а.с.12-15) та є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_2 (а.с.16).

Госпітальною військовою-лікарською комісією військової частини НОМЕР_1 було прийнято постанову, оформлену свідоцтвом про хворобу № 1674 від 24.10.2024, якою визнано причинний зв`язок захворювань позивача Е89.0 Післяопераційний гіпотероз, важка форма у фазі медикаментозної субкомпенсації, внаслідок операції (08.08.2024-субфасціальна тиреоїдектомія з приводу багатовузлового зобу III ст. Е09.9 Порушення толерантності до вуглеводів. II 1.0 Гіпертонічна хвороба II ст., ступінь 2, ризик високий. СН0. ЦВХ. І69 Стан після ГПМК за ішемічним типом (20.06.2024) на рівні мосту справа у вигляді легкого правобічного геміпарезу, стійкої вираженої енцефалопатії. ДЕП II ст., (на фоні стенозу лівої ЗСА до 38%). Захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби (а.с.20-22).

Відповідно до копії витягу із наказу командира військоовї частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) позивача з 14.11.2024 виключено зі списків особового складу військоовї частини НОМЕР_3 та всіх видів забезпечення (а.с.19).

Згідно копії витягу з протоколу засідання військово-лікарської комісії Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України від 29.03.2025 № 2025-0329-1010 захворювання позивача: «Післяопераційний гіпотероз, важка форма у фазі медикаментозної субкомпенсації, внаслідок операції (08.08.2024-субфасціальна тиреоїдектомія з приводу багатовузлового зобу III ст. Е09.9 Порушення толерантності до вуглеводів. II 1.0 Гіпертонічна хвороба II ст., ступінь 2, ризик високий. СН0. ЦВХ. І69 Стан після ГПМК за ішемічним типом (20.06.2024) на рівні мосту справа у вигляді легкого правобічного геміпарезу, стійкої вираженої енцефалопатії. ДЕП II ст., (на фоні стенозу лівої ЗСА до 38%)», що підтверджується військово-обліковими та медичними документами - Захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби. Підстав для її відміни, скасування або прийняття іншої постанови, зокрема у формулюванні «Захворювання, ТАК пов`язані із захистом Батьківщини» не встановлено (а.с. 23).

Позивач, не погоджуючись з прийнятим Центральною військово-лікарською комісією Збройних Сил України рішеннями по встановленню причинного зв`язку захворювання, звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією держави-терориста російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023, № 451/2023 від 26.07.2023, № 734/2023 від 06.11.2023, № 49/2024 від 05.02.2024, № 271/2024 від 06.05.2024, № 469/2024 від 23.07.2024, № 740/2024 від 28.10.2024, № 26/2025 від 14.01.2025 строк дії режиму воєнного стану продовжувався.

Відповідно до Конституції України основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни визначає та регулює відносини у цій галузі Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-XII).

Згідно пункту 2 частини першої статті 3 Закону № 2011-XII дія цього Закону поширюється на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.

Відповідно до статті 70 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» військово-лікарська експертиза визначає придатність до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, встановлює причинний зв`язок захворювань, поранень і травм з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям. Військово-лікарська експертиза здійснюється військово-лікарськими комісіями, які створюються при територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, а також при закладах охорони здоров`я Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, за потреби - інших органів або військових формувань сектору безпеки і оборони, визначених частиною другою статті 12 Закону України «Про національну безпеку України».

Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за № 1109/15800, затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі - Положення № 402 у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно пункту 1.2 глави 1 розділу І Положення № 402 військово-лікарська експертиза - це медичний огляд призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти та закладах фахової передвищої військової освіти (далі - ВВНЗ), ліцеїстів військових (військово-морських, військово-спортивних) ліцеїв (далі - ліцеїсти); осіб, звільнених з військової служби; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання (далі - ДІВ), компонентами ракетного палива (далі - КРП), джерелами електромагнітних полів (далі - ЕМП), лазерного випромінювання (далі - ЛВ), мікроорганізмами I - II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами; працівників допоміжного флоту Військово-морських Сил Збройних Сил України (далі - ВМС Збройних Сил України); визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом; установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів.

Пунктом 1.3 глави 1 розділу І Положення № 402 передбачено, що основними завданнями військово-лікарської експертизи є, зокрема, визначення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва) у військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, які призвані на збори, у осіб, звільнених із військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, поранень, які заподіяли військовослужбовцям смерть.

Відповідно до пунктів 2.1, 2.2 глави 1 розділу I Положення № 402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії, штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії. Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання. Штатні ВЛК є військово-медичними установами. Вони мають гербову печатку, кутовий штамп та утримуються за окремим штатом. До штатних ВЛК належать: Центральна військово-лікарська комісія; ВЛК регіону.

Згідно підпункту 2.5.1 пункту 2.5 глави 1 розділу I Положення № 402 до позаштатних постійно діючих ВЛК (ЛЛК) належать, зокрема, госпітальні ВЛК.

ЦВЛК є органом військового управління, який здійснює керівництво ВЛК регіонів у Збройних Силах України та є керівним органом із військово-лікарської експертизи в Збройних Силах України (підпункту 2.3.1 пункту 2.3 глави 1 розділу I Положення № 402).

Положеннями підпункту 2.3.3 пункту 2.3 глави 1 розділу I Положення № 402 на ЦВЛК покладається організація військово-лікарської експертизи у Збройних Силах України, а також, зокрема розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи.

ЦВЛК має право розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК (лікарсько-льотної комісії (далі - ЛЛК)) Збройних Сил України (абзац п`ятнадцятий підпункту 2.3.4 пункту 2.3 глави 2 розділу І Положення № 402).

Згідно підпункту 2.5.1 пункту 2.6 глави 1 розділу I Положення №402 до позаштатних постійно діючих ВЛК (ЛЛК) належать, зокрема, госпітальні ВЛК.

Згідно підпункту 2.3.5 пункту 2.3 глави 2 розділу І Положення № 402 постанови ЦВЛК можуть бути оскаржені в судовому порядку.

У силу пункту 21.1 глави 21 розділу ІІ Положення № 402 у разі коли під час медичного огляду військовослужбовців встановлено діагноз, ВЛК встановлює причинний зв`язок захворювання, травми, контузії, каліцтва, поранення.

Причинний зв`язок захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв у військовослужбовців, які проходять військову службу, військовозобов`язаних і резервістів, призваних ТЦК та СП на навчальні (перевірочні) збори, при медичному огляді вирішують позаштатні постійно діючі госпітальні, гарнізонні ВЛК і ЛЛК та за потреби - штатні ВЛК (пункт 21.2 глави 21 розділу ІІ Положення № 402).

Причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишніх військовослужбовців визначають штатні ВЛК; у колишніх військовослужбовців інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, та військових формувань колишнього СРСР, правонаступниками яких вони стали, - штатні ВЛК цих військових формувань та оформлюють протоколом за формою, наведеною в додатку 19.

Згідно пункту 21.4 глави 21 розділу ІІ Положення № 402 при медичному огляді військовослужбовців, призваних на збори військовозобов`язаних, резервістів під час навчальних зборів, кандидатів на навчання у ВВНЗ, направлених ТЦК та СП, коли їм встановлено діагноз і постанова оформлюється свідоцтвом про хворобу або довідкою, ВЛК встановлюється причинний зв`язок захворювання (поранення, контузії, каліцтва, травми).

Так, згідно пункту 21.5 глави 21 розділу ІІ Положення № 402 (у редакції, чинній на час винесення оскаржуваного рішення) постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються, зокрема, в таких формулюваннях:

г) «Захворювання, поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії» - якщо захворювання виникло, поранення (контузія, травма, каліцтво) одержане в період участі в бойових діях, забезпечення бойової діяльності військ (флотів) на території інших країн (Перелік країн затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.94 № 63 «Про організаційні заходи щодо застосування Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (із змінами), далі - Перелік країн), і військовослужбовець визнаний учасником бойових дій.

Зазначена постанова приймається також, коли наявне захворювання за зазначений період служби досягло такого розвитку, що обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі й тимчасової) до військової служби. Постанова в такому формулюванні приймається при хронічних, повільно прогресуючих захворюваннях, за наявності медичних документів, якщо вони етіопатогенетично дозволяють віднести або підтверджують початок захворювання на період участі в бойових діях.

ґ) «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини», якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, що входили до складу діючої армії в період громадянської та Другої світової воєн, під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції (операції об`єднаних сил), забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції (операції об`єднаних сил) у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією проти України, або коли захворювання, яке виникло до цього, у зазначені періоди служби досягло такого розвитку, що обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі й тимчасової) до військової служби.

Постанова в такому формулюванні приймається щодо військовослужбовців, які брали участь у бойових діях, зазначених у підпункті «а» цього пункту.

Зазначена постанова приймається також при хронічних повільно прогресуючих захворюваннях за наявності медичних документів, якщо вони етіопатогенетично дозволяють віднести або підтверджують початок захворювання у період участі в бойових діях, зазначених в абзаці першому цього підпункту.

д) «Захворювання (поранення, контузія, каліцтво, травма), ТАК, пов`язане з проходженням військової служби» - якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, крім захворювань (поранень, контузій, каліцтв, травм), які виникли (одержані) в періоди служби, передбачені підпунктами «а», «ґ» цього пункту, або коли захворювання, що виникло до військової служби, у період служби досягло такого розвитку, який обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі тимчасової) до військової служби, служби з військової спеціальності.

У такому самому формулюванні приймаються постанови при медичному огляді військовослужбовців за результатами поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних ними в період проходження військової служби, коли документи про обставини їх одержання на момент медичного огляду відсутні, або якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане за обставин, не пов`язаних з виконанням обов`язків, крім випадків, визначених у підпункті «в» цього пункту.

е) «Захворювання (поранення, травма, контузія, каліцтво), НІ, не пов`язане з проходженням військової служби» - якщо захворювання виникло в того, хто пройшов медичний огляд, до призову на військову службу, прийняття на військову службу за контрактом (у тому числі і захворювання, яке не діагностовано під час призову (під час прийому на військову службу), але патогенетично їх розвиток почався до призову (до прийому) на військову службу) і військова служба не вплинула на вже наявне захворювання і придатність до військової служби або коли захворювання виникло після звільнення з військової служби, коли початок захворювання не можна віднести на період проходження військової служби.

Постанова в такому формулюванні приймається також за наслідками поранень (травм, контузій, каліцтв), якщо вони одержані до призову на військову службу, прийняття на військову службу за контрактом і військова служба не вплинула на вже наявні наслідки поранення (травми, контузії, каліцтва) і придатність до військової служби, або одержаних після звільнення з військової служби.

У такому самому формулюванні приймаються постанови щодо військовослужбовців, військову службу яким призупинено в порядку, передбаченому частиною другою статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», та якщо в час призупинення військової служби військовослужбовцем одержано поранення (травму, контузію, каліцтво) або на цей період можна віднести початок захворювання.

ж) «Захворювання, ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби під час участі в бойових діях у складі Миротворчих Сил ООН» - якщо захворювання виникло у військовослужбовця при виконанні миротворчих операцій Місії ООН на території інших держав, де велись бойові дії, або захворювання, що виникло до виконання миротворчих операцій, за період служби у складі національного контингенту досягло такого розвитку, який обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі і тимчасової) до військової служби, служби з військової спеціальності і він визнаний учасником бойових дій.

прогресуючих захворюваннях, за наявності медичних документів, якщо вони етіопатогенетично дозволяють віднести або підтверджують початок захворювання на період участі в бойових діях у складі Миротворчих Сил ООН.

з) «Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби у складі Миротворчих Сил ООН» - якщо захворювання виникло у військовослужбовця при виконанні миротворчих операцій Місії ООН на території інших держав, де не велись бойові дії, або захворювання, що виникло до виконання миротворчих операцій Місії ООН, за період служби у складі національного контингенту досягло такого розвитку, який обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі і тимчасової) до військової служби, служби з військової спеціальності.

У позовній заяві позивач вказує на протиправність постанови ЦВЛК Збройних Сил України від 29.03.2025 № 2025-0329-1010 про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва) у частині формулювання захворювання позивача, що захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби.

При цьому, як убачається із наведених вище норм Положення № 402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються штатні та позаштатні військово-лікарські комісії, які проводять медичний огляд осіб, зазначених у пункті 1.2 розділу І Положення№ 402 з метою визначення придатності за станом здоров`я до військової служби військовослужбовців та установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв), за результатами якого приймають постанови, що оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання ВЛК.

Як вже було встановлено судом, штатною військово-лікарською комісії Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України згідно витягу з протоколу засідання від 29.03.2025 № 2025-0329-1010 захворювання позивача визнано: Захворювання, ТАК, пов`язане із проходженням військової служби.

Позивачем до матеріалів справи було додано копію довідки військової частини НОМЕР_3 №1511/379 від 11.08.2024 (а.с.17-18), витягом з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи № 161/25/255/В від 12.02.2025 (а.с.24-27), копією ендокринолога (ВЛК) від 24.09.2024 (а.с.28), копіює виписки № 16035 із медичної стаціонарного хворого (а.с.29-30), копією карти ехокардіографічного обстеження від 11.07.2024 (а.с.31), копією виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 5237 (а.с.32-33), копією обстеження від 02.07.2024 (а.с.34).

У цьому контексті варто звернути увагу на постанову від 10.02.2022 у справі № 160/7153/20 у якій Верховний Суд наголосив, що перевірка правильності прийнятого військово-лікарською комісією рішення виключно за медичними показниками не входить до компетенції адміністративного суду.

Адміністративний суд, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення), передбаченим частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, критеріям, не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Дискреційні повноваження - це повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору із будь-ким. З огляду на положення статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України щодо компетенції адміністративного суду останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Отже, питання визначення наявності або відсутності певного діагнозу у позивача та його придатності (непридатності) до військової служби за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями ВЛК, а тому суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу.

Розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити їх законність лише в межах дотримання процедури прийняття таких. Однак суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, надавати оцінки діагнозу позивача, у тому числі періоду виникнення захворювань, оскільки суд не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку ВЛК виходить за межі необхідності дослідження в контексті застосування норм матеріального права.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 12.06.2020 у справі № 810/5009/18, від 12.02.2021 у справі № 820/5570/16, від 26.02.2025 у справі № 240/13173/22 .

Суд наголошує, що за відсутності порушення процедури прийняття таких висновків, суд не може оцінити неправомірність таких рішень.

Разом з тим, сама процедура проходження медичного обстеження позивачем під час обстеження ВЛК не оскаржується.

При цьому, вимог щодо необхідних документів для встановлення причинного зв`язку захворювання військовослужбовця, на відмінну від встановлення причинного зв`язку травм, каліцтва, поранень законодавством не встановлено. Тобто таке встановлення відбувається виключно за медичними даними з урахуванням часу виникнення захворювання.

Виявлення захворювання та постановлення діагнозу не може ототожнюватися з періодом виникнення такого захворювання. Відтак, виявлення захворювання під час служби автоматично не означає, що таке захворювання виникло внаслідок служби у військових частинах та установах чи досягло такого розвитку, що обмежує придатність або призводить до непридатності. З огляду на вищенаведене, суд позбавлений можливості оцінити причинно-наслідковий зв`язок такого захворювання.

Згідно з частиною п`ятою статті 55 Конституції України кожному гарантується захист своїх прав, свобод та інтересів від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами.

Гарантоване статтею 55 Конституції України право на захист можливе лише у разі його порушення, тому логічною вимогою при захисті такого права є обґрунтування такого порушення. Отже, порушення права має бути реальним, стосуватися індивідуально вираженого права або інтересів особи, яка стверджує про його порушення, а саме право конкретизоване у законах України.

Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин. Тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен встановити, що у зв`язку з прийняттям рішення, дією або бездіяльністю суб`єктом владних повноважень порушуються індивідуально-виражені права позивача.

Водночас право на звернення до адміністративного суду з позовом не завжди співпадає з правом на судовий захист, яке закріплено у статті 5 КАС України. Саме по собі звернення до адміністративного суду за захистом ще не означає, що суд зобов`язаний надати такий захист. Адже для того, щоб було надано судовий захист суд повинен встановити, що особа дійсно має право, свободу та інтерес, про захист яких вона просить і це право, свобода чи інтерес порушені рішенням, дією або бездіяльністю відповідача у публічно-правових відносинах.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Беручи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про визнання протиправною та скасування протоколу ЦВЛК Збройних Сил України від 29 березня 2025 року № 2025-0329-1010 про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва) в частині формулювання захворювання ОСОБА_1 , що захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби, свідоцтво про хворобу госпітальної ВЛК військової частини НОМЕР_1 № 1674 від 30.09.2024 року затверджене ЦВЛК ЗСУ 24.10.2024 року в частині формулювання захворювання ОСОБА_1 , що захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби; зобов`язання госпітальну військово-лікарську комісію військової частини НОМЕР_1 вжити заходів для встановлення постановою ВЛК причинного зв`язку захворювань ОСОБА_1 за формулюванням: «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» з обов`язковим врахуванням медичних документів в яких вказаний час виникнення хвороб та причинно-наслідкового зв`язку між безпосередньою участю у забезпеченні захисту Батьківщини та захворюваннями є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що у задоволенні позову ОСОБА_1 необхідно відмовити повністю.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України про визнання протиправним та скасування протоколу, зобов`язання вчинити певні відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач-1: Військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України, АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_6 .

Відповідач-2: Центральна військово-лікарська комісія Збройних Сил України, вул. Госпітальна, 16, м. Київ, 01133, .

Повний текст рішення виготовлено 10 липня 2025 року.

Суддя Дар`я ВИНОГРАДОВА