Справа № 480/7449/24
Суддя: С.М. Гелета
Дата ухвалення: 2025-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

11 липня 2025 року Справа № 480/7449/24

Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Гелети С.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо обчислення та виплати позивачу грошового забезпечення з 05.10.2022 по 31.12.2022, грошової допомоги на оздоровлення за 2022 рік без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01.01.2022;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок грошового забезпечення, а саме: посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, надбавки за особливості військової служби, щомісячної премії, інших надбавок та доплат позивача з 05.10.2022 по 31.12.2022, грошової допомоги на оздоровлення за 2022 рік з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01.01.2022, на відповідний тарифний коефіцієнт та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум;

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо обчислення та виплати позивачу грошового забезпечення з 01.01.2023 по 30.05.2023, грошової допомоги на оздоровлення за 2023 рік без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" станом на 01.01.2023;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок грошового забезпечення, а саме: посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, надбавки за особливості військової служби, щомісячної премії, інших надбавок та доплат позивача з 01.01.2023 по 30.05.2023, грошової допомоги на оздоровлення за 2023 рік з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" станом на 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 10.09.2024 у справі №480/7449/24 позовну заяву ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії і додані до неї документи повернуто позивачу.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду 04.11.2024 скасовано ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 10.09.2024 про повернення позовної заяви, справу направлено до Сумського окружного адміністративного суду на продовження розгляду.

Ухвалою суду відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою суду прийнято адміністративну справу №480/7449/24 до провадження у новому складі суду.

Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, у якому, крім іншого, просить залишити позов без розгляду у зв`язку із пропуском строку звернення до суду.

Заява обґрунтована тим, що позивачем пропущений тримісячний строк звернення до суду із даним позовом, який встановлений ст. 233 КзПП, позивачем не подано заяви про поновлення строку звернення до суду.

Дослідивши матеріали справи та заяви сторін, суд зазначає наступне.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що предметом спірних правовідносин у даній справі є перерахунок та виплата позивачу у належному розмірі грошового забезпечення за період з 05.10.2022 по 30.05.2023, грошової допомоги для оздоровлення за 2022 - 2023 роки.

Таким чином спірні правовідносини у даній справі є пов`язаним з недотриманням законодавства про оплату праці.

За правилами частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Положення статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України не містять норми, які б врегульовували порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці (грошового забезпечення військовослужбовців).

У постанові від 11 липня 2024 року у справі №990/156/23 Велика Палата Верховного Суду сформулювала правовий висновок щодо питання про те, положення якої норми підлягають застосуванню у питанні визначення строку звернення до суду у справах, пов`язаних з порушенням закону про оплату праці у публічно-правових відносинах. У вказаній справі Велика Палата Верховного Суду зазначає, що положення статті 122 КАС України не містять норми, які б врегульовували порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати (середнього заробітку за час вимушеного прогулу та за час недопуску до продовження виконання повноважень) у разі порушення законодавства про оплату праці. В судовій практиці усталеним є підхід щодо застосування приписів Кодексу законів про працю України у разі неврегульованості нормами спеціального законодавства правовідносин щодо проходження публічної служби, у яких виник спір. Такий підхід відповідає висновкам Конституційного Суду України, сформульованим у рішенні від 07 травня 2002 року № 8-рп/2002, за змістом якого при розгляді та вирішенні конкретних справ, пов`язаних зі спорами щодо проходження публічної служби, суд, встановивши відсутність у спеціальних законах норм, може застосовувати норми Кодексу законів про працю України, у якому визначені основні трудові права працівника.

Велика Палата Верховного Суду також зазначила, що норма статті 233 Кодексу законів про працю України є нормою матеріального права, яка визначає строк судового захисту права працівника у разі порушення законодавства про працю. Вказана норма поширює свою дію на всіх працівників та службовців підприємства, установи, організації та незалежно від характеру їх трудової діяльності, у тому числі на осіб, які проходять публічну чи державну службу.

У період до 18.07.2022 ч. 2 ст. 233 КЗпП України визначалось, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Разом з тим, з 19.07.2022 ст. 233 КЗпП України не містить зазначеної норми.

З 19.07.2022 стаття 233 КЗпП України має наступну редакцію. Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Суд зазначає, що ухвалою суду 27.08.2024 позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії було залишено залишити без руху та надано час для усунення її недоліків, у тому числі і з питань дотримання позивачем строку звернення до суду.

На виконання вимог ухвали суду від 27.08.2024 позивач подав заяву про усунення недоліків позовної заяви, але ухвалою суду від 10.09.2024 позовну заяву повернуто позивачу у зв`язку із пропуском строку звернення до суду, та зазначено, що позивачем не було доведено, що існували поважні причини, які перешкоджали йому вчасно звернутись з даним позовом до суду.

Разом із тим, судом враховано, що постановою Другого апеляційного адміністративного суду 04.11.2024 скасовано ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 10.09.2024 про повернення позовної заяви, та зазначено, що повертаючи позивачу позовну заяву з підстав пропуску строку звернення до суду, суд допустив надмірний формалізм, не з`ясувавши належним чином всі суттєві обставини у справі та не надавши їм належної оцінки, що в свою чергу позбавило позивача права на звернення до суду.

Ухвалою суду 27.11.2024, після повернення даної справи із суду апеляційної інстанції, судом відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторні.

Враховуючи вищезазначені обставини, зазначені позивачем у заяві поданій на виконання ухвали суду з питань строку звернення до суду, та враховуючи постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 04.11.2024 по справі №480/7449/24, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання представника військової частини НОМЕР_1 про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку із пропуском строку звернення до суду.

Керуючись ст.ст. 122, 123, 240, 248, 256 , 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заява представника військової частини НОМЕР_1 про залишення позовної заяви без розгляду - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя С.М. Гелета