Справа № 160/10230/25
Суддя: Рищенко Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2025-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Рищенко А. Ю.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЕКСПРОМ" до Державної податкової служби України, Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання рішень протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
08 квітня 2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЕКСПРОМ» (далі - позивач) до Державної податкової служби України (далі - відповідач-1), Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі - відповідач-2), в якій позивач просить:
визнати протиправними та скасувати Рішення комісії Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №11892585/32679601 від 10.10.2024 про відмову у реєстрації податкової накладної №3552 від 02.11.2023 року;
визнати протиправними та скасувати Рішення комісії Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №11892586/32679601 від 10.10.2024 про відмову у реєстрації податкової накладної №3656 від 13.11.2023 року;
зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну ТОВ «Алекспром» №3552 від 02.11.2023 року в Єдиному реєстрі податкових накладних датою подання до реєстрації;
зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну ТОВ «Алекспром» №3656 від 13.11.2023 року в Єдиному реєстрі податкових накладних датою подання до реєстрації.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у зв`язку з виконанням договірних зобов`язань перед ТОВ «ФІОРДА», ним були складені та направлені на реєстрацію податкові накладні №3552 від 02.11.2023 та №3656 від 13.11.2023. Реєстрація зазначених податкових накладних була зупинена на підставі відповідності позивача п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку. Позивачем було надано повідомлення з поясненнями та копіями первинних документів на підтвердження господарських операцій. Проте, рішеннями комісії відповідача-2 №11892585/32679601 та №11892586/32679601 від 10.10.2024 у реєстрації податкових накладних було відмовлено. Позивач вважає оскаржувані рішення протиправними, оскільки наведені в них підстави для відмови (недоліки в ТТН, видаткових накладних та розбіжності у показниках) є формальними та необґрунтованими.
29.04.2025 до суду надійшли відзиви на позовну заяву від відповідачів, в яких останні проти задоволення позовних вимог заперечували. Відповідач-2 у відзиві зазначив, що рішення про відмову були прийняті у зв`язку з тим, що у товарно-транспортних та видаткових накладних не було зазначено повної адреси розвантаження та місця складання, а також не збігалися вартісні та кількісні показники у видаткових та податкових накладних. Крім того, контрагент-покупець ТОВ «ФІОРДА» перебуває у переліку ризикових платників. Також відповідач-2 послався на наявність кримінального провадження щодо службових осіб позивача за фактом ухилення від сплати податків.
Відповідач-1 у відзиві зазначив, що повноваження щодо реєстрації податкових накладних є дискреційними, а вимога про зобов`язання зареєструвати накладні є передчасною та похідною від вимоги про скасування рішень комісії.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що позивачем на реєстрацію були подані податкові накладні №3552 від 02.11.2023 та №3656 від 13.11.2023, реєстрацію яких було зупинено.
На підтвердження господарських операцій з ТОВ «ФІОРДА» позивачем було подано повідомлення №208 від 04.10.2023 з доданими до нього документами, зокрема: видатковою накладною №4641 від 03.11.2023, видатковою накладною №4751 від 13.11.2023, видатковою накладною №4750 від 13.11.2023 та відповідними товарно-транспортними накладними і довіреностями.
Рішеннями комісії Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків №11892585/32679601 та №11892586/32679601 від 10.10.2024 позивачу було відмовлено у реєстрації податкових накладних.

Однією з підстав відмови зазначено: «Не збігаються вартісні та кількісні показники в видаткових накладних та податкових накладних, виписаних на контрагента-покупця ТОВ «ФІОРДА» ()».

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Первинні документи повинні мати обов`язкові реквізити, визначені законом.

Видаткова накладна є первинним документом, який фіксує факт здійснення господарської операції з відпуску (продажу) товарно-матеріальних цінностей та є підставою для відображення такої операції в бухгалтерському обліку. Податкова накладна складається на підставі даних первинних документів. Отже, дані, зазначені у податковій накладній, повинні відповідати даним, що містяться у первинних документах, на підставі яких її складено.

Суд, проаналізувавши надані позивачем докази, встановив наявність розбіжностей між кількісними показниками у податкових та видаткових накладних.

Так, у податковій накладній №3552 від 02.11.2023 зазначено загальну кількість товару

11,81691 тонн. У податковій накладній №3656 від 13.11.2023 зазначено загальну кількість товару 7,421804 тонн.

Сукупна кількість товару у двох податкових накладних становить 19,238714 тонн.

Водночас, у наданих позивачем первинних документах (видаткових накладних) зазначено наступну кількість товару: Видаткова накладна № 4641 від 03.11.2023 3,22 т; Видаткова накладна № 4750 від 13.11.2023 8,247 т; Видаткова накладна № 4751 від 13.11.2023 7,438 т.

Сукупна кількість товару за трьома видатковими накладними становить 18,905 тонн.

Таким чином, загальна кількість товару, зазначена у податкових накладних, поданих на реєстрацію, не відповідає загальній кількості товару, що зазначена у первинних документах щодо цієї господарські операції.

Відповідно до п. 11 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 № 520, однією з підстав для відмови в реєстрації податкової накладної є надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Наявність суттєвих розбіжностей у кількісних показниках між первинними документами та податковими накладними обґрунтовано викликала у контролюючого органу сумніви щодо достовірності інформації, зазначеної у податкових накладних, та правомірно розцінена, як подання документів, що містять недостовірні відомості, що є порушенням законодавства.

Щодо доводів позивача про те, що квитанції про зупинення реєстрації та оскаржувані рішення є невмотивованими та не містять конкретних вимог суд зазначає наступне. У рішеннях комісії відповідача-2 зазначено підстав відмови, одна з яких розбіжність у вартісних та кількісних показниках у видаткових та податкових накладних.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, був зобов`язаний довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. Проте, ані у позовній заяві, ані в подальшому, позивачем не було надано жодних пояснень чи доказів, які б спростовували або пояснювали причини виникнення встановленої судом розбіжності у кількості товару у видаткових та податкових накладних.

Здійснення моніторингу відповідності податкових накладних критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Виявлена невідповідність даних є достатньою підставою для висновку про ризиковість операції та для відмови в реєстрації податкової накладної.

За таких обставин, суд доходить висновку, що комісія відповідача-2, приймаючи оскаржувані рішення про відмову в реєстрації податкових накладних, діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Податковим кодексом України та відповідними підзаконними актами. Підстави для визнання протиправними та скасування оскаржуваних рішень відсутні.

Оскільки позовні вимоги про визнання протиправними та скасування рішень є необґрунтованими, похідні від них вимоги про зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати відповідні податкові накладні також не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 139 КАС України, при відмові в задоволенні позову судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Керуючись ст. 2, 9, 77, 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекспром» (, адреса: 51250, Дніпропетровська обл., Новомосковський р-н, смт. Губиниха, вул. Берегового, 37) до Державної податкової служби України (, адреса: 04053, м. Київ, Львівська площа, 8) та Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (, адреса: 49031, м. Дніпро, пр-т. Олександра Поля, 57) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А. Ю. Рищенко