Справа № 380/23074/24
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2025 року м. Львівсправа № 380/23074/24

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Клименко О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АККОРД-ТУР» до Головного управління Держпродспоживслужби в Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «АККОРД-ТУР» (позивач/ТОВ «АККОРД ТУР») звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Чернівецькій області (відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Чернівецькій області від 24 вересня 2024 року № 61 про накладення на ТОВ «АККОРД-ТУР» штрафу у розмірі 5083,00 грн за порушення законодавства про рекламу;

- покласти на відповідача судові витрати зі сплати судового збору.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 30 вересня 2024 року ТОВ «АККОРД-ТУР» отримало від Головного управління Держпродспоживслужби в Чернівецькій області рішення від 24 вересня 2024 року № 61 про накладення на ТОВ «АККОРД-ТУР» штрафу у розмірі 5083,00 грн за порушення законодавства про рекламу (далі також спірне/оскаржуване рішення). Цим рішенням встановлено, що ТОВ «АККОРД-ТУР» розмістило рекламу у соціальній мережі «Фейсбук» під рубрикою «реклама» з недотриманням встановлених вимог щодо змісту реклами, а саме частини восьмої статті 8 Закону України «Про рекламу» - інформація про ціни на товари, тарифи, послуги, наведені у рекламі, які реалізуються/надаються на території України, зазначається виключно у гривні. Позивач не погоджується зі спірним рішенням відповідача, оскільки ТОВ «АККОРД-ТУР» не порушувало вимоги законодавства про рекламу: не розмішувало у соціальній мережі «Фейсбук» жодних рекламних оголошень товариства з інформацією про нібито вартість послуг в іноземній валюті. Спірне рішення відповідача є необґрунтованим, не містить обставин щодо дати, часу вчинення порушення, його суті. Відповідач порушив процедуру розгляду справи про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу: не дослідив усі наявні матеріали та обставини справи, не взяв до уваги пояснення, надані ТОВ «АККОРД-ТУР», про відсутність вчинення ним порушення законодавства про рекламу. Також відповідач перевищив надані йому повноваження, оскільки державний нагляд (контроль)/адміністративне провадження здійснювалися не за місцезнаходженням/місцем провадження господарської діяльності ТОВ «АККОРД-ТУР», а також без застосування та дотримання процедури проведення контрольного заходу, встановленої приписами Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», відповідно такий контрольний захід не є правомірним, а тому оскаржуване рішення, прийняте за результатами такого заходу, є протиправним та підлягає скасуванню.

З огляду на наведене позов просить задовольнити повністю.

Позиція відповідача викладена у відзиві на позовну заяву. Відповідач вказує, що факт розміщення ТОВ «АККОРД-ТУР» реклами у соціальній мережі «Фейсбук» підтверджується належними доказами, дослідженими відповідачем, зокрема скриншотом зі сторінки соціальної мережі «Фейсбук», що належить ТОВ «АККОРД-ТУР». Спірне рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу повністю відповідає вимогам законодавства щодо його форми та змісту. Процедура розгляду справи про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу відповідачем дотримана згідно з нормами чинного законодавства. Виявлення ознак порушення законодавства про рекламу ані Закон України «Про рекламу», ані інші акти законодавства не пов`язують із проведенням перевірок чи інших спеціальних заходів контролю. Оформлення таких документів як акт перевірки, направлення на перевірку, повідомлення про перевірку законодавством про рекламу не передбачено. Отже, спірне рішення є правомірним з огляду на те, що Закон України «Про рекламу» не регулює відносини щодо виявлення та запобігання порушення вимог законодавства суб`єктами господарювання, а визначає засади рекламної діяльності. Норми Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» не поширюються на здійснення контролю за дотриманням законодавства у сфері реклами.

З огляду на наведене у задоволенні позову просить відмовити повністю.

На спростування доводів відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву, позивач подав відповідь на відзив, у якій наводить судову практику Верховного Суду, яка стосується питання допустимості та належності доказів у вигляді скриншотів відповідних сторінок веб-сайтів, зокрема соціальної мережі «Фейсбук», а також реклами у соціальних мережах. Доданий відповідачем до відзиву скриншот відрізняється від того, що був наданий ТОВ «АККОРД ТУР» у листі-вимозі від 06 вересня 2024 року. Долучена відповідачем до матеріалів справи копія так званого витягу з інтернет-сторінки, яка нібито підтверджує факт порушення законодавства про рекламу ТОВ «АККОРД-ТУР», не може бути належним доказом підтвердження наведених обставин. Крім того, оскільки соціальна мережа «Фейсбук» належить іноземній компанії Меta, з якою позивач не має жодних правовідносин, то позивач не може вважатися рекламодавцем, виробником або розповсюджувачем реклами, про яку зазначено в оскаржуваному рішенні.

Відповідач подав заперечення проти відповіді на відзив, у якій зазначає, що скриншот реклами, яка була розміщена ТОВ «АККОРД-ТУР», в соціальній мережі «Фейсбук», засвідчений у встановленому порядку, тому він є належним, допустимим, достовірним та достатнім доказом.

Позивач подав письмові пояснення на заперечення відповідача проти відповіді на відзив, в яких наводить ті ж аргументи, що й у відповіді на відзив.

Згідно з пунктом 3 частини третьої статті 246 КАС України суд зазначає, що ухвалою судді 18 листопада 2025 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення (виклику) сторін; витребувано у відповідача належно засвідчені копії матеріалів справи та протоколу засідання від 24 вересня 2024 року № 62, на підставі яких прийнято спірне рішення; письмові пояснення щодо підстав проведення перевірки не за місцезнаходженням позивача.

Суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «АККОРД-ТУР» () є юридичною особою з місцезнаходженням за адресою: вул. Новий Світ, 15/18, м. Львів, 79013; основним видом економічної діяльності є: 79.12 Діяльність туристичних операторів (основний).

06 вересня 2024 року головний спеціаліст сектору контролю за рекламою та дотриманням антитютюнового законодавства Управління захисту прав споживачів та контролю за регульованими цінами Головного управління Держпродспоживслужби в Чернівецькій області Лариса Сніжко склала протокол № 58 про порушення законодавства про рекламу, в якому зазначено таке: «Посадовою особою Головного управління Держпродспоживслужби в Чернівецькій області управління захисту прав споживачів та контролю за регульованими цінами головним спеціалістом сектору контролю за рекламою, дотриманням антитютюнового законодавства Сніжко Л.К., в ході здійснення контролю за дотриманням законодавства про рекламу 06.09.2024 зафіксовано рекламу у соціальній мережі «Фейсбук», розміщена під рубрикою «реклама» з текстом: «Продовжуйте літо разом з Аккорд Тур! Оксамитовий сезон на морі в Чорногорії - ідеальне рішення: вже немає такої спеки, а море максимально тепле та лагідне! «Спокій Адріатики. Відпочинок на морі в Чорногорії». Запрошуємо вас на незабутній 10-денний відпочинок на морі з Accord Tour! 2 нічних переїзди, 8 днів на морі (Будванська Рив`єра). Ціна на особу від 360 Є.», чим порушено загальні вимоги щодо змісту реклами відповідно до Закону України «Про рекламу», а саме:

- частини восьмої статті 8 - інформація про ціни на товари, тарифи на послуги, наведені у рекламі, які реалізуються/надаються на території України, зазначається виключно у гривні.

Суб`єктом господарювання являється ТОВ «АККОРД-ТУР»».

На підставі вказаного протоколу 06 вересня 2024 року начальник Головного управління Держпродспоживслужби в Чернівецькій області Аліна Гаєвська прийняла рішення № 58 про початок розгляду справи щодо порушення законодавства про рекламу, яким вирішено розпочати справу про порушення законодавства про рекламу стосовно ТОВ «АККОРД-ТУР», , адреса місцезнаходження: вул. Новий Світ, будинок 15, офіс 18, м. Львів, 79013.

06 вересня 2024 року начальник Головного управління Держпродспоживслужби в Чернівецькій області Аліна Гаєвська винесла вимогу (про надання інформації) № Вих-24.05/04-4828-24, якою повідомила ТОВ «АККОРД-ТУР» про необхідність надання письмово в трьохденний термін з дня отримання цієї вимоги інформації та засвідчених належно копій документів:

- щодо осіб, які є замовниками та розповсюджувачами зазначеної реклами, зокрема вказати назву осіб, їх код ЄДРПОУ або РНОКПП;

- які підтверджують вартість розповсюдженої та/або виготовленої реклами (договір, акт, рахунок, платіжне доручення, квитанція тощо).

Цю вимогу Головне управління Держпродспоживслужби в Чернівецькій області надіслало на адресу ТОВ «АККОРД-ТУР» рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу № 969, яку позивач отримав 16 вересня 2024 року.

Листом від 18 вересня 2024 року № 18/09-01 ТОВ «АККОРД-ТУР» повідомило Головне управління Держпродспоживслужби в Чернівецькій області у відповідь на його вимогу (про надання інформації) від 06 вересня 2024 року № Вих-24.05/04-4828-24, зокрема про те, що туроператор ТОВ «АККОРД-ТУР» нічого самостійно не рекламував, не замовляв у когось та не оплачував будь-які послуги, пов`язані з рекламуванням/розповсюдженням програми турів у соціальній мережі «Фейсбук», тим паче на території Чернівецької області. Звернув увагу, що підстави моніторингу у сфері захисту прав споживачів, проведення перевірок та ін. нагляду (контролю) суб`єкта господарювання ТОВ «АККОРД-ТУР» можуть здійснюватися структурними підрозділами Держпродспоживслужби у Львівській області, тобто за місцем ведення підприємницької діяльності суб`єктом господарювання.

16 вересня 2024 року Головне управління Держпродспоживслужби в Чернівецькій області надіслало на адресу ТОВ «АККОРД-ТУР» рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу № 66 повідомлення про розгляд справи за порушення законодавства про рекламу № Вих-24.05/04-4926-24, яким повідомило ТОВ «АККОРД-ТУР» про те, що розгляд справи про порушення законодавства про рекламу відбудеться 24 вересня 2024 року об 11:00 год. в приміщенні Управління захисту прав споживачів та контролю за регульованими цінами Головного управління Держпродспоживслужби в Чернівецькій області за адресою: вул. Степана Бандери, 6, м. Чернівці. Це повідомлення ТОВ «АККОРД-ТУР» отримало 24 вересня 2024 року.

Крім цього, повідомлення про розгляд справи за порушення законодавства про рекламу від 16 вересня 2024 року № Вих-24.05/04-4926-24 Головне управління Держпродспоживслужби в Чернівецькій області 19 вересня 2024 року надіслало на електронну адресу ТОВ «АККОРД-ТУР».

24 вересня 2024 року посадові особи Управління захисту прав споживачів та контролю за регульованими цінами Головного управління Держпродспоживслужби склали протокол № 62 засідання стосовно справи про порушення законодавства про рекламу, яким вирішено:

- розглянути справу без участі ТОВ «АККОРД-ТУР» відповідно до пункту 9 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 травня 2004 року № 693 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 10 листопада 2023 року № 1178);

- визнати, що реклама ТОВ «АККОРД-ТУР» містить порушення встановлених законом вимог щодо змісту реклами, передбачених в частині восьмій статті 8 Закону України «Про рекламу»;

- прийняти рішення, яким за недотримання встановлених законом вимог щодо змісту реклами, накласти на рекламодавця ТОВ «АККОРД-ТУР» штраф відповідно до вимог частини сьомої статті 27 Закону України «Про рекламу» у розмірі 299 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5083,00 грн.

На підставі матеріалів справи та протоколу засідання стосовно справи про порушення законодавства про рекламу від 24 вересня 2024 року № 62 начальник Головного управління Держпродспоживслужби в Чернівецькій області прийняла рішення від 24 вересня 2024 року № 61 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу, яким встановлено, що ТОВ «АККОРД-ТУР» розмістило рекламу у соціальній мережі «Фейсбук» під рубрикою «реклама» з недотриманням встановлених вимог щодо змісту реклами, а саме частини восьмої статті 8 Закону України «Про рекламу» - інформація про ціни на товари, тарифи, послуги, наведені у рекламі, які реалізуються/надаються на території України, зазначається виключно у гривні, відтак на підставі статті 27 Закону України «Про рекламу» вирішено за недотримання встановлених законом вимог щодо змісту реклами та у замовленні розповсюдження реклами (у тому числі користувацького контенту, який визнається рекламою), в якій не дотримано встановлені законом вимоги щодо її змісту, накласти на ТОВ «АККОРД-ТУР» штраф у розмірі 5083,00 грн.

ТОВ «АККОРД-ТУР» оскаржило це рішення до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, проте листом від 14 жовтня 2024 року № 15.1.3-4/21235 Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів повідомила ТОВ «АККОРД-ТУР» у відповідь на його скаргу від 08 жовтня 2024 року № 08/10-04 про те, що відповідно до частини одинадцятої статті 27 Закону України «Про рекламу» рішення у справах про порушення законодавства про рекламу можуть бути оскаржені до суду.

Позивач, уважаючи рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Чернівецькій області від 24 вересня 2024 року № 61 про накладення на ТОВ «АККОРД-ТУР» штрафу за порушення законодавства про рекламу, звернувся з цим позовом до суду.

Оцінюючи правовідносини, які виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених законом, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Згідно з частиною другою статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Тобто судовий контроль за реалізацією суб`єктами владних повноважень їхніх повноважень здійснюється за визначеними частиною другою статті 2 КАС України критеріями, і якщо суд установить, що діяльність органу державної влади не відповідає хоча б одному із визначених критеріїв, це може бути підставою для задоволення позову щодо оскарження відповідних дій (бездіяльності) чи рішення, якщо така діяльність порушує права, свободи та інтереси позивача.

Засади рекламної діяльності в Україні, відносини, що виникають у процесі виробництва, розповсюдження та споживання реклами, визначає та регулює Закон України від 03 липня 1996 року № 270/96-ВР «Про рекламу» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з частиною першою статті 2 Закону України «Про рекламу» цей Закон регулює відносини, пов`язані з виробництвом, розповсюдженням та споживанням реклами на території України.

Визначення поняття «реклама» містить пункт п`ятнадцятий частини першої статті 1 Закону України «Про рекламу», відповідно до якого реклама - інформація про особу, ідею та/або товар, розповсюджена за грошову чи іншу винагороду або з метою самореклами в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена, щоб сформувати або підтримати у прямий (пряма реклама, телепродаж) або непрямий (спонсорство, розміщення товару (продакт-плейсмент) спосіб обізнаність споживачів реклами та їхній інтерес щодо таких особи, ідеї та/або товару.

Загальні вимоги до реклами визначені статтею 8 Закону України «Про рекламу», згідно із частиною восьмою якої інформація про ціни на товари, тарифи на послуги, наведені у рекламі, які реалізуються/надаються на території України, зазначається виключно у гривні.

Згідно з абзацом другим частини першої статті 26 Закону України «Про рекламу» контроль за дотриманням законодавства України про рекламу здійснюють у межах своїх повноважень: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, - щодо захисту прав споживачів реклами (у тому числі щодо спорудження житлового будинку), а також щодо виконання вимог частини десятої статті 8 цього Закону, крім випадків, якщо зазначена реклама є рекламою азартних ігор та організаторів азартних ігор.

Правовий статус Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів визначено Положенням про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 02 вересня 2015 року № 667 (далі Положення № 667).

Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (Держпродспоживслужба) є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у галузі державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів і рекламу в цій сфері (пункти 1, 3 Положення № 667).

Держпродспоживслужба відповідно до покладених на неї завдань здійснює контроль за дотриманням законодавства про рекламу в частині захисту прав споживачів реклами, приймає рішення про визнання реклами недобросовісною, прихованою, про визнання порівняння в рекламі неправомірним з одночасним зупиненням її розповсюдження (підпункт 9 пункту 4 Положення № 667).

Абзацом першим пункту 7 Положення № 667 встановлено, що Держпродспоживслужба здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи.

Отже, Держпродспоживслужба є уповноваженим органом, який здійснює державний контроль за дотриманням законодавства про рекламу в частині захисту прав споживачів реклами.

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Закону України «Про рекламу» особи, винні у порушенні законодавства про рекламу, несуть дисциплінарну, цивільно-правову, адміністративну та кримінальну відповідальність відповідно до закону.

Відповідальність за порушення законодавства про рекламу несуть:

1) рекламодавці, винні:

у замовленні реклами продукції, виробництво та/або обіг якої заборонено законом;

у наданні недостовірної інформації виробнику реклами, необхідної для виробництва реклами;

у замовленні розповсюдження реклами, забороненої законом;

у недотриманні встановлених законом вимог щодо змісту реклами та у замовленні розповсюдження реклами (у тому числі користувацького контенту, який визнається рекламою), в якій не дотримано встановлені законом вимоги щодо її змісту;

у порушенні порядку розповсюдження реклами, якщо реклама розповсюджується ними самостійно;

2) виробники реклами, винні у порушенні прав третіх осіб при виготовленні реклами;

3) розповсюджувачі реклами, винні у порушенні встановленого законодавством порядку розповсюдження та розміщення реклами.

Отже, законодавством визначений перелік осіб, які несуть відповідальність за порушення законодавства про рекламу. Такими особами є: рекламодавці, виробники реклами та розповсюджувачі реклами.

Механізм накладення Держпродспоживслужбою та її територіальними органами на рекламодавців, виробників реклами та розповсюджувачів реклами (далі - суб`єкт реклами) штрафів за порушення законодавства про рекламу (крім штрафів, накладення яких належить виключно до компетенції Національної ради з питань телебачення і радіомовлення, Антимонопольного комітету, КРАІЛ, Національного банку), унормований Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26 травня 2004 року № 693 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 10 листопада 2023 року № 1178) (далі Порядок № 693, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Підставою для розгляду справи про порушення законодавства про рекламу (далі - справа) та накладення штрафу є протокол, що складається посадовими особами Держпродспоживслужби або її територіальних органів (пункт 2 Порядку № 693).

Рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу, передбачені статтею 27 Закону України «Про рекламу», приймають Голова Держпродспоживслужби, його заступники, керівники територіальних органів Держпродспоживслужби та їх заступники (далі - уповноважені особи) (пункт 3 Порядку № 693).

Відповідно до пункту 5 Порядку № 693 уповноважена особа з урахуванням положень статті 32 Закону України «Про адміністративну процедуру» повідомляє суб`єкту реклами про дату, час та місце розгляду справи поштовим відправленням, технічними засобами електронних комунікацій або шляхом вручення повідомлення суб`єкту реклами або його представнику, якщо суб`єкт реклами сповістив уповноважену особу про відповідне уповноваження свого представника на отримання повідомлень, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої особи, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

У повідомленні зазначаються права та обов`язки суб`єкта реклами, зокрема інформація про право бути присутнім під час розгляду та вирішення справи, порядок ознайомлення з матеріалами, а також способи подання пояснень і зауважень та строк, протягом якого суб`єкт реклами має право їх подати.

Справа розглядається уповноваженою особою не пізніше 30 календарних днів з дня оформлення протоколу, зазначеного у пункті 2 цього Порядку (пункт 6 Порядку № 693).

За змістом пунктів 8, 9 Порядку № 693 справа розглядається за участю суб`єкта реклами або його представника.

Справа розглядається без участі суб`єкта реклами або його представника у разі його неявки за умови його поінформування відповідно до пункту 5 цього Порядку та ненадходження від нього клопотання про перенесення дати та часу розгляду справи, зазначеного в пункті 7 цього Порядку.

Під час розгляду справи заслуховуються пояснення та зауваження учасників (у разі наявності таких пояснень та зауважень), досліджуються матеріали та обставини справи і вирішується питання щодо наявності підстав для накладення штрафу (пункт 12 Порядку № 693).

У разі наявності підстав для накладення штрафу за результатами розгляду справи уповноважена особа приймає рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу (пункт 16 Порядку № 693).

Предметом оскарження у цій справі є рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Чернівецькій області від 24 вересня 2024 року № 61 про накладення на ТОВ «АККОРД-ТУР» штрафу за порушення законодавства про рекламу.

У позовній заяві позивач, стверджуючи про протиправність оскарженого рішення, покликається, зокрема на порушення відповідачем процедури розгляду справи про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу, а також перевищення ним повноважень з огляду на здійснення заходу державного (нагляду) контролю не за місцезнаходженням/місцем провадження господарської діяльності ТОВ «АККОРД-ТУР», які, на його думку, зумовлюють протиправність спірного рішення та необхідність його скасування з цих підстав.

Суд відзначає, що у постановах від 24 грудня 2024 року у справі № 580/9282/23 та від 29 січня 2025 року у справі № 160/8721/23 Верховний Суд вказав, що у разі встановлення обставин щодо протиправності призначення й проведення перевірки суди попередніх інстанцій не мали переходити до перевірки підстав позову по суті встановлених під час перевірки порушень податкового та/або іншого законодавства, а, відповідно, і робити висновки по суті таких порушень.

Тож з урахуванням наведених правових висновків Верховного Суду та окреслених позивачем підстав заявленого позову, суд насамперед оцінює доводи позивача щодо порушення відповідачем процедури розгляду справи про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу, а також перевищення ним повноважень з огляду на здійснення заходу державного нагляду (контролю) не за місцезнаходженням/місцем провадження господарської діяльності ТОВ «АККОРД-ТУР» та до перевірки таких доводів позбавлений можливості роботи висновки по суті виявлених порушень.

Щодо посилань позивача на те, що спірне рішення відповідача є необґрунтованим, не містить обставин щодо дати, часу вчинення порушення, його суті суд зазначає, що форма рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу затверджена наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 11 січня 2012 року № 24 (у редакції наказу Міністерства економіки України від 10 травня 2024 року № 12141) «Про затвердження форм актів, постанов та рішень» (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 03 лютого 2012 року за № 173/20486) форма № 4 (в редакції Наказу Міністерства економіки від 27 вересня 2023 року № 14351).

Спірне рішення відповідача відповідає формі № 4 (в редакції Наказу Міністерства економіки від 27 вересня 2023 року № 14351), затвердженій наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 11 січня 2012 року № 24 (у редакції наказу Міністерства економіки України від 10 травня 2024 року № 12141).

У рішенні вказано суть порушення з посиланням на Закон України «Про рекламу», конкретне порушення, за яке відповідно до законодавства про рекламу передбачена відповідальність, найменування рекламодавця (виробника, розповсюджувача реклами), суму штрафу та інші необхідні відомості.

Тож застереження позивача щодо форми та змісту оскаржуваного рішення суд відхиляє.

Щодо посилань позивача на те, що відповідач не дослідив усі наявні матеріали та обставини справи, не взяв до уваги пояснення, надані ТОВ «АККОРД-ТУР», про відсутність вчинення ним порушення законодавства про рекламу, суд зазначає таке.

Листом від 18 вересня 2024 року № 18/09-01 ТОВ «АККОРД-ТУР» повідомило Головне управління Держпродспоживслужби в Чернівецькій області у відповідь на його вимогу (про надання інформації) від 06 вересня 2024 року № Вих-24.05/04-4828-24, зокрема про те, що туроператор ТОВ «АККОРД-ТУР» нічого самостійно не рекламував, не замовляв у когось та не оплачував будь-які послуги, пов`язані з рекламуванням/розповсюдженням програми турів у соціальній мережі «Фейсбук», тим паче на території Чернівецької області. Звернув увагу, що підстави моніторингу у сфері захисту прав споживачів, проведення перевірок та ін. нагляду (контролю) суб`єкта господарювання ТОВ «АККОРД-ТУР» можуть здійснюватися структурними підрозділами Держпродспоживслужби у Львівській області, тобто за місцем ведення підприємницької діяльності суб`єктом господарювання.

Вказаний лист надійшов на адресу Головного управління Держпродспоживслужби в Чернівецькій області 23 вересня 2024 року за вх. № 5092-24, згідно з резолюцією начальника на документі «Гончар Н.Б. Для розгляду та відповідного реагування».

24 вересня 2024 року посадові особи Управління захисту прав споживачів та контролю за регульованими цінами Головного управління Держпродспоживслужби склали протокол № 62 засідання стосовно справи про порушення законодавства про рекламу, у якому з посиланням на статтю 14-3 Закону України «Про рекламу» оцінили вказані додаткові пояснення ТОВ «АККОРД-ТУР» (лист від 23 вересня 2024 року вх. № 5092-24), що відображено у тексті цього протоколу, та, відповідно, спростовує доводи позивача про те, що відповідач не взяв до уваги пояснення, надані ТОВ «АККОРД-ТУР», про відсутність вчинення ним порушення законодавства про рекламу.

Щодо посилань позивача на перевищення відповідачем повноважень з огляду на здійснення заходу державного нагляду (контролю) не за місцезнаходженням/місцем провадження господарської діяльності ТОВ «АККОРД-ТУР» суд зазначає таке.

Верховний Суд у постанові від 22 червня 2022 року у справі № 810/3148/17 з посиланням на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 23 вересня 2021 року у справі № 826/24133/15, виснував, що на правовідносини у сфері контролю реклами та накладення штрафу за порушення Закону України «Про рекламу» поширюється, зокрема Закон України від 05 квітня 2007 року № 877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі Закон № 877).

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Беручи до уваги наведений вище висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 22 червня 2022 року у справі № 810/3148/17, який на підставі частини п`ятої статті 242 КАС України є обов`язковим для суду, суд відхиляє покликання відповідача на те, що норми Закону № 877 не поширюються на здійснення контролю за дотриманням законодавства у сфері реклами, оскільки такі доводи є помилковими.

У цій же постанові Верховний Суд вказав, що діяльність відповідача з контролю за додержанням законодавства про рекламу є видом державного нагляду (контролю), а отже, відповідач зобов`язаний дотримуватися вимог Закону № 877.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону № 877 державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Отже, за загальним правилом, установленим спеціальним Законом № 877, державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів. І лише у випадках, прямо передбачених законом, державний нагляд (контроль) може здійснюватися у приміщенні органу державного нагляду (контролю).

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «АККОРД-ТУР» () є юридичною особою з місцезнаходженням за адресою: вул. Новий Світ, 15/18, м. Львів, 79013.

Також ТОВ «АККОРД-ТУР» як юридична особа має такі відокремлені підрозділи:

- Одеська філія Товариства з обмеженою відповідальністю «АККОРД-ТУР», адреса місцезнаходження: вул. Преображенська, 11, м. Одеса, 65082;

- Київська філія Товариства з обмеженою відповідальністю «АККОРД-ТУР», адреса місцезнаходження: вул. Бульварно-Кудрявська, 39/11/5, м. Київ, 01054;

- Філія Товариства з обмеженою відповідальністю «АККОРД-ТУР» у місті Дніпро, адреса місцезнаходження: вул. Глинки, 2, м. Дніпро, 49070;

- Харківська філія Товариства з обмеженою відповідальністю «АККОРД-ТУР», адреса місцезнаходження: вул. Літературна, 5, м. Харків, 61058;

- Запорізька філія Товариства з обмеженою відповідальністю «АККОРД-ТУР», адреса місцезнаходження: проспект Соборний, 160/014/А1, м. Запоріжжя, 69005.

Отже, докази того, що позивач ТОВ «АККОРД-ТУР» провадить господарську діяльність на території Чернівецької області, зокрема має філії, представництва, магазини, господарські одиниці тощо, розташовані в межах території Чернівецької області, в матеріалах справи відсутні.

За цих обставин відповідач протиправно з порушенням вимог частини першої статті 4 Закону № 877 здійснив державний нагляд (контроль) ТОВ «АККОРД-ТУР» не за місцем провадження господарської діяльності цього суб`єкта господарювання або ж його відокремлених підрозділів.

При цьому жодних випадків, прямо передбачених законом, за якими державний нагляд (контроль) міг би здійснюватися у приміщенні органу державного нагляду (контролю) (Головного управління Держпродспоживслужби в Чернівецькій області) відповідач не навів, а суд не встановив.

Варто також відзначити, що ухвалою від 18 листопада 2025 року суд витребував у відповідача письмові пояснення щодо підстав проведення перевірки не за місцезнаходженням позивача, проте жодних пояснень щодо цієї обставини відповідач суду не надав.

Суд також ураховує положення статті 21 Закону України від 17 лютого 2022 року № 2073-IX «Про адміністративну процедуру» (далі Закон № 2073), яка визначає компетенцію адміністративного органу.

Так, відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 21 Закону № 2073 у разі ініціювання адміністративного провадження адміністративним органом його територіальна компетенція щодо розгляду та вирішення справи, якщо інше не передбачено законом, визначається за місцем проживання (перебування), місцезнаходження адресата, щодо якого ініційовано адміністративне провадження.

А відповідно до частини п`ятої статті 21 Закону № 2073 під час ініціювання або початку адміністративного провадження адміністративний орган перевіряє наявність у нього, зокрема територіальної компетенції для прийняття рішення з питання, що розглядається.

Отже, у розглядуваній ситуації відповідач здійснив адміністративне провадження та прийняв рішення за його результатами поза межами своєї територіальної компетенції, тобто з порушенням пункту 2 частини четвертої, частини п`ятої статті 21 Закону № 2073.

За цих обставин суд визнає обґрунтованими покликання позивача на те, що з порушенням наведених вище вимог чинного законодавства відповідач здійснив захід державного нагляду (контролю) не за місцезнаходженням/місцем провадження господарської діяльності чи відокремлених підрозділів ТОВ «АККОРД-ТУР».

Наведене свідчить про те, що під час здійснення спірного заходу державного нагляду (контролю) позивача відповідач діяв не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що визначені законами України, та вказує на протиправність такої його поведінки.

Беручи до уваги викладене, суд доходить висновку про те, що здійснений відповідачем спірний захід державного нагляду (контролю) позивача не є правомірним, у зв`язку з чим і спірне рішення, прийняте за результатами такого заходу, є протиправним та підлягає скасуванню.

Водночас, встановивши грубе порушення відповідачем процедури здійснення державного нагляду (контролю) позивача, суд з огляду на викладену вище сталу і послідовну практику Верховного Суду, відступу від якої у встановленому законом порядку не здійснювалося, не переходить до аналізу суті правопорушення, оскільки таке порушення нівелює результати розгляду справи про порушення законодавства про рекламу.

З огляду на викладене суд визнає протиправним та скасовує рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Чернівецькій області від 24 вересня 2024 року № 61 про накладення на ТОВ «АККОРД-ТУР» штрафу у розмірі 5083,00 грн за порушення законодавства про рекламу.

Щодо інших доводів сторін, які викладені у заявах по суті справи, суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року рішення судів повинні містити достатні мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Згідно з пунктом 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

За змістом пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

У процесі розгляду справи суд не встановив інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення цього спору. А решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За змістом частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до вимог частини першої, пункту 2 частини другої статті 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов належить задовольнити повністю.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно із частинами першою, третьою статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (абзац перший частини першої статті 139 КАС України).

Суд встановив, що за подання цього позову до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 3028,00 грн. Оскільки позов задоволено у повному обсязі, то за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача належить стягнути 3028,00 грн сплаченого судового збору.

Докази понесення сторонами витрат, пов`язаних з розглядом справи, у матеріалах справи відсутні, тому їх розподіл суд не здійснює.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АККОРД-ТУР» (вул. Новий Світ, 15/18, м. Львів, 79013) до Головного управління Держпродспоживслужби в Чернівецькій області (вул. Сторожинецька, 115, м. Чернівці, 58010) про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Чернівецькій області від 24 вересня 2024 року № 61 про накладення на Товариство з обмеженою відповідальністю «АККОРД-ТУР» штрафу у розмірі 5083,00 грн за порушення законодавства про рекламу.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби в Чернівецькій області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АККОРД-ТУР» (вул. Новий Світ, 15/18, м. Львів, 79013, ) 3028,00 грн сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Повне рішення складено 10 липня 2025 року.

СуддяКлименко Оксана Миколаївна