Справа № 140/2848/25
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2025 року ЛуцькСправа № 140/2848/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Димарчук Т.М.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Волинської обласної державної адміністрації про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (позивач) звернувся в суд з позовом до Луцької районної державної адміністрації Волинської області (відповідач) про визнання протиправними дій щодо відмови у видачі посвідчення «Дружина (чоловік) померлого (померлої) громадянина (громадянки) з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (потерпілих) категорії 1, смерть якого (якої) пов`язана з Чорнобильською катастрофою»; зобов`язання видати ОСОБА_1 посвідчення «Дружина (чоловік) померлого (померлої) громадянина (громадянки) з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (потерпілих) категорії 1, смерть якого (якої) пов`язана з Чорнобильською катастрофою».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 перебував у шлюбі із ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 19.05.1991.

ОСОБА_2 04.06.1993 було видано посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 3 Категорії. У 1998 році їй було надано 1 категорію постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи. У 2003 році ОСОБА_2 встановлено III групу інвалідності через захворювання, що пов`язане з наслідками аварії на ЧАЕС. Надана група інвалідності була встановлена до 2006 року та знята у вказаному році у зв`язку із покращенням стану здоров`я.

У подальшому, через погіршення стану здоров`я, 15.09.2017 ОСОБА_2 встановлено першу А групу інвалідності довічно.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла. Експертним висновком Львівської регіональної міжвідомчої експертної комісії на засіданні №12 від 13.10.2017 встановлено, що захворювання, яке призвело до смерті ОСОБА_2 пов`язане із наслідками аварії на ЧАЕС.

В січні 2025 року позивач звернувся до Луцької районної державної адміністрації Волинської області із заявою, в якій просив видати йому посвідчення чоловіка померлої громадянки із числа потерпілих, смерть якої пов`язана з Чорнобильською катастрофою.

Листом від 30.01.2025 №383/74/2-25 відповідач повідомив, що згідно протоколу засідання регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян № 152 від 23.01.2025 вирішено, що «Посвідчення чоловіка померлої громадянки із числа потерпілих першої категорії, смерть якої пов`язана з Чорнобильською катастрофою» не підлягає видачі у зв`язку з тим, що на момент смерті померла не належала до потерпілих від Чорнобильської катастрофи першої категорії.

Позивач вказує, що із змісту довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії від 18.09.2017 серії 12ААА № 391628 ОСОБА_2 встановлено І А групу інвалідності загального захворювання довічно, причина інвалідності загальне захворювання. Разом з тим, зазначає, що загальне захворювання (як причина інвалідності) вказане у довідці МСЕК серії 12 ААА № 391628 помилково.

Вважає, що його дружина ОСОБА_2 набула право на отримання 1 категорії, як потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи за життя, так як мала захворювання пов`язані із ЧАЕС, проте за життя не встигла виготовити належні документи.

З наведених підстав просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 24.03.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с.23).

Ухвалою суду від 10.04.2025 замінено у даній справі неналежного відповідача Луцьку районну державну адміністрацію на належного Волинську обласну державну адміністрацію (а.с. 30).

У поданому до суду відзиві на позовну заяву представник відповідача позов не визнає та просить відмовити у його задоволенні, мотивуючи тим, що Луцькою міжрайонною МСЕК проведено огляд ОСОБА_3 і встановлено першу групу інвалідності, що підтверджується довідкою міжрайонної МСЕК серії 12 ААА №391628 від 15.09.2017. Однак, причина інвалідності вказана у довідці загальні захворювання (не встановлено вплив аварії на ЧАЕС).

У зв`язку із тим, що на момент смерті ОСОБА_2 не належала до потерпілих від Чорнобильської катастрофи першої категорії, регіональна комісія з визначення статусу осіб, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи та інших категорій громадян правомірно відмовила ОСОБА_1 у видачі відповідного посвідчення (а.с.40-43).

З наведених підстав просить відмовити у задоволенні позову.

Інших заяв по суті справи не надходило.

Враховуючи вимоги статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.

Судом встановлено, що 13.01.2025 ОСОБА_1 звернувся до Луцької районної державної адміністрації з письмовою заявою у якій просив видати йому посвідчення чоловіка померлої громадянки (його дружини ОСОБА_2 ) із числа потерпілих першої категорії, смерть якої пов`язана з Чорнобильською катастрофою. До заяви додав: копію експертного висновку Львівської регіональної міжвідомчої експертної комісії №20807 від 14.09.2017; копію експертного висновку Львівської регіональної міжвідомчої експертної комісії №20939 від 13.10.2017; копію паспорта; копію посвідчення ОСОБА_2 ; довідку про склад сім`ї; довідку МСЕК серії 12ААА №391628 та інші документи (а.с. 5-18).

Відповідно до витягу з протоколу від 23.01.2025 №152 засідання регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших громадян «Посвідчення чоловіка померлої громадянки із числа потерпілих категорії першої, смерть якої пов`язана з Чорнобильською катастрофою» не підлягає видачі ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що на момент смерті померла не належала до потерпілих першої категорії (а.с. 51).

Листом від 30.01.2025 №383/74/2-25 Луцька районна військова адміністрація Волинської області повідомила ОСОБА_1 , що згідно протоколу засідання регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян № 152 від 23.01.2025 вирішено, що «Посвідчення чоловіка померлої громадянки із числа потерпілих першої категорії, смерть якої пов`язана з Чорнобильською катастрофою» не підлягає видачі у зв`язку з тим, що на момент смерті померла не належала до потерпілих від Чорнобильської катастрофи першої категорії (а.с.20).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначає Закон України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991 № 796-ХІІ (далі - Закон № 796-ХІІ).

Зокрема, відповідно до статті 9 Закону № 796-ХІІ особами, , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, є: 1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; 2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи; 3) громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації інших ядерних аварій та їх наслідків, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт; 4) громадяни, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною, речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих.

Статтею 11 Закону № 796-ХІІ встановлено, шо до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать: 1) евакуйовані із зони відчуження (в тому числі особи, які на момент евакуації перебували у стані внутріутробного розвитку, після досягнення ними повноліття), а також відселені із зон безумовного (обов`язкового) і гарантованого добровільного відселення; 2) особи, які постійно проживали на територіях зон безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення на день аварії або прожили за станом на 1 січня 1993 року на території зони безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а на території зони гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років, та відселені або самостійно переселилися з цих територій; 3) особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного І (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років; 4) особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років; 5) особи, які працювали з моменту аварії до 1 липня 1986 року не менше 14 календарних днів або не менше трьох місяців протягом 1986-1987 років за межами зони відчуження на роботах з особливо шкідливими умовами праці (за радіаційним фактором), пов`язаними з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, що виконувалися за урядовими завданнями. Перелік видів робіт і місць, де виконувалися зазначені роботи, встановлюється Кабінетом Міністрів України; 6) особи, які досягай повноліття, з числа зазначених у статті 27 цього Закону, та яким у дитячому віці встановлено причинний зв`язок інвалідності з наслідками Чорнобильської катастрофи, за умови проходження переогляду у спеціалізованій медико- соціальній експертній комісії відповідно до частини п`ятої статті 17 цього Закону.

Згідно з статтею 14 Закону № 796-ХІІ для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи:

1) особа з інвалідністю з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи (статті 10,11 і частина третя статті 12), щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, - категорія 1;

2) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження:

- з моменту аварії до 1 липня 1986 року - незалежно від кількості робочих днів;

- з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів;

- у 1987 році - не менше 14 календарних днів, а також потерпілі від Чорнобильської катастрофи;

- евакуйовані у 1986 році із зони відчуження (в тому числі особи, які на момент евакуації перебували у стані внутріутробного розвитку, після досягнення ними повноліття);

- особи, які постійно проживали у зоні безумовного (обов`язкового) відселення з моменту аварії до прийняття постанови про відселення, - категорія 2;

3) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали:

- у зоні відчуження з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - від 1 до 5 календарних днів;

- у зоні відчуження в 1987 році - від 1 до 14 календарних днів;

-у зоні відчуження в 1988-1990 роках - не менше ЗО календарних днів;

- на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році,

а також потерпілі від Чорнобильської катастрофи (не віднесені до категорії 2), які:

- постійно проживали на територіях зон безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення на день аварії або які за станом на 1 січня 1993 року прожили у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а на території зони гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років та відселені або самостійно переселилися з цих територій;

- постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років, - категорія 3;

4) особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, - категорія 4.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 N° 551 затверджено Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян (далі Порядок № 551). Цей Порядок визначає процедуру видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та передбачає видачу посвідчень громадянам, які брали участь у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, громадянам, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих.

Посвідчення є документом, що підтверджує статус осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, брали участь у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, громадян, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих, дружин (чоловіків) померлих громадян з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (потерпілих), смерть яких пов`язана з Чорнобильською катастрофою або з участю у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та Проведенні на них регламентних робіт, а також опікунам дітей (на час опікунства) померлих громадян, смерть яких пов`язана з Чорнобильською катастрофою, і' надає право користуватися пільгами та компенсаціями, встановленими Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - Закон), іншими актами законодавства (пункт 2 Порядку № 551).

Пунктом 10 Порядку №551 визначено, що дружині (чоловіку) померлого (померлої) громадянина (громадянки) з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи, віднесеного (віднесеної) до категорії 1 або 2, або з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесеного (віднесеної) до категорії 3, смерть якого (якої) пов`язана з Чорнобильською катастрофою, а також дружині (чоловіку), якщо та (той) не одружилася (одружився) вдруге, померлого (померлої) громадянина (громадянки), віднесеного (віднесеної) до категорії 1, 2 або 3, смерть якого (якої) пов`язана з участю у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, або опікуну дітей (на час опікунства) померлого (померлої) громадянина (громадянки), смерть якого (якої) пов`язана з Чорнобильською катастрофою, видається посвідчення Дружина (чоловік) померлого (померлої) громадянина (громадянки) з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (потерпілих) категорії, смерть якого (якої) пов`язана з Чорнобильською катастрофою або з участю у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, опікуна дітей померлого (померлої) громадянина (громадянки), смерть якого (якої) пов`язана з Чорнобильською катастрофою темно-бордового кольору.

За правилами пункту 11 Порядку №551 посвідчення видаються уповноваженими органами за місцем проживання (реєстрації) особи на підставі рішень комісій з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, утворених уповноваженими органами (далі - регіональні комісії).

З аналізу вказаних вище нормативно-правових актів слідує, що відповідне посвідчення видається жінці (чоловіку) у випадку, якщо померлий громадянин (громадянка) належали до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи, віднесеного (віднесеної) до категорії 1 або 2, або з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесеного (віднесеної) до категорії 3, смерть якого (якої) пов`язана з Чорнобильською катастрофою. Наявність вказаного статусу у померлого (померлої) громадянина (громадянки) є обов`язковим.

Натомість, з матеріалів справи слідує, що на момент смерті ОСОБА_2 не належала до потерпілих від Чорнобильської катастрофи першої категорії.

З посвідчення громадянки, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи серії НОМЕР_2 , виданого Волинською облдержадміністрацією 04.06.1993 вбачається, що ОСОБА_2 належала до потерпілих третьої категорії (а.с.9).

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що відповідач, відмовляючи ОСОБА_1 у видачі посвідчення «Чоловік померлої громадянки з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (потерпілих) категорії 1, смерть якої пов`язана з Чорнобильською катастрофою», діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, Законом № 796-ХІІ та Порядком №551, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на встановлені обставини у справі, суд зазначає, що рішення регіональної комісії, оформлене протоколом від 23.01.2025 №152, є правомірним та відповідає критеріям, визначеним частиною другою статті 2 КАС України, оскільки прийняте відповідно до норм чинного законодавства, обгрунтовано та своєчасно.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на ухвалення судом рішення про відмову у задоволенні позовних вимог підстав для розподілу судових витрат немає.

Керуючись статтями 241, 242, 243, 245, 246, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Волинської обласної державної адміністрації про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.М. Димарчук