Справа № 140/4201/25
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2025-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2025 року ЛуцькСправа № 140/4201/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Ксензюка А.Я.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , командира Військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_2 про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі В/ч НОМЕР_1 , відповідач), командира Військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_2 про визнання протиправною відмови у звільненні з військової служби за сімейними обставинами; зобов`язання видати наказ про моє звільнення з військової служби відповідно до підпункту «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач проходить військову службу у В/ч НОМЕР_1 на посаді стрільця 1 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роти стрілецького батальйону.

У зв`язку з сімейними обставинами позивач на ім`я командира В/ч НОМЕР_1 подав рапорт з проханням звільнення зі служби на підставі пункту «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у зв`язку із необхідністю постійного догляду за матір`ю ОСОБА_3 (далі ОСОБА_3 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є особою з інвалідністю ІІ групи, що підтверджується довідкою медико-соціальної експертної комісії (далі МСЕК) серії 12ААГ №729914 від 01.08.2024.

Стверджує, що мати страждає на онкологічне захворювання, що унеможливлює її самостійне обслуговування та потребує постійного догляду, що підтверджено висновком №4406/21 про наявність когнітивних порушень у громадян похилого віку, унаслідок яких вони потребують надання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі довічно.

Зазначає, що крім позивача у ОСОБА_3 є ще один син ОСОБА_4 (далі ОСОБА_4 ) ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є особою з інвалідністю ІІ групи і сам потребує постійного догляду, тому не може здійснювати догляд за матір`ю.

Інших членів сім`ї першого або другого ступеня споріднення, які могли б здійснювати догляд за матір`ю.

Однак, зазначає, що командування В/ч НОМЕР_1 не врахувало викладені вище обставини та відмовило у звільненні зі служби у зв`язку з ненаданням документів які підтверджують необхідність постійного догляду.

Таким чином, позивач вважає, що ним було надано достатній пакет документів, що підтверджує потребу його матері у догляді, наявність у неї ІІ групи, та відповідно, відсутності інших членів сім`ї, які можуть здійснювати такий догляд, а тому, на його думку, відмова відповідача є необґрунтованою та протиправною уз в`язку з чим він звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 28.04.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за вказаним позовом, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с.57).

У відзиві на позовну заяву представник відповідача проти позову заперечив з наступних підстав (а.с.60-89).

В обґрунтування своєї позиції зазначив, що з доданих ОСОБА_1 до рапорту документів неможливо повністю встановити наявність чи відсутність інших членів сім`ї ОСОБА_3 першого та другого ступенів споріднення.

Стверджує, що позивач до рапорту про звільнення з військової служби за сімейними обставинами не долучив жодного документу, який би спростовував наявність у ОСОБА_3 чоловіка, братів та сестер, інших дітей, онуків.

Разом з тим, вказує, що В/ч НОМЕР_1 надала оцінку свідоцтву про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 від 15.07.1997, згідно якого засвідчено факт розлучення батьків позивача ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Поряд з тим, сторона позивача помилково прийшла до висновку, що свідоцтво про розірвання шлюбу, факт якого мав місце 28 років тому, надає інформацію про актуальний сімейний стан ОСОБА_3 (тобто, чи перебуває вона у шлюбі на даний час, чи ні).

Вказує, що така інформація міститься у Державному реєстру актів цивільного стану та яку можливо отримати у формі витягу.

Окремо зауважує, що військова частина НОМЕР_1 також надала оцінку твердженню позивача про неможливість здійснювати постійний догляд іншим сином ОСОБА_3 ОСОБА_4 , оскільки він сам є особою з інвалідністю та потребує постійного догляду, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ №673399. Поряд з тим, зазначена довідка не містить жодного застереження про необхідність здійснення за ОСОБА_4 стороннього постійного догляду.

Інших документів, зокрема висновків лікарсько-консультативних комісій щодо ОСОБА_4 , позивачем не надано, тому, на переконання відповідача, твердження ОСОБА_1 про неможливість здійснювати постійний догляд за матір`ю ОСОБА_4 також документально не підтверджено.

Крім того, представник відповідача наголосив, що позивач замовчує факт наявності у нього повнолітнього сина ОСОБА_6 (далі ОСОБА_6 ), 2000 р.н., запис про якого здійснено в наданій копії паспорту громадянина України серії НОМЕР_3 . Тобто, ОСОБА_6 є внуком та членом сім`ї другого ступеня споріднення ОСОБА_3 , що виключає можливість звільнення позивача з військової служби з підстави, визначеної підпунктом 12 пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Таким чином, представник відповідача стверджує, що документів, які б стверджували необхідність здійснення постійного стороннього догляду за ОСОБА_3 позивач не надав, тому позовні вимоги є необгрунтованими та безпіставними, задоволенню не підлягають.

Інших заяв по суті справи до суду не надходило.

Враховуючи вимоги статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 проходить військову службу у В/ч НОМЕР_1 , що не заперечується відповідачем та підтверджується копією військового квитка серії НОМЕР_4 (а.с.15-23).

30.11.2024 позивач звернувся до відповідача з рапортом щодо звільнення з військової служби за сімейними обставинами на підставі підпункту «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у зв`язку з наявністю матері з числа осіб з інвалідністю ІІ групи (а.с.68-70).

До рапорту були долучені наступні документи: паспорт ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 ; РНОКПП ОСОБА_1 ; витяг з реєстру територіальної громади ОСОБА_1 ; довідка ОСББ про фактичне місце проживання; свідоцтво про народження ОСОБА_1 ; паспорта ОСОБА_3 серії НОМЕР_5 ; РНОКПП ОСОБА_3 ; свідоцтво про народження ОСОБА_7 ; витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища ОСОБА_3 ; свідоцтво про розірвання шлюбу ОСОБА_3 ; довідка про зареєстрованих осіб, видана управлінням державної реєстрації відділом реєстрації проживання особи ОСОБА_3 від 25.11.2024; довідка МСЕК №729914 ОСОБА_3 ; висновок про необхідність стороннього догляду на непрофесійній основі №4406/21 від 18.09.2024 ОСОБА_3 ; паспорт ОСОБА_8 серії НОМЕР_6 ); РНОКПП ОСОБА_4 ; свідоцтво про народження ОСОБА_4 ; довідка МСЕК №673399 ОСОБА_4 ; витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті брата ОСОБА_3 ОСОБА_9 ; витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті брата ОСОБА_3 ОСОБА_10 ; витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті брата ОСОБА_11 ОСОБА_10 ; витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті сестри ОСОБА_3 ОСОБА_12 .

З аркуша співбесіди від 30.11.2024 проведеної командиром 2 стрілецького батальйону В/ч НОМЕР_1 майором ОСОБА_13 за присутності офіцера групи психологічного супроводу НОМЕР_7 стрілецького батальйону В/ч НОМЕР_1 капітана ОСОБА_14 та помічника начальника штабу начальника розвідки 2 стрілецького батальйону В/ч НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_15 слідує, що позивач особисто бажає звільнитися з військової служби у запас за підпунктом «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (а.с.26).

Листом №1458/9821 від 23.12.2024 В/ч НОМЕР_1 відмовлено у задоволенні рапорту ОСОБА_1 у зв`язку з непідтвердженням наданими документами обставин, викладених як підстава звільнення у рапорті від 30.11.2024 (а.с.27).

Вважаючи протиправною відмову відповідача у погодженні рапорту позивача від 30.11.2024 про звільнення його з військової служби за сімейними обставинами, позивач звернувся із цим позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відтак суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Частинами першою, сьомою статті 2 Закону України від 25.03.1992 №2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон №2232-XII) передбачено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

За приписами частин першої, другої статті 2 Закону №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом; іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту та Національної гвардії України.

Пунктом 2 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008 передбачено, що громадяни проходять військову службу у Збройних Силах України (далі - військова служба) в добровільному порядку або за призовом.

У добровільному порядку громадяни проходять: військову службу (навчання) за контрактом курсантів у вищих військових навчальних закладах, а також закладах вищої освіти, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти); військову службу за контрактом осіб рядового складу; військову службу за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військову службу за контрактом осіб офіцерського складу.

За призовом громадяни проходять: строкову військову службу; військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період; військову службу за призовом осіб офіцерського складу.

За приписами статті 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Надалі дія воєнного стану в Україні продовжувалася згідно з Указами Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022, від 17.05.2022 № 341/2022 від 12.08.2022 № 573/2022, від 07.11.2022 № 757/2022, від 06.02.2023 № 58/2023, від 01.05.2023 № 254/2023, від 26.07.2023 № 451/2023, від 06.11.2023 № 734/2023, від 05.02.2024 №49/2024, від 06.05.2024 № 271/2024. Указом Президента України від 23.07.2024 №469/2024 строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 12 серпня 2024 року строком на 90 діб, тобто, останній діє на момент розгляду цієї справи.

Указом Президента України №69/2022 «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 року було оголошено про загальну мобілізацію на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.

Пунктом 8 цього Указу встановлено, місцевим органам виконавчої влади у взаємодії з територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, за участю органів місцевого самоврядування та із залученням підприємств, установ та організацій усіх форм власності, фізичних осіб-підприємців організувати та забезпечити в установленому порядку: 1) своєчасне оповіщення і прибуття громадян, які призиваються на військову службу, прибуття техніки на збірні пункти та у військові частини; 2) здійснення призову військовозобов`язаних, резервістів на військову службу, їх доставки до військових частин та установ Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України; 3) виділення тимчасово будівель, споруд, земельних ділянок, транспортних та інших матеріально-технічних засобів, надання послуг Збройним Силам України, Національній гвардії України, Службі безпеки України, Державній прикордонній службі України, Державній спеціальній службі транспорту, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України та іншим військовим формуванням України відповідно до мобілізаційних планів.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 проходить службу та перебуває на грошовому забезпеченні у В/ч НОМЕР_1 .

Статтею 26 Закону №2232-XII визначені підстави звільнення з військової служби.

Відповідно до підпункту «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону №2232-XII військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах, під час дії воєнного стану: через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу).

У відповідності до пункту 3 частини дванадцятої статті 26 Закону № 2232-ХІІ військовослужбовці звільняються з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин на таких підставах під час дії воєнного стану: необхідність здійснювати догляд за дружиною (чоловіком) з числа осіб з інвалідністю III групи, встановленої внаслідок онкологічного захворювання, відсутності кінцівок (кінцівки), кистей рук (кисті руки), стоп ніг (стопи ноги), одного з парних органів, або за наявності у дружини (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю III групи онкологічного захворювання, психічного розладу, церебрального паралічу або інших паралітичних синдромів (абзац дванадцятий).

Водночас згідно з абзацом тринадцятим пункту 3 частини дванадцятої статті 26 Закону № 2232-ХІІ військовослужбовці звільняються з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин на таких підставах під час дії воєнного стану: необхідність здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.

Позивач звернувся до відповідача з рапортом про звільнення з військової служби на підставі того, що наявна необхідність постійного догляду за матір`ю, особою з інвалідністю ІІ групи. Однак у задоволенні вказаного рапорту було відмовлено у зв`язку з тим, що наданими позивачем документами не підтверджено наявність вказаних обставин.

Враховуючи те, що предметом оскарження у справі є відмова В/ч НОМЕР_1 в погодженні рапорту ОСОБА_1 про звільнення його з військової служби, в межах розгляду цієї справи потребує дослідження питання достатності наданих позивачем доказів на підтвердження наявності у нього права на звільнення зі служби на підставі абзацу тринадцятого пункту 3 частини дванадцятої статті 26 Закону № 2232-ХІІ.

Як встановлено судом, позивач разом з рапортом надав відповідачу такі документи: паспорт ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 ; РНОКПП ОСОБА_1 ; витяг з реєстру територіальної громади ОСОБА_1 ; довідка ОСББ про фактичне місце проживання; свідоцтво про народження ОСОБА_1 ; паспорта ОСОБА_3 серії НОМЕР_5 ; РНОКПП ОСОБА_3 ; свідоцтво про народження ОСОБА_7 ; витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища ОСОБА_3 ; свідоцтво про розірвання шлюбу ОСОБА_3 ; довідка про зареєстрованих осіб, видана управлінням державної реєстрації відділом реєстрації проживання особи ОСОБА_3 від 25.11.2024; довідка МСЕК №729914 ОСОБА_3 ; висновок про необхідність стороннього догляду на непрофесійній основі №4406/21 від 18.09.2024 ОСОБА_3 ; паспорт ОСОБА_8 серії НОМЕР_6 ); РНОКПП ОСОБА_4 ; свідоцтво про народження ОСОБА_4 ; довідка МСЕК №673399 ОСОБА_4 ; витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті брата ОСОБА_3 ОСОБА_9 ; витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті брата ОСОБА_3 ОСОБА_10 ; витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті брата ОСОБА_11 ОСОБА_10 ; витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті сестри ОСОБА_3 ОСОБА_12 .

При дослідженні вказаних документів, які перебували на розгляді у відповідача, судом з`ясовано, зокрема, наступне.

За змістом довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААГ №729914 від 01.08.2024 ОСОБА_3 встановлена ІІ група інвалідності довічно (загальне захворювання) (а.с.38).

На думку відповідача, викладену у відзиві на позовну заяву від 18.12.2024, наданими позивачем документами не підтверджено необхідності здійснення постійного догляду.

Суд зазначає, що відповідно до висновку про наявність когнітивних порушень у громадян похилого віку, унаслідок яких вони потребують надання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі №4406/21 від 18.09.2024, ОСОБА_3 потребує отримання соціальної допомоги з догляду на непрофесійній основі для фізичної особи (а.с.39).

Механізм реалізації та порядок організації у Збройних Силах України, Державній спеціальній службі транспорту виконання вимог Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (далі - Положення), затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1153, визначає Інструкція про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затверджена Наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 №170.

Відповідно до пункту 12.11 розділу XIІ Інструкції перелік документів, що подаються з Поданням до звільнення військовослужбовця з військової служби, зазначено у додатку 19 до Інструкції.

Згідно вказаного додатку звільнення з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається частиною дванадцятою статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», подаються: копія аркуша бесіди; копія рапорту військовослужбовця; копія розрахунку вислуги років військової служби (при набутті права на пенсійне забезпечення за вислугою років); документи, що підтверджують наявність сімейних обставин або інших поважних причин, а саме у разі необхідності здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я:

- документи, які підтверджують відповідні родинні зв`язки з цією особою (особами);

- один із документів, що підтверджує відсутність в особи інших членів сім`ї першого ступеня споріднення (батьків, її чоловіка або дружини, дітей, у тому числі усиновлених) чи другого ступеня споріднення (рідних братів, сестер та онуків): один із документів, що підтверджує інвалідність особи першого чи другого ступеня споріднення, її потребу у постійному догляді та акт обстеження сімейного стану військовослужбовця із зазначенням інформація про наявність чи відсутність інших осіб, які здійснюють або можуть здійснювати такий догляд, затвердженого керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки;

- один із документів, що підтверджує інвалідність особи, яка потребує догляду: довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за формою, затвердженою МОЗ, або копія посвідчення, яке підтверджує відповідний статус, або копія пенсійного посвідчення чи копія посвідчення, що підтверджує призначення соціальної допомоги відповідно до Законів України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю», «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю», в яких зазначено групу та причину інвалідності, або довідка для отримання пільг особами з інвалідністю, які не мають права на пенсію чи соціальну допомогу, за формою, затвердженою Мінсоцполітики;

- висновок медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про потребу в постійному догляді (підпункт 26 пункту 5 Додатку 19 до Інструкції).

Отже, Інструкція про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затверджена Наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 №170, визначає два документи альтернативно для підтвердження необхідності здійснення постійного догляду за особою або висновок медико-соціальної експертної комісії, або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.

При цьому, суд зазначає, що визначення терміну «медичний висновок» наведено у пункті 3 Порядку ведення Реєстру медичних висновків в електронній системі охорони здоров`я, затвердженого Наказом Міністерства охорони здоров`я України «Деякі питання ведення Реєстру медичних висновків в електронній системі охорони здоров`я» від 18.09.2020 № 2136, як електронний документ, що формується на підставі медичних записів в системі та містить висновок лікаря про тимчасову або постійну втрату працездатності, придатність до певних видів діяльності, про стан здоров`я пацієнта або щодо інших питань, визначених законодавством.

У пункті 3 Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, що сталися з поліцейськими, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 05.10.2020 №705, термін «медичний висновок» вжито у значенні висновку у формі рішення лікарсько-консультативної комісії (лікарсько-експертної комісії) закладу охорони здоров`я (у разі нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) за місцем амбулаторного обліку, лікування або обстеження потерпілого поліцейського.

У пункті 3 розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.04.2019 №337, термін «медичний висновок» визначено, як висновок у формі рішення лікарсько-консультативної комісії (лікарсько-експертної комісії) закладу охорони здоров`я (у разі нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) та висновок у формі рішення лікарсько-експертної комісії високоспеціалізованого профпатологічного закладу охорони здоров`я (у разі хронічного професійного захворювання (отруєння) за місцем амбулаторного обліку, лікування або обстеження потерпілого про встановлення зв`язку погіршення стану здоров`я працівника з впливом на нього важкості та напруженості трудового процесу, небезпечних, шкідливих виробничих факторів, психоемоційних причин або протипоказань за станом здоров`я виконувати роботу.

Отже, медичний висновок це документ, який містить дані про стан здоров`я особи та видається з питань, пов`язаних з таким станом здоров`я.

Суб`єктами формування та видачі медичного висновку є лікарі, лікарсько-консультативні та лікарсько-експертні комісії закладів охорони здоров`я.

В свою чергу, процедуру проведення медико-соціальної експертизи хворим, що досягли повноліття, потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, особам з інвалідністю (далі - особи, що звертаються для встановлення інвалідності) з метою виявлення ступеня обмеження життєдіяльності, причини, часу настання, групи інвалідності, а також компенсаторно-адаптаційних можливостей особи, реалізація яких сприяє медичній, психолого-педагогічній, професійній, трудовій, фізкультурно-спортивній, фізичній, соціальній та психологічній реабілітації визначено Положенням про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 №1317 (далі - Положення №1317).

Відповідно до пунктів 19, 24 Положення №1317 комісія проводить засідання у повному складі і колегіально приймає рішення. Відомості щодо результатів експертного огляду і прийнятих рішень вносяться до акта огляду та протоколу засідання комісії, що підписуються головою комісії та її членами і засвідчуються печаткою.

Комісія видає особі, яку визнано особою з інвалідністю або стосовно якої встановлено факт втрати професійної працездатності, довідку та індивідуальну програму реабілітації і надсилає у триденний строк виписку з акта огляду комісії органові, в якому особа з інвалідністю перебуває на обліку як отримувач пенсії чи державної соціальної допомоги (щомісячного довічного грошового утримання), що призначається замість пенсії, та разом з індивідуальною програмою реабілітації - органові, що здійснює загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виписку з акта огляду комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках та потреби у наданні додаткових видів допомоги.

Копія індивідуальної програми реабілітації надсилається також лікувально-профілактичному закладові і органові праці та соціального захисту населення за місцем проживання особи з інвалідністю. За місцем роботи зазначених осіб надсилається повідомлення щодо групи інвалідності та її причини, а у разі встановлення ступеня втрати професійної працездатності - витяг з акта огляду комісії про результати визначення ступеня стійкої втрати професійної працездатності у відсотках та потреби у додаткових видах допомоги.

З наведеного вбачається, що лікар, лікарсько-консультативна комісія та лікарсько-експертна комісія формують медичний висновок, а медико-соціальні експертні комісії - довідку, акт огляду (витяг з акту огляду).

Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 09.03.2021 №407 «Про затвердження форм первинної облікової документації та інструкцій щодо їх заповнення, що використовуються у закладах охорони здоров`я» затверджено Інструкцію щодо заповнення форми первинної облікової документації №080-2/о «Висновок про наявність когнітивних порушень у громадян похилого віку, унаслідок яких вони потребують надання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі».

Згідно з пунктом 2 цієї Інструкції висновок призначений для реєстрації когнітивних порушень які виникають при захворюваннях (органічні психічні розлади (F00-F09), розумова відсталість (F70-F79), порушення рухової активності (паралічі), соціальна дезадаптація, інвалідність І групи тощо). Когнітивні порушення можуть спостерігатися у симптокомлексі наступних розладів психіки (F10-F19), шизофренія (F20), первазивні розлади розвитку (F84), нейродегенеративні захворювання (хвороба Альцгеймера, Паркінсона тощо), судинні захворювання головного мозку (інсульти, інфаркти мозку, церебральний атеросклероз), нейроінфекція, наслідки черепно-мозкової травми, новоутворення, метаболічні порушення та інтоксикації, аутоімунні захворювання, генетичні захворювання тощо.

Пунктом 5 цієї Інструкції визначено, що висновок надається особі або законному представнику особи, яка потребує надання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі відповідно до Порядку подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.09.2020 № 859.

У пункті 4 висновку вказуються рекомендовані соціальні послуги: денного догляду, догляду вдома, паліативного догляду вдома, отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи (пункт 8 Інструкції).

Повноваження лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я визначені ще в одному нормативно-правовому акті - наказі Міністерства охорони здоров`я України від 31.07.2013 №667 «Про затвердження форми висновку лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за особою з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу та Інструкції про порядок його надання», в якій зазначено, що висновок лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за особою з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу (далі - висновок ЛКК) видається лікарською консультативною комісією (далі - ЛКК) закладу охорони здоров`я за місцем проживання чи реєстрації особи з інвалідністю.

Повертаючись до підстав для звільнення військовослужбовця з військової служби за підпунктом «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», суд зазначає про недосконалість та неузгодженість термінів та понять в нормативно-правових актах стосовно питання, яким документом підтверджується необхідність здійснення постійного догляду та який орган має право видавати цей документ.

Аналізуючи повноваження медико-соціальної експертної комісії, передбачені Положенням №1317, є підстави для висновку, що така визначає потребу в сторонньому нагляді, догляді або допомозі особам з інвалідністю, а також особам, яким визначена ступінь втрати професійної працездатності.

Щодо осіб, які не відносяться до цих категорій, але які за станом здоров`я нездатні до самообслуговування і потребують постійного стороннього догляду, то суд приходить до переконання, що такі повноваження можуть бути віднесені до лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.

Вищезазначене повністю узгоджується з висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 21.02.2024 у справі №120/1909/23.

Із досліджених норм чинного законодавства, судом встановлено, що Міністерством охорони здоров`я України не затверджено форми первинної облікової документації, а саме форми висновку МСЕК, який видається для підтвердження потреби постійної сторонньої допомоги в осіб з інвалідністю ІІ групи.

Суд враховує, що за умови невиконання МОЗ України обов`язку щодо затвердження форми висновку, який підтверджував би потребу особи у постійному догляді для повнолітніх осіб з інвалідністю ІІ групи, висновок лікарсько-консультативної комісії підлягає врахуванню разом з іншими доказами.

До подібного висновку щодо врахування висновку ЛКК під час дослідження питання про звільнення військовослужбовця зі служби дійшов Верховний Суд у постанові від 15.11.2019 у справі №П/811/1375/16.

Таким чином, висновок за формою №080-2/о підтверджує потребу особи в наданні їй соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі відповідно до Порядку №859. При цьому сам по собі висновок про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі за формою №080-2/о не свідчить про потребу особи в постійному догляді, для цілей застосування підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону №2232, та підлягає врахуванню з результатами комплексного визначення індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг.

Повертаючись до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААГ №729914, видану ОСОБА_3 , відсутні будь які застереження щодо необхідності постійного або стороннього догляду.

Крім того, у даній справі питанням яке потребує встановлення є встановлення факту відсутності в особи інших членів сім`ї першого ступеня споріднення (батьків, її чоловіка або дружини, дітей, у тому числі усиновлених) чи другого ступеня споріднення (рідних братів, сестер та онуків).

Позивачем до рапорту було долучено свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 , який підтверджує, що 15.07.1997 між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 було розірвано шлюб (а.с.33). Крім того, дана обставина підтверджується витягом про розірвання шлюбу, засвідченого приватним нотаріусом Мастенко Н.В. від 25.09.2024 (а.с.34).

Разом з тим, до рапорту долучено витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті брата ОСОБА_3 ОСОБА_9 ; витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті брата ОСОБА_3 ОСОБА_10 ; витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті брата ОСОБА_11 ОСОБА_10 ; витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті сестри ОСОБА_3 ОСОБА_12 , що виключає наявність у ОСОБА_3 живих братів і сестер.

Крім того, у позивача є брат ОСОБА_4 зі свідоцтва про народження якого слідує, що ОСОБА_16 є його матір`ю (а.с.51).

Однак позивач вказує, що він не може здійснювати догляд за матір`ю інвалідом ІІ групи, оскільки також є особою з інвалідністю ІІ групи, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ №673399 від 20.09.2022 (а.с.52).

Суд зазначає, що відповідно до пп.26) п. 5 Додатку 19 «Перелік документів, що подаються з поданням до звільнення військовослужбовця з військової служби» документи, що підтверджують наявність сімейних обставин або інших поважних причин для звільнення зі служби є, зокрема, один із документів, що підтверджує інвалідність особи першого чи другого ступеня споріднення, її потребу у постійному догляді та акт обстеження сімейного стану військовослужбовця із зазначенням інформація про наявність чи відсутність інших осіб, які здійснюють або можуть здійснювати такий догляд, затвердженого керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

З вищезгаданої довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ №673399 від 20.09.2022, виданої ОСОБА_4 слідує, що у графі «Висновок про умови та характер праці» вказано про те, що він може працювати в спеціально створених умовах і не зазначено нічого про необхідність постійного або стороннього догляду.

Оцінюючи вказані доводи позивача, суд звертає увагу на те, що аналіз положень підпункту "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону №2232-XII та абзацу 13 пункту 3 частини 12 статті 26 Закону №2232-XII свідчить про те, що для звільнення з військової служби необхідною є наявність таких умов:

- необхідність здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка);

- наявність у осіб, які потребують догляду I чи II групи інвалідності;

- відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.

Тобто лише сукупність наведених обов`язкових обставин (фактів) надає законні підстави для звільнення з військової служби за цією підставою.

Однак позивачем не надано та у матеріалах справи відсутні належні й допустимі докази, які б доводили, що, зокрема, ОСОБА_4 не може здійснювати постійний догляд за ОСОБА_3 , оскільки сам потребує постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, як визначено у абзаці 13 пункту 3 частини 12 статті 26 Закону №2232-XII.

З огляду на встановлені обставини, суд вважає, що правових підстав для звільнення позивача з військової служби на підставі рапорту від 30.11.2024 у відповідача не було, оскільки позивачем не надано всіх належних документів на підтвердження підстав для звільнення з військової служби під час дії воєнного стану через сімейні обставини відповідно до абзацу 13 пункту 3 частини 12 статті 26 Закону № 2232-XII.

Водночас суд зазначає, що позивач не позбавлений права на звернення із рапортом про звільнення з військової служби за наявності належних доказів, що підтверджують підстави для такого звільнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зважаючи на встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовано спірні відносини, суд дійшов висновку про необґрунтованість адміністративного позову та відсутність підстав для його задоволення.

Відповідно до статті 139 КАС України у зв`язку з відмовою позивачу в задоволенні позову понесені ним судові витрати, пов`язані зі зверненням до суду, не відшкодовуються.

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , командира Військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_2 про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити дії, відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_8 ).

Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_9 ).

Суддя А.Я. Ксензюк