Справа № 153/925/25
Суддя: Дзерин М. М.
Дата ухвалення: 2025-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" липня 2025 р. Справа153/925/25

Провадження2-а/153/42/25-а

Ямпільський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Дзерина М.М.

за участю секретаря судового засідання Поліш Н.А.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним вище адміністративним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що 13.06.2025 року на його поштову адресу надійшов лист з Ямпільського відділу ДВС у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), в якому містилась постанова про відкриття виконавчого провадження №78280091 від 05.06.2025. 17 червня 2025 року він прибув до ДВС та ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження дізнався, що винесеною Постановою №763 від 26.03.2025 TBO начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУПА та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. Саме 17 червня 2025, я дізнався про наявність оскаржуваної Постанови. Так, в описовій частині постанови зазначено, що 13 жовтня 2024 року поштовим зв`язком «Укрпошта», рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення, на зареєстровану /задекларовану адресу військовозобов?язаного ОСОБА_1 , яка значиться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, була надіслані повістка №619472 сформована за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, згідно якої останній мав обов`язок з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_3 о 11:00 год. 23.10.2024, для уточнення даних. За даними довідки про причини повернення/досилання оформленої та підписаної працівником поштового зв`язку повістка була повернута по "причині відсутності адресата за вказаною адресою. Отже, за приписами п.41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, який затверджений Постановою КМУ №560 від 16.05.2024. ОСОБА_1 належним чином був оповіщений про виклик по повістці, проте у вказаний в повісті час, місце і дату не з`явився та про поважній причини неприбуття, у термін визначений п. 24 Порядком №560, а саме у найкоротший строк, але не пізніше ніж протягом трьох днів від визначених у повістці дати і часу прибуття шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці ТЦК та СП або в будь-який інший спосіб не повідомив, та в подальшому не прибув у строк зазначений в повістці до ІНФОРМАЦІЯ_4 , що не перевищує сім календарних днів, чим порушив вимоги п.21 Порядку №560. У зв`язку з неприбуттям за викликом до ТЦК та СП у строк та місце зазначені в повістці, 05.12.2024 за електронним зверненням №E610781 ОСОБА_1 був поданий в розшук до органу Національної поліції. Згідно ч.2 ст. 2б Закону N?3543-Х11 громадяни за невиконання своїх обов`язків щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації несуть відповідальність згідно із законом. У зв`язку із чим, його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.210-1 КУпАП. З викладеним у Постанові позивач не погоджується та вважає, що наведені обставини не відповідають дійсності, підстави для притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП відсутні з огляду на наступне: по-перше його притягнуто до адміністративної відповідальності поза межами строку накладення адміністративного стягнення передбаченого ст.38 КУпАП, а саме він мав обов`язок з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_3 о 11:00 год. 23.10.2024 року, однак цей обов`язок не виконав , а постановою його притягнуто до адміністративної відповідальності 26 березня 2025 року. Окрім цього, зазначає, його не було належним чином повідомлено про наявність повістки, оскільки останній не отримував жодних смс- чи письмових сповіщень від пошти про надходження на адресу його місця реєстрації/проживання відправлень від ТЦК та СП. Він проживає за адресою АДРЕСА_1 та згідно рішення Ямпільського районного суду Вінницької області здійснює опіку над недієздатною особою. В порушення вимог ст.283 КУпАП в резолютивній частині оскаржуваної постанови не міститься інформація про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, а лише зазначено рішення про накладення адміністративного стягнення. Зважаючи на вищевикладене, з постановою про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 гривень Позивач не погоджується, вважає, що вона підлягає скасуванню в зв`язку з неповним з`ясуванням обставин справи та не доведеністю вини Позивача у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП. З урахуванням вищевикладеного, просить суд поновити строк на звернення до суду із заявою про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення №763 від 26 березня 2025 року, про притягнення його ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн.

02 липня 2025 року ухвалою Ямпільського районного суду Вінницької області відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити за правилами розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задоволити.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву зі змісту якої вбачається, що позовні вимоги не визнають та заперечують щодо задоволення позову з огляду на те, що позивача було оповіщено про виклик по повістці належним чином, проте останній не прибув до ТЦК та СП та не повідомив причини неприбуття. Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 порушень прав останнього та процедури оформлення адміністративних матеріалів допущено не було. Постанова прийнята з дотримання вимог чинного законодавства, а тому відсутні законні підстави для її скасування.

Відповідно до ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

З копії листа старшого державного виконавця Ямпільського відділу державної виконавчої служби у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) встановлено, що 05 червня 2025 року на адресу ОСОБА_1 було направлено постанову про відкриття виконавчого провадження винесену при примусовому виконанні Постанови №763 від 26 березня 2025 року (а.с19).

З копії поштового конверта «Укрпошта» №66 встановлено, що постанову про відкриття виконавчого провадження винесену при примусовому виконанні Постанови №763 від 26 березня 2025 року ОСОБА_1 отримав 13 червня 2025 року (а.с.34).

Суд вважає достовірними доводи позивача про те, що він дізнався про існування постанови про накладення на нього адміністративного стягнення 13 червня 2025 року, оскільки з копії постанови вбачається, що розгляд справи було проведено за відсутності ОСОБА_1 , а з копією оскаржуваної постанови позивач ознайомився в Ямпільському відділі державної виконавчої служби у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ).

Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що 18 березня 2025 року було складено протокол про адміністративне правопорушення №148 відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст. 210-1 КУпАП. З копії даного протоколу встановлено, що 13 жовтня 2024 року поштовим зв`язком «Укрпошта», рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення, на зареєстровану/задекларовану адресу військовозобов`язаного ОСОБА_1 , яка значиться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, була надіслані повістка №619472 сформована за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, згідно якої останній мав обов`язок з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_3 о 11:00 год. 23.10.2024, для уточнення даних. За даними довідки про причини повернення/досилання оформленої та підписаної працівником поштового зв`язку повістка була повернута по "причині відсутності адресата за вказаною адресою. Отже, за приписами п.41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, який затверджений Постановою КМУ №560 від 16.05.2024. ОСОБА_1 належним чином був оповіщений про виклик по повістці, проте у вказаний в повісті час, місце і дату не з`явився та про поважній причини неприбуття, у термін визначений п. 24 Порядком №560, а саме у найкоротший строк, але не пізніше ніж протягом трьох днів від визначених у повістці дати і часу прибуття шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці ТЦК та СП або в будь-який інший спосіб не повідомив, та в подальшому не прибув у строк зазначений в повістці до ТЦК та СП, що не перевищує сім календарних днів, чим порушив вимоги п.21 Порядку №560, про що рапортом була здійснена доповідь керівнику. 18 березня 2025 року ОСОБА_1 було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_3 та СПдля складання протоколу про адміністративне правопорушення. Під час складання протоколу ОСОБА_1 не надав доказів поважності причин неявки по повістці. У зв`язку із чим, ОСОБА_1 в особливий період, порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст. 210-1 КУпАП (а.с.46).

З копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №562 встановлено, що 12 жовтня 2024 року поштовим зв`язком «Укрпошта», рекомендованим поштовим відправленням на зареєстровану/задекларовану адресу військовозобов`язаного ОСОБА_1 , яка значиться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, був надісланий лист. За даними довідки про причини повернення/досилання оформленої та підписаної працівником поштового зв`язку вбачається, що рекомендоване повідомлення було повернуто 01 листопада 2024 року по "причині відсутності адресата за вказаною адресою (а.с.49)

З копії повістки №619472 сформована за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, згідно якої останній мав обов`язок з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_3 о 11:00 год. 23.10.2024, для уточнення даних - вбачається, що вона сформована 13 жовтня 2025 року (а.с.48).

З копії рапорту від 18 березня 2025 року встановлено, що заступником начальника начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 18 березня 2025 року було виявлено порушення ОСОБА_1 законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію (а.с.47).

З витяга із Резерв + встановлено, що ОСОБА_1 26 травня 2024 року оновив дані щодо місця проживання АДРЕСА_1 (а.с.16).

З копії постанови №763 від 26 березня 2025 року встановлено, що 26 березня 2025 тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 відносно ОСОБА_1 винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 гривень. Згідно постанови суть інкримінованого позивачу адміністративного правопорушення полягає в тому, що 13 жовтня 2024 року поштовим зв`язком «Укрпошта», рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення, на зареєстровану/задекларовану адресу військовозобов`язаного ОСОБА_1 , яка значиться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, була надіслані повістка №619472 сформована за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, згідно якої останній мав обов`язок з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_3 о 11:00 год. 23.10.2024, для уточнення даних. За даними довідки про причини повернення/досилання оформленої та підписаної працівником поштового зв`язку повістка була повернута по "причині відсутності адресата за вказаною адресою. Отже, за приписами п.41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, який затверджений Постановою КМУ №560 від 16.05.2024. ОСОБА_1 належним чином був оповіщений про виклик по повістці, проте у вказаний в повісті час, місце і дату не з`явився та про поважній причини неприбуття, у термін визначений п. 24 Порядком №560, а саме у найкоротший строк, але не пізніше ніж протягом трьох днів від визначених у повістці дати і часу прибуття шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці ТЦК та СП або в будь-який інший спосіб не повідомив, та в подальшому не прибув у строк зазначений в повістці до ІНФОРМАЦІЯ_4 , що не перевищує сім календарних днів, чим порушив вимоги п.21 Порядку №560. У зв`язку з неприбуттям за викликом до ТЦК та СП у строк та місце зазначені в повістці, 05.12.2024 за електронним зверненням №E610781 ОСОБА_1 був поданий в розшук до органу Національної поліції. Згідно ч.2 ст. 2б Закону N?3543-Х11 громадяни за невиконання своїх обов`язків щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації несуть відповідальність згідно із законом (а.с.21-22).

З копії рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 13 лютого 2025 року встановлено, що ОСОБА_1 призначено опікуном недієздатної особи ОСОБА_3 (а.с.23-26).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України №303/2014 від 17 березня 2014 року «Про часткову мобілізацію» оголошено про проведення часткової мобілізації, а отже з цього періоду в Україні діє особливий період.

Відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ в Україні введено воєнний стан. З цієї дати діє воєнний стан, а тому порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію є підставою для притягнення до відповідальності за частиною 3 статті 210-1 КУпАП.

Відповідно до положень абзацу 2 частини першої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII (далі Закон № 3543-ХІІ) громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

Згідно з частиною третьою статті 22 Закону №3543-ХІІ під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

За положеннями абзацу 2 частини десятої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII (далі Закону № 2232-ХІІ) громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема, прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень призовника, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

З аналізу вищезазначених норм вбачається обов`язок громадян з`явитися, зокрема, до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

Охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством є завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Стаття 280 КУпАП встановлює обов`язок органу (посадової особи) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до статті 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до ст.210-1 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Частиною 3 ст.210-1 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Виходячи з наведених правових норм, в контексті спірних правовідносин, визначальним для кваліфікації дій позивача як порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене під час дії особливого періоду, є факт неявки позивача 23 жовтня 2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення даних за повісткою у встановлений строк.

Згідно ізп.41Порядку проведення призову громадянна військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16травня 2024р. №560, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є :1)у разі вручення повістки особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки, а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки; 2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Відповідно до п.82 Постанови КМУ №270 від 05.03.2009 «Про затвердження правил надання послуг поштового зв`язку» рекомендовані листи з позначкою «Повістка ТЦК» під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК». Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК», працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за зазначеною адресою», яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника.

Зі змісту копії постанови по справі про адміністративне правопорушення №763 від 26 березня 2025 року вбачається, що 13.10.2024 засобами поштового зв`язку позивачу надсилалася повістка №619472 про його виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 о 11:00 год. 23.10.2024 року.

01 листопада 2024 року було повернуто дане рекомендоване повідомлення з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою", тобто через 8 днів, як він мав прибути до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Окрім цього, суд зазначає, що рекомендоване повідомлення було направлено на адресу військовозобов`язаного ОСОБА_1 12 жовтня 2024 року, а повістки №619472 сформована за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів сформована 13 жовтня 2024 року, тобто пізніше ніж було направлено рекомендоване повідомлення.

Матеріали справи не містять доказів того, що повістка №619472 про необхідність ОСОБА_1 прибути на 11 год. 00 хв. 23.10.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_3 направлялася йому поштою чи вручалася в інший спосіб, визначений законодавцем.

Також в матеріалах справи відсутні докази того, що працівником поштового зв`язку було проінформовано ОСОБА_1 про отримання ним рекомендованого повідомлення з позначкою «Повістка ТЦК», шляхом вкладення до його абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК». Доказів сповіщення позивача за наявним номером телефону про надходження рекомендованого листа суду не надано, вказане свідчить про те, що позивач дійсно міг не знати про направлення йому повістки з вимогою прибути 23 жовтня 2024 року до ТЦК.

Таким чином, суд у сукупності встановленого та викладеного вважає, що у даному випадку відсутня вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності відповідно до оскаржуваної постанови, у зв`язку з чим відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Окрім цього, суд також звертає увагу, що постанова про накладення адміністративного стягнення №763 від 26 березня 2025 року була винесене з порушенням вимог ст.38 КУпАП. Так, згідно оскаржуваної постанови та повістки №619472 від 13 жовтня 2024 року ОСОБА_1 мав обов`язок з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_3 23 жовтня 2024 року, однак не з`явився.

Відповідно до ст.38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Згідно копії постанови по справі про адміністративне правопорушення №763 від 26 березня 2025 року та з відомостей оголошення особи в розшук вбачається, що 05 грудня 2024 року за електронним зверненням №Е610781 ОСОБА_1 було оголошено в розшук за неприбуття на викликом до ТЦК та СП у строк та місце зазначені в повістці, а отже днем виявлення правопорушення є 05 грудня 2024 року, а не 18 березня 2025 року, як вказано у протоколі про адміністративне правопорушення №148. Таким чином, постанова про адміністративне правопорушення №763 від 26 березня 2025 року складена відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст. 210-1 КУпАП поза межами строку накладення адміністративного стягнення визначеного ст.38 КУпАП.

Частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

Згідно із п.3 ч.1 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене та приймаючи до уваги встановлені обставини, а також те, що правомірність прийнятого рішення відповідачем не доведено, суд приходить до висновку про задоволення позову шляхом скасування оскаржуваної постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючисьст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст.9, 210-1, 247, 251, 280 КУпАП, ст.2, 72-79, 139, 241-246, 250, 255, 263, 286, 295, 297 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву про поновлення строку оскарження постанови - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду про скасування постанови №763 від 26 березня 2025 року винесеної тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 відносно ОСОБА_1 про накладення стягнення в справі про адміністративне правопорушення за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задоволити.

Скасувати постанову №763 від 26 березня 2025 року винесену тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 10 липня 2025 року.

Головуючий М.М. Дзерин