Справа № 160/31548/24
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2025-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Тулянцевої І.В.
розглянувши у місті Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до відповідача-1 Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, відповідача-2 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду засобами поштового зв`язку надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до відповідача-1 Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, відповідача-2 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому позивач з урахуванням уточненої позовної заяви від 12.12.2024 року просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 21.11.2024 року щодо відмови в перерахунку призначеної за Списком №1 пенсії за віком на пільгових умовах у розмірі відповідно до абзацу 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області провести перерахунок і виплату з урахуванням раніше виплачених коштів, призначеної пенсії за віком на пільгових умовах, у розмірі, відповідно до абзацу 3 ч. 1 ст. 28 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, з дати призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, а саме з 09.04.2024 року.
В обґрунтування позовної заяви зазначається, що позивач з 09.04.2024 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV на підставі рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.09.2024 року по справі №160/1200/24. 13 листопада 2024 року позивачка звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про перерахунок пенсії в розмірах, визначених Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 № 345-VI та застосувати при розрахунку пенсії норми абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону №1058-IV та ст. 8 Закону № 345-VI. 21 листопада 2024 року рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області о/р № НОМЕР_1 було відмовлено в проведенні перерахунку пенсії, у зв`язку з відсутністю стажу на підземних роботах за Списком №1. Позивач зазначає, що оскільки їй призначена пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 та наявний стаж підземної роботи в шахті не менш як 7 років 06 місяців, а саме - 8 років 07 місяців 28 днів, то вона має право на перерахунок пенсії із застосуванням положень ст. 8 Закону № 345-VI. Позивач вважає таке рішення відповідача-2 протиправним та таким, що порушує її права, тому звернулася до суду з цим позовом.
Ухвалою суду від 04 грудня 2024 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.
На виконання вимог ухвали суду від 04 грудня 2024 року на адресу суду 12.12.2024 року надійшла заява про усунення недолік позовної заяви разом із уточненим позовом.
Ухвалою суду від 24 грудня 2024 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Цією ж ухвалою відповідачам було надано строк для подання відзиву на позов (у разі заперечення проти позову) протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідачів.
Витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області належним чином завірену копію матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 .
Копію ухвали про відкриття провадження у справі отримано представниками відповідача-1 30.12.2024 року, відповідача-2 10.01.2025 року, про що в матеріалах справи містяться довідки про доставку електронних листів.
Також на виконання ухвали суду від 24.12.2024 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області було надано належним чином завірену копію матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 .
Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог, з огляду на таке.
Відповідно до розрахунку стажу (Форма РС-право), який наявний в матеріалах справи, станом на 01.11.2024, страховий стаж позивача становить 32 роки 06 місяців 29 днів, пільговий стаж за Списком №1 складає 08 років 07 місяців 28 днів, в тому числі додаткові роки за Списком №1 складає 08 років 00 місяців 00 днів.
13 листопада 2024 року позивачка звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про перерахунок пенсії із врахуванням ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 № 345-VI.
У зв`язку з впровадженням екстериторіальності її заяву було направлено для опрацювання до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області та розглянуто ним.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області о/р НОМЕР_1 від 21.11.2024 року ОСОБА_1 було відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії з врахуванням ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 № 345-VI, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу на підземних роботах.

Рішення мотивоване тим, що ОСОБА_1 отримує пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV. 13.11.2024 року заявниця звернулася із заявою про призначення пенсії в мінімальних розмірах, визначених Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці». Відповідно до матеріалів електронної пенсійної справи проведено аналіз вищезазначеного звернення, за результатами якого встановлено, що страховий стаж становить 32 роки 6 місяців 29 днів (в тому числі додатково за повних 8 років роботи за Списком 1). Стаж роботи на підземних роботах, який дає право на призначення пенсії в мінімальних розмірах, визначених Законом України "Про підвищення престижності шахтарської праці" відсутній. Отже позивачу відмовлено в призначенні пенсії в мінімальних розмірах визначених Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці» відповідно до заяви від 13.11.2024.

Вважаючи протиправним рішення відповідача-1 щодо відмови у перерахунку пенсії відповідно до вимог статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», позивач звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Частиною 1 статті 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до абзаців першого, другого пункту 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

З 16.09.2008р. набрав чинності Закон України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008р. №345-VI (далі - Закон №345), який спрямований на підвищення престижності шахтарської праці, надання додаткових гарантій у виплаті та підвищенні заробітної плати і розв`язанні соціально-побутових проблем шахтарів.

З огляду на ст.1 Закону №345, дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі шахтарі), та членів їх сімей.

Зважаючи на правовий висновок Верховного Суду, висловлений у постанові від 20.11.2018 р. у справі №345/4616/16-а (провадження №К/9901/18104/18), статтю 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» необхідно розглядати у нерозривному зв`язку зі Списком №1 виробництв, цехів, професій та посад на підземних роботах, на роботах із шкідливими умовами праці і в гарячи цехах, робота у яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 18.04.2019 року у справі №392/17/17.

Згідно з абзацом 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Статтею 8 Закону №345 встановлено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Отже, статтею 8 Закону України "Про підвищення шахтарської праці" передбачено не окремий вид пенсії, а додаткову соціальну гарантію. При цьому, розмір пенсії обчислюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" і під час такого обчислення враховуються відповідні доплати і підвищення, передбачені цим Законом.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 13.11.2019 року у справі №345/763/17.

При цьому, таке право не пов`язано з поданням заяви про перерахунок пенсії, воно також кореспондується з нормою, викладеною у ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка встановлює, що мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Вказаний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 21 січня 2020 року у справі №640/4469/17.

Відповідач-1 вказує, що дія статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» не поширюється на працівників, робота яких передбачена пунктом «г» підрозділу 1 розділу 1 Списку 1, оскільки зайнятість на підземних роботах складає 50 і більше відсотків робочого часу замість 80% і більше.

Під повним робочим днем розуміють виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менш як 80% робочого часу, встановленого для працівників цього виробництва, професій чи посад, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних із виконанням певних трудових обов`язків (п. 2 Порядку № 383).

Враховуючи наявні докази у матеріалах справи та доводи сторін у їх сукупності, суд зазначає про наступне.

Стаття 1 Закону № 345-VI для застосування положень цього закону вимагає дотримання чітких умов, а саме:

- робота за професією, яка пов`язана з видобутком вугілля, залізної руди, руд кольорових і рідкісних металів, марганцевих, уранових, магнієвих (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритних руд, робота на шахтобудівних підприємствах та в державних воєнізованих аварійно-рятувальних службах (формуваннях) у вугільній промисловості;

- віднесення професії до Списку №1;

- робота на підземних роботах повний робочий день.

Отже, виходячи з положень наведених норм, до кола працівників, на яких поширюється дія Закону № 345-VI та встановлені пільги, належать тільки працівники, зазначені у Списку №1, які були зайняті на підземних роботах саме повний робочий день.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 28 січня 2014 року у справі № 21-455а13, від 24 червня 2014 року у справі № 21-236а14, від 20 січня 2016 року у справі № 459/6146/13-а та Верховного Суду від 18 квітня 2019 року у справі № 392/17/17.

Верховний Суд у постановах у справі №345/4616/16 від 20.11.2018, у справі №345/4570/16-а від 06.02.2019, у справі №345/4462/16-а від 05.12.2019, у справі №345/3954/16-а від 11.07.2019 та інших дійшов висновку про те, що статтю 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» слід розглядати у нерозривному зв`язку зі Списком №1 виробництв, цехів, професій та посад на підземних роботах, на роботах із шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота у яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказ Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005 №383 (далі - Порядок № 383) передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 р. № 162, затверджено Список № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, до якого за кодом 1010100г (пункт г) віднесено професії робітників, керівників, спеціалістів і службовців, зайнятих на підземних роботах 50 процентів і більше робочого часу на рік (в обліковому періоді), до яких належать професії, за якими працював позивач.

Поряд з цим, у постанові від 29.12.2021 у справі № 345/2562/17 Верховний Суд дійшов висновку, що саме по собі віднесення посади позивача за тим чи іншим кодом професій не є показником тривалості його робочого часу.

Також суд вважає застосовними висновки, викладені у постанові від 06 липня 2023 року у справі № 200/5813/20-а Верховного Суду, в якій колегія суддів зазначила, що віднесення посади, на якій працював позивач до пункту «г» підрозділу 1 розділу 1 Списку № 1, що передбачає зайнятість на підземних роботах 50 і більше відсотків робочого часу на рік (в обліковому періоді), не свідчить проте, що позивач не має права на отримання пенсії у розмірі, передбаченому статтею 8 Закону № 345-VI.

Матеріали справи містять копію трудової книжки серії НОМЕР_2 , яка містить записи №19-25, щодо періодів роботи позивача, зокрема, на підземних роботах, відповідно до яких остання працювала:

- 01.11.2006 прийнята пробовідбірником 2 розряду з повним робочим днем по переведенню з виробничого структурного підрозділу «Шахти ім. М.І. Сташкова» до ВАТ «ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» структурний підрозділ «управління технічного контролю якості вугілля та стандартів» (росп. №56-к від 01.11.2006) (запис №19);

- 01.12.2007 переведена майстром контрольним зв`язаним з підземними роботами з повним робочим днем (росп. №260-к від 01.12.2007) (запис №20);

- 22.04.2011 управління технічного контролю якості вугілля та стандартів ВАТ «ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» перейменовано у філія «УПРАВЛІННЯ ТЕХНІЧНОГО КОНТРОЛЮ ЯКОСТІ ВУГІЛЛЯ ТА СТАНДАРТІВ «ДТЕК «ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» (наказ №203 від 26.04.2011) (запис №21);

- 01.01.2013 переведена майстром контрольним зв`язаним з підземними роботами відділу технічного контролю ВСП «Шахтоуправління Дніпровське» (росп. №1 від 02.01.2013) (запис №22);

- 01.04.2013 переведена майстром контрольним зв`язаним з підземними роботами дільниці технічного контролю ВСП «Шахтоуправління Дніпровське» (росп. №37 від 01.04.2013) (запис №23);

- 10.06.2016 філія «УПРАВЛІННЯ ТЕХНІЧНОГО КОНТРОЛЮ ЯКОСТІ ВУГІЛЛЯ ТА СТАНДАРТІВ ПАТ «ДТЕК «ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» перейменовано у філія «УПРАВЛІННЯ ТЕХНІЧНОГО КОНТРОЛЮ ЯКОСТІ ВУГІЛЛЯ ТА СТАНДАРТІВ ПрАТ «ДТЕК «ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» 10.06.2016 (Статут ПрАТ «ДТЕК «ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» затверджений загальними зборами акціонерів ПАТ «ДТЕК «ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» від 19.04.2016 р. Протокол №1/2016 (запис №24);

- 21.06.2017 звільнена за згодою сторін згідно ст. 36 п. 1 КЗпП України (наказ №83 від 21.06.2017) (запис №25).

Також матеріали справи містять довідки, що уточнюють пільговий характер роботи позивача, в тому числі на поверхні і підземні роботи. Згідно із Довідкою про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №24 від 20.03.2024 року, виданої філією «УПРАВЛІННЯ ТЕХНІЧНОГО КОНТРОЛЮ ЯКОСТІ ВУГІЛЛЯ ТА СТАНДАРТІВ ПрАТ «ДТЕК «ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ», підтверджується, що ОСОБА_1 працювала:

- з 01.11.2006 р. по 30.11.2007 р. виконувала проведення робіт з ціллю контролю якості рядового вугілля, з повним робочим днем на поверхні в відділі технічного контролю ш. М.І.Сташкова, за посадою пробовідбірник 2 розряду, що передбачена Списком 2 розділ 1 підрозділ 1 пункт 1.1а, код ПК 8290 підстава Постанова КМУ від 16.01.2003р. № 36, 01р. 01міс, 00 днів;

- з 01.12.2007 р. по 31.12.2012 р., виконувала проведення робіт з ціллю контролю якості рядового вугілля відділу технічного контролю ш. М.І. Сташкова, зайнята на підземних роботах 50 і більше відсотків робочого часу, за посадою майстер контрольний, що передбачена Списком 1 розділ 1 підрозділ 1 пункт 1.1 г, код ПК 1222.2, підстава Постанова КМУ від 16.01.2003р. № 36, 05р. 01 міс, 00 днів;

- з 01.01.2013 р. по 31.03.2013 р. виконувала проведення робіт з ціллю контролю якості рядового вугілля відділу технічного контролю ВСП ШУ Дніпровське, зайнята на підземних роботах 50 і більше відсотків робочого часу, за посадою майстер контрольний, що передбачена Списком 1 розділ 1 підрозділ 1 пункт 1.1 г, код ПК 1222.2 підстава Постанова КМУ від 16.01.2003р. № 36, 00р. 03міс, 00 днів;

- з 01.04.2013 р. по 02.08.2016 р. виконувала проведення робіт з ціллю контролю якості рядового вугілля дільниці технічного контролю ВСП ШУ Дніпровське, зайнята на підземних роботах 50 і більше відсотків робочого часу, за посадою майстер контрольний, що передбачена Списком 1 розділ 1 підрозділ 1 пункт 1.1 г, код ПК 1222.2, підстава Постанова КМУ від 16.01.2003р. № 36, 03р. 04міс. 01 днів;

- з 03.08.2016 р. по 21.06.2017 р. виконувала проведення робіт з ціллю контролю якості рядового вугілля дільниці технічного контролю ВСП ШУ Дніпровське, зайнята на підземних роботах 50 і більше відсотків робочого часу, за посадою майстер контрольний, що передбачена Списком 1 розділ 1 підрозділ 1 пункт 1.1 г, код ПК 1222.2 підстава Постанова КМУ від 24.06.2016р. №461, 00 р. 10 міс. 18 днів.

Виходячи з системного тлумачення приписів ст.ст. 1, 8 Закону № 345-VI суд встановив, що жодних застережень відносно застосування їх приписів відносно окремих професій, віднесених до Списку №1 означені норми не містять, а отже підлягають застосуванню у разі наявності у особи, яка звернулась за призначенням пенсії, яка має 7 років 06 місяців пільгового стажу за Списком №1 з повним робочим днем на підземних роботах, пов`язаних з видобутком вугілля, залізної руди, руд кольорових і рідкісних металів, марганцевих, уранових, магнієвих (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритних руд, а також роботах на шахтобудівних підприємствах та в державних воєнізованих аварійно-рятувальних службах (формуваннях) у вугільній промисловості - незалежно від професії.

Крім того суд зауважує, що у випадку виникнення у пенсійного органу сумнівів щодо характеру та тривалості виконуваної роботи позивача, яка дає право на перерахунок пенсії згідно ст. 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", останній не позбавлений права на проведення перевірок відповідних документів наявних на підприємстві, де працювала позивач (табелі обліку робочого часу, розрахунки часу робіт під землею тощо). Матеріалами справи не підтверджено проведення ліквідаційної процедури щодо ПрАТ «ДТЕК «ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ».

Відповідно до п.2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (далі - Порядок №22-1), до заяви для призначення пенсії за віком додаються такі документи (надаються копії документів з оригіналами): паспорт та документи про місце проживання (реєстрації) особи; документ про присвоєння реєстраційного номеру; трудова книжка (відомості про роботу); диплом, атестат училища, які стверджують денну форму навчання; свідоцтво про шлюб (для жінок); свідоцтво про народження дітей (для жінок); та інші документи.

Згідно з п.п.3 п.4.2 Порядку №22-1 орган, що призначає/перераховує пенсію, перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Відповідно до п.4.7 Порядку №22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що право органів, які призначають або здійснюють перерахунок пенсії, вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі, не повинно нівелювати обов`язок пенсійного органу щодо установлення права особи на одержання пенсії на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів, як це визначено у пункті 4.7 Порядку №22-1.

Як встановлено судом, відповідно до розрахунку стажу (Форма РС-право), який наявний в матеріалах справи, станом на 01.11.2024, страховий стаж позивача становить 32 роки 06 місяців 29 днів, пільговий стаж за Списком №1 складає 08 років 07 місяців 28 днів, в тому числі додаткові роки за Списком №1 складає 08 років 00 місяців 00 днів.

Отже, загальний стаж роботи позивача за професіями, що передбачені Списком № 1, становить більше 7 років 06 місяців та відповідно дає право позивачу на перерахунок пенсії згідно ст. 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", чого відповідачем 1 здійснено не було.

Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п.53 рішення у справі "Ковач проти України" від 7 лютого 2008 року, п.59 рішення у справі "Мельниченко проти України" від 19 жовтня 2004 року, п.50 рішення у справі "Чуйкіна проти України" від 13 січня 2011 року, п.54 рішення у справі "Швидка проти України" від 30 жовтня 2014 року тощо).

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про протиправність рішення, прийнятого Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області о/р НОМЕР_1 від 21.11.2024 року щодо відмови позивачці у проведенні перерахунку призначеної за Списком №1 пенсії за віком на пільгових умовах у розмірі відповідно до абзацу 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», що в свою чергу є підставою для його скасування.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області провести перерахунок і виплату з урахуванням раніше виплачених коштів, призначеної пенсії за віком на пільгових умовах, у розмірі, відповідно до абзацу 3 ч. 1 ст. 28 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, з дати призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, а саме з 09.04.2024 року, суд зазначає таке.

Відповідно до Рекомендації № R (80) 2 комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятою Комітетом Міністрів Ради Європи 11 травня 1980 року на 316-й нараді заступників міністрів, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Згідно з пунктом 1.6 Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 24.04.2017 № 1395/5, дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта. Він не може ухилятися від реалізації своєї компетенції, але і не має права виходити за її межі.

Тобто дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.

Отже, у разі відсутності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта владних повноважень прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущення свавілля в органах влади.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Частиною четвертою статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Оскільки відповідачем-1 було відмовлено позивачці у проведенні перерахунку призначенні пенсії за віком на пільгових умовах через те, що у позивачки відсутній стаж роботи на підземних роботах, який дає право на призначення пенсії в мінімальних розмірах, визначених Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці», а рішення, прийняте за результатами розгляду заяви позивачки від 13.11.2024 року було скасоване судом через його протиправність, суд вважає, що у даному випадку у пенсійного органу відсутня дискреція як можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, і єдиним варіантом поведінки пенсійного органу у даному випадку є- саме проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з моменту призначення пенсії, тобто з 19.04.2024 року.

При цьому, як вже раніше зазначено судом, що порядок приймання оформлення та розгляду документів, поданих для призначення (перерахунку пенсії) встановлений Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим Постановою Правління ПФУ 25.11.2005р. №22-1, зареєстрованою в Мін`юсті України 27 грудня 2005 р. за №1566/11846 (далі Порядок №22-1).

Відповідно до абз.13 п.4.2 Порядку №22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Згідно з абз.1-3 п.4.3 Порядку №22-1 створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій. Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що оскільки рішення про відмову у проведенні перерахунку пенсії, яке визнано судом протиправним та скасоване, було прийнято Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області, належним відповідачем в частині зобов`язання щодо перерахунку пенсії позивачки, є саме - Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області.

Враховуючи викладене, з метою належного способу захисту прав, свобод та інтересів позивача, суд дійшов висновку, що належним способом захисту прав та інтересів позивача буде - зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області провести перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до абзацу 3 ч. 1 ст.28 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, з дати призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, а саме з 19.04.2024 року (з моменту призначення пенії), у зв`язку із чим, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Частиною 1 ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

В ході розгляду справи відповідачами не було наведено належними доказами правомірності прийнятих рішень та вчинених дій, у зв`язку із чим, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат слід здійснити у відповідності до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 9, 73-78, 90, 139, 241 246, 291 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до відповідача-1 Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (місцезнаходження: 54008, Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. Морехідна, буд. 1, ), відповідача-2 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (місцезнаходження: 49094, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26, ), про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області о/р НОМЕР_1 від 21.11.2024 року щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку призначеної за Списком №1 пенсії за віком на пільгових умовах у розмірі відповідно до абзацу 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області () провести перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) відповідно до абзацу 3 ч. 1 ст.28 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, з дати призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, а саме - з 19.04.2024 року, та виплатити пенсію з урахуванням сплачених сум.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (місцезнаходження: 54008, Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. Морехідна, буд. 1, ) на користь ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривен 60 копійок).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, передбачені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Тулянцева