Справа № 160/13796/25
Суддя: Сліпець Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2025-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Сліпець Н.Є.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу в особі керівника апарату Бая Євгена Тарасовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Державна судова адміністрація України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
13.05.2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі -позивач) до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу в особі керівника апарату Бая Євгена Тарасовича (далі -відповідач), в якій просить суд:
- визнати бездіяльність СВП керівника апарату Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Бая Євгена Тарасовича щодо ненаданні публічної інформації протиправною і зобов`язати дати відповіді на кожне питання інформаційних запитів від 24.04.2025 і двох запитів від 08.05.2025 від ОСОБА_1 .
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що провадженні судів десять років перебуває цивільна справа, в якій адвокат Примаков К.О. фабрикує докази шляхом визнання, померлого десять років тому, чоловіка позивача психічно хворим. 21.01.2025 ОСОБА_2 домігся винесення ухвали про призначення посмертної СПЕ в м. Дніпро, а секретар негайно незаконно передала ОСОБА_2 5 томів справи та медичну документацію. ОСОБА_2 знищив копію спадкової справи і підробив матеріали в медичній документації та на своєму авто відвіз матеріали в м. Дніпро. Позивач подала апеляційну скаргу, однак суд не міг розпочати провадження через відсутність матеріалів. Керівник апарату Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Бай Є.Т. дав лист ОСОБА_2 і останній привіз матеріали справи в м. Дніпро помічнику судді апеляційного суду. Крім того, ОСОБА_3 дав дозвіл відсканувати справу та стороння особа прикріпила скани до клопотання позивача в електронному суді. Для аргументації суду факт підробки документів та втручання в роботу АСДС на засіданні 15.05.2025 позивач подала керівнику апарату Баю Є.Т. інформаційні запити. ОСОБА_3 навмисне затягує дати відповіді з метою перескочити засідання від 13.05.2025 без оголошення доказів кримінальних правопорушень. Позивач щодня ходила до ОСОБА_4 на прийом та отримала лист без відповідей. Також позивач подала нові запити, але відповіді не було. Позивач подала скаргу до Державної Судової Адміністрації України, однак там ігнорують обов`язок перевірити цю скаргу.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.05.2025 відкрито провадження та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами з 03.06.2025 року.
Цією ж ухвалою залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Державну судову адміністрацію України, а також відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі та встановлено третій особі п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання пояснень на позовну заяву.
02.06.2025 року через систему «Електронний суд» (документ сформований в системі 01.06.2025) до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначає, що її інформаційний запит про дії працівників апарату поза межами судового розгляду не є процесуальними клопотаннями і заявами згідно норм Цивільного процесуального кодексу України. Закон України "Про інформацію" передбачає, що будь-яка інформація є відкритою, крім тієї, що віднесена законом до інформації з обмеженим доступом, а Інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна та службова інформація. Запитувана позивачем інформація отримана та створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, та яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, ця інформація є відкритою.
Відповідно до положень ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Згідно ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 24 квітня 2025 року позивач звернулась із інформаційним запитом про доступ осіб до судової справи (вх.№1/577 від 24.04.2025) до керівника апарату Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу, в якому зазначила, про те, що вона є відповідач по справі №210/5095/15-ц, де суддя Сіденко відмовив їй в ознайом ленні зі справою. Нею подано апеляційну скаргу на ухвалу про призначення посмертної СПЕ в Дніпрі. Вона дізналася, що справа в 5 томів була передана В.А.Головачуку, керівнику Дніпровської філії ДЗ «Інститут судової психіатрії», а також просила дати інформацію на наступні запитання:
«1).Чому передали матеріали справи іншому закладу, ніж ухваленому суддею Сіденком?
2). Коли 5 томів справи вибули з Саксаганського суду Кривого Рогу і коли отримані в Дніпрі? Прошу надати копії розписок про відправлення і про отримання 5 томів справи.
3) В якій упаковці відправили та отримали 5 томів справи?
4) Хто погодився перевезти справу в Дніпро і хто повернув в Саксаганський суд?
5) Чому не була задіяна фельд`єгерська служба Держспецзв`язку для передачі 5 томів справи?
6) Чому не проводилися акти прийому-передачі матеріалів та складалися описи мате ріалів?
7) Які документи пред`являв експедитор, кому і на яких підставах він виконував функ ції експедитора?
8) Хто персонально з працівників суду передавав матеріали експедитору і хто приймав?
Хто давав розпорядження передати 5 томів справи третій особі?».
Також просила їй відповісти усно на прийомі і повторити письмово, відповідь забере особисто.
Відповідач листом від 01.05.2025 № ЕП-261/25-вих надав відповідь на запит позивача від 24.04.2025 року та повідомив, що за результатами перевірки автоматизованої системи документообігу суду встановлено, що відповідно до ухвали судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Сідепка С.І. від 21.01.2025, по справі № 210/5095/15-ц за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про визнання шлюбу недійсним та удаваним, визнання недійсним заповіту, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору; ОСОБА_6 , приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Забуранна Анастасія Анатоліївна, Дзержинський відділ реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Гуц Юлія Володимирівна було призначено посмертну судово-психіатричну експертизу.
Виконання експертизи доручено Дніпровській філії судово-психіатричних експертиз Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» (Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Надії Алексєєнко, буд, 84).
Відповідно до п.2 р. XIV Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, яку затверджено наказом ДСА України №814 від 20,08.2019 року, вихідні документи надсилаються адресатам з використанням засобів поштового та електронного зв`язку, а також доставляються кур`єрською, фельд`єгерською службами.
На виконання зазначеної вище ухвали, матеріали цивільної справи №210/5095/15 разом з супровідним листом від 10.02.25 № 2 І 0/5095/15-ц/4745/2025, за підписом в.о. керівника апарату суду, були направлені до закладу, якому було доручено виконання експертизи, з використанням засобів поштового зв`язку, а саме «Укрпошта Експрес».
Опрацювання документів для відправлення поштовим зв`язком здійснено канцелярією відповідно до Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270 (із змінами).
Відповідь на запит позивача направлено 02 травня 2025 року за вихідним номером ЕП-261/25-Вих на електронну пошту, яку ОСОБА_1 зазначила в своєму запиті ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується наявною в матеріалах справи роздруківкою з програмного забезпечення «Тhunderbird», що використовується відповідачем для направлення та отримання електронної пошти.
У цих запитах позивач зазначила наступне:
«в матеріалах електронної версії справи №210/5095/15-ц немає копій відповідних документів, які їй потрібні до понеділка 12.05.2025, щоб долучити до справи, яка 13.05.2025 розглядається апеляційним судом. Невідкладно переслати їй на електронну скриньку копії наступних докумен тів.
1). Десь у січні 2025 року якимось чином 5 томів справи були надіслані в Дніпро.
Прошу дати мені копію накладної з вказівкою ваги посилки, оголошеної цінності, з розши-фровкою відправника, з розшифровкою одержувача та квитанцію оплати.
Копію опису вкладення зі штемпелем поштового відділення.
Прошу дати копію повідомлення про доставку та вручення посилки.
Копію платіжного доручення на сплату поштових послуг по доставці посилки.
Копію витягу з журналу вихідної кореспонденції Саксаганського райсуду м. Кривого Рогу.
2). Є два листав в Дніпро про вимогу повернути матеріали справи без оцінки.
Аналогічно прошу дати копії двох накладних, чеків оплати, повідомлень про вручення та витягу з журналу вихідної кореспонденції.
3). Є лист експерта з ціною послуг.
Прошу дати копію конверту, номер накладної, витягу з журналу вхідної кореспонденції Са ксаганського райсуду м. Кривого Рогу.
4). Справа повернулася з Дніпра.
Прошу дати копію накладної, довіреності на отримання, витягу з журналу вхідної кореспон денції Саксаганського райсуду м. Кривого Рогу, опису вкладення та протоколу приймання мате ріалів справи.
5). Для пересилання матеріалів справи з Саксаганського райсуду м. Кривого Рогу в канцеля рію апеляційного суду не користуються фельд`єгерською службою.
Але всі повинні діяти в межах своїх повноважень.
Прошу надати копії довіреності особі, яка доставила груз в канцелярію апеляційного суду, розписку про отримання матеріалів справи, розписка відповідальної особи апеляційного суду про отримання матеріалів справи».
Тож, на виконання зазначеної вище ухвали, матеріали зазначеної вище цивільної справи разом з супровідним листом від 10.02.25 № 210/5095/15-ц/4745/2025, за підписом в.о. керівника апарату суду Победрі В.Л, були направлені до закладу, якому було доручено виконання експертизи, з використанням засобів поштового зв`язку, а саме «Укрпошта Експрес». 11.02,2025 поштове відправлення було доставлене провідним спеціалістом Середою Н.Є. на поштове відділення.
За посадовими обов`язками, провідний спеціаліст - Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, зокрема, здійснює приймання та відправлення кореспонденції суду» її своєчасне доставлення до поштового відділення; здійснює реєстрацію вихідної кореспонденції суду; законвертовує, адресує і маркує вихідну кореспонденцію.
Пунктом 11 Інструкції регламентовано, що підготовку процесуальних документів суду до відправлення здійснює відповідальний працівник суду або канцелярія. Підготовка документів у паперовій формі включає оформлення конвертів та списків відправлень (реєстрів рекомендованих з повідомленням відправлень та документів, що відправляються простою кореспонденцією), які підписуються особою, що їх склала, та на них проставляється печатка суду,
З огляду на зазначені вище вимоги Інструкції, журнал вихідної кореспонденції в суді відсутній, а тому надаємо копії реєстрів вихідної кореспонденції.
Крім того, в суді працює кур`єр, який за посадовими обов`язками, здійснює своєчасну та належну доставку за призначенням судових справ, іншої судової документації, та в разі невідкладної потреби кореспонденції суду, а також їх отримання та доставку від інших організацій. Таким чином цивільну справу №210/5095/15 було доставлено до Дніпровського апеляційного суду саме кур`єром Голобородько В.Г.
До листа від 13.05.2025 № ЕП-261/25-вих додані наступні документи:
- копія списку «11.02.2025/25» згрупованих відправлень Укрпошта Експрес та копія фіскального чеку на 1 арк.;
- копія довіреності від 08.01.2025 на 1 арк.;
- копія витягу з реєстру вихідної кореспонденції від 31.03.2025 на 1 арк.;
Відповідь на цей запит 13 травної 2025 року за вихідним номером ЕП-28б/25-Вих було направлено на електронні адреси, які ОСОБА_1 зазначила в своєму запиті -ІНФОРМАЦІЯ_4 та ІНФОРМАЦІЯ_2
У цих запитах позивач зазначила наступне:
«В матеріалах електронної версії справи №210/5095/15-ц є докази втручання в роботу АСДС - до мого клопотання про відеотрансляцію судових засідань долучено чотири ГЩФ-файли відсканованих матеріалів справи - додаю скрін-шот скрапу мого електронного кабі нету.
Прошу лати відповідь:
- хто і коли сканував матеріали справи?
- чому лише чотири файли шести томів справи?
- де скани двох медичних карток і відмовноґо матеріалу?
- де скани спадкової справи, яку надала приватний нотаріус Гуц Ю.В. за ухвалою суду?
- на який носій сканувалися матеріали справи і де він зараз?
- хто переносив ПДФ-файли в електронний кабінет і на якому комп`ютері?
- за чиїм КЕП вносилися ці файли в електронний кабінет?
- чому вибраний мій зареєстрований документ від 22,01.2025 для втручання в роботу АСДС?
- чи був дозвіл судді або секретаря судового засідання втручатися в провадження для прикріплення файлів?
У вівторок 13.05,2025 у нас засідання і я хочу аргументувати втручання інших осіб на шкоду мені і правосуддю.
Тому прошу невідкладно переслати мені на електронну скриньку».
За змістом п. 124 Положення про ЄСІТС, у разі надходження заяви учасника справи щодо ознайомлення з матеріалами справи чи окремими документами в електронному вигляді через підсистему «Електронний суд» суд, який отримав таку заяву, забезпечує сканування відповідних матеріалів справи чи окремих документів у паперовій формі, що перебувають у такому суді, та долучає їх до матеріалів електронної судової справи. У разі відсутності відповідного клопотання учасника справи суд забезпечує сканування матеріалів справи в паперовій формі та долучення їх до матеріалів електронної судової справи з урахуванням наявних у суді можливостей та в разі передання справи до суду іншої інстанції.
Сканування судом документів у паперовій формі та долучення їх до матеріалів електронної судової справи здійснюється за наявності такої можливості в суді. При цьому, з огляду на ряд обставин, у тому' числі відтоком кадрів та відсутністю трудових ресурсів, постійною загрозою ракетних обстрілів, Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області наразі не має можливості для сканування всіх документів, які надходять до суду в паперовій формі.
Відповідно до наказу керівника апарату суду №66-о від 30.09.2025, призначено секретаря судового засідання Розстальну К.В. відповідальною особою за сканування матеріалів судових справ Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у разі надходження заяви учасника справи про ознайомлення з матеріалами справи чи окремими документами в електронному вигляді через систему Електронний суд та в разі передання справи до суду іншої інстанції.
За результатами перевірки автоматизованої системи документообігу суду встановлено, що ОСОБА_7 29 та 30.01.2025 були відскановані та прикріплені до відповідної ОСК 5 томів цивільної справи №210/5095/15-ц.
Матеріали відскановано та одразу завантажено до КП «Д-3», на жодних інших носіях матеріали справи не зберігаються.
Державною судовою адміністрацією України роз`яснено, що в разі внесення в комп`ютерну програму автоматизованої системи документообігу суду "Д-3" відсканованих документів, такі документи треба прикріплювати до (або):
- реєстраційної картки вхідного документу;
- протоколу автоматизованого (повторно) розподілу судової справи;
- судової повістки та повідомлення про виклик до суду;
- оголошення про виклик особи, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження та місце перебування якої невідоме;
- технологічного документа "Внесення дат слухання»;
- документа, який має ознаку надсилання до Єдиного державного реєстру судових рішень;
- електронного примірника документа, що переведений в статус "Оригінал" з накладеним на нього КЕП працівника апарату суду.
З огляду на наведені обставини, відскановані документи ОСОБА_7 були прикріплені саме до реєстраційної картки вхідного документу, з подальшим накладенням КЕП останньої, що не є втручанням в роботу автоматизованої системи документообігу суду.
Цивільну справу №210/5095/15-ц передано для сканування відповідальному працівнику апарату суду помічником судці Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_8 , за розпорядженням останнього.
Позивач вважає протиправною бездіяльністю відповідача щодо ненадання запитуваної публічної інформації, що і стало підставою для звернення позивача з цим позовом до суду.
Вирішуючи спір по суті заявлених вимог, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
Закон України Про доступ до публічної інформації визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом та інформації, що становить суспільний інтерес.
Стаття 5 Закону України Про доступ до публічної інформації гарантує, що доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.
Так, відповідно до статті 1 Закону України Про доступ до публічної інформації публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єкта владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.
Отже, визначальною ознакою публічної інформації є те, що вона по своїй суті є заздалегідь готовим зафіксованим на певному носії продуктом, отриманим або створеним виключно суб`єктом владних повноважень у процесі виконання своїх обов`язків та володіти яким у подальшому може будь-який розпорядник публічної інформації, навіть якщо він не є суб`єктом владних повноважень.
Згідно статті 3 Закону України Про доступ до публічної інформації право на доступ до публічної інформації гарантується: 1) обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом; 2) визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє; 3) максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації; 4) доступом до засідань колегіальних суб`єктів владних повноважень, крім випадків, передбачених законодавством; 5) здійсненням парламентського, громадського та державного контролю за дотриманням прав на доступ до публічної інформації; 6) юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.
Доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію (п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про доступ до публічної інформації").
Згідно із п.1 ч. 3 ст. 10 Закону України "Про доступ до публічної інформації", розпорядники інформації, які володіють інформацією про особу, зобов`язані надавати її безперешкодно і безкоштовно на вимогу осіб, яких вона стосується, крім випадків, передбачених законом.
Пунктом 6 частини 1 статті 14 Закону України "Про доступ до публічної інформації", встановлено, що розпорядники інформації зобов`язані, зокрема, надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.
Положеннями статті 19 Закону України "Про доступ до публічної інформації" визначено, що запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача.
Письмовий запит подається в довільній формі.
Запит на інформацію має містити: ім`я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв`язку, якщо такий є; загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.
Частина 1 статті 20 Закону України "Про доступ до публічної інформації" зобов`язує розпорядника інформації надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.
Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України "Про доступ до публічної інформації" розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.
З аналізу вищезазначених норм вбачається, що закон зобов`язує розпорядника інформації надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.
Разом з цим, суд вважає за необхідне зазначити, що Постанова Пленуму Вищого адміністративного суду України від 29 вересня 2016 року № 10 надає роз`яснення відповідно до якого аналіз визначення "публічна інформація" та переліку розпорядників публічної інформації, закріпленого у статті 13 Закону України "Про доступ до публічної інформації", свідчить, що публічною інформацією є відображена або задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях:
уся інформація, що перебуває у володінні суб`єктів владних повноважень, тобто органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, органів влади Автономної Республіки Крим, інших суб`єктів, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання (пункт 1 частини першої статті 13 Закону України "Про доступ до публічної інформації");
інформація щодо використання бюджетних коштів юридичними особами, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим (пункт 2 частини першої статті 13 Закону України "Про доступ до публічної інформації");
інформація, пов`язана з виконанням особами делегованих повноважень суб`єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг (пункт 3 частини першої статті 13 Закону України "Про доступ до публічної інформації",);
інформація щодо умов постачання -товарів, послуг та цін на них, якщо йдеться про суб`єктів господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями (пункт 4 частини першої статті 13 Закону України "Про доступ до публічної інформації");
інформація про стан довкілля; якість харчових продуктів і предметів побуту; аварії, катастрофи, небезпечні природні явища та інші надзвичайні події, що сталися або можуть статися і загрожують здоров`ю та безпеці громадян;
інша інформація, що становить суспільний інтерес (суспільно необхідна інформація) (частина друга статті 13 Закону України "Про доступ до публічної інформації").
Отже, визначальним для публічної інформації є те, що вона заздалегідь зафіксована будь-якими засобами та на будь-яких носіях та знаходилась у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації.
Не є інформаційним запитом звернення, для відповіді на яке необхідно створити інформацію, крім випадків, коли розпорядник, інформації не володіє запитуваною інформацією, але зобов`язаний нею володіти (пункт 1 частини першої статті 22 Закону України "Про доступ до публічної інформації").
Статтею 40 Конституції України закріплено право особи на звернення до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів. Деталізацію наведене право отримало у Законі України від 2 жовтня 1996 року "Про звернення громадян". Відносини з розгляду звернень громадян є основним і єдиним предметом регулювання цього Закону. Тому він є спеціальним у цій сфері, але ним не вичерпується поняття "спеціальний закон", що вживається у частині другій статті 2 Закону України "Про доступ до публічної інформації".
Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх. статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів, регулює Закон України "Про звернення громадян", який забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 зазначеного Закону України "Про звернення громадян" громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, медіа, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх. статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
Сфера застосування зазначеного вище Закону визначена в статті 12, згідно з якою дія цього Закону не поширюється на порядок, розгляду заяв і скарг громадян, встановлений кримінальним процесуальним, цивільним процесуальним, трудовим законодавством, законодавством про захист економічної конкуренції, Кодексом адміністративного судочинства України, законами України "Про судоустрій і статус суддів", "Про доступ до судових рішень", "Про запобігання корупції", "Про виконавче провадження", "Про адміністративну процедуру".
Так, юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів визначає Цивільний процесуальний кодекс України, який встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.
Постанова Пленуму Вищого адміністративного суду України від 29 вересня 2016 року №10 передбачає, що процесуальні закони (Господарський процесуальний кодекс України, Кодекс адміністративного судочинства України, Кодекс України про адміністративні правопорушення, Кримінальний процесуальний кодекс України, Цивільний процесуальний кодекс України) регламентують спеціальний порядок доступу (ознайомлення) учасників відповідних процесів до інформації, створеної (одержаної) у ході (досудового) судового провадження.

Доступ осіб, які беруть участь у розгляді справи, та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси чи обов`язки, до інформації, створеної (одержаної) у ході судового провадженім, до судових рішень забезпечується у порядку, встановленому процесуальним законодавством, з урахуванням передбачених нормами Закону України "Про доступ до судових рішень" особливостей.

Так само Закон України "Про виконавче провадження" регламентує спеціальний порядок доступу (ознайомлення) сторін виконавчого провадженім до інформації, створеної (одержаної) у ході виконавчого провадження.

Відповідно до а. 1 ч. 1 ст. 22 Закону України "Про доступ до публічної інформації" розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит.

Тобто, звернення особи стосовно судового розгляду справи, у якій вона бере участь, належить адресувати до суду як суб`єкта процесуальних правовідносин на підставі процесуального законодавства, а не до суду (керівництва суду) як установи, який у разі отримання такого запиту повинен відмовити у його задоволенні, оскільки не володіє і не зобов`язаний володіти запитуваною інформацією.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до абзацу 2 пункту 11 розділу І Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, що затверджена наказом Державної судової адміністрації України 20 серпня 2019 року №814 (у редакції наказу Державної судової адміністрації України від 17 жовтня 2023 року №485 з наступними змінами), нерозглянуті судові справи, а також заяви, за якими не вирішено питання про відкриття провадження, у тому числі які залишені без руху для усунення недоліків, повинні зберігатися в робочих кабінетах й розташовуватися у шафах (сейфах), здатних забезпечити їх збереження, з унеможливленням доступ сторонніх осіб.

Отже, керівник апарату суду не має доступу до матеріалів справ, які перебувають в провадженні судді.

Постанова Пленуму Вищого адміністративного суду України від 29 вересня 2016 року № 10 також зазначає, що суди під час розгляду справ повинні мати на увазі, що якщо запит про надання публічної інформації є фактично зверненням (заявою, клопотанням) про надання інформації згідно із Законом України № 393/96-ВР, то в такому разі у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників публічної інформації необхідно відмовляти в задоволенні позову з тих підстав, що право позивача на отримання публічної інформації не порушено.

Суд зауважує, що за своїм характером та суттю запити ОСОБА_1 , яка є відповідачем у справі №210/5095/15-ц, від 24 квітня 2025 року (вх.№1/577 від 24.04.2025) та 08 травня 2025 року (вх.№ ЕП-3776/25-Вх від 09.05.2025, вх.№ 13131/25-Вх від 09.05.2025, вх.№ЕП-3777/25-Вх від 09.05.2025, 13130/25-Вх від 09.05.2025), що надійшли до суду 24 квітня та 09 травня 2025 року відповідно, не стосувалися надання доступу до публічної інформації в розумінні Закону України "Про доступ до публічної інформації". Позивачем запитувалась інформація, яка стосувалась розгляду конкретної цивільної справи, а саме: направлення матеріалів справи до експертної установ та до суду апеляційної інстанції з наданням підтверджуючих документів.

Разом з цим, суд зазначає, що за результатами розгляду запитів позивача від 24 квітня 2025 року та 09 травня 2025 року відповідач листами від 01.05.2025 № ЕП-261/25-вих, від 13.05.2025 № ЕП-261/25-вих, від 13.05.2025 № ЕП-285/25-Вих надав відповіді, що стосувалися суті звернення.

Суд зазначає, що все вищевикладене виключає наявність бездіяльності відповідача щодо не розгляду запитів позивача, оскільки відповідачем у встановлені законодавством строки було розглянуто такі запити та за результатами їх розгляду позивачу надано відповіді, у зв`язку з чим позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а за змістом ст. 90 цього Кодексу суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, суд дійшов висновку, про відмову у задоволенні позову

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 травня 2025 року ОСОБА_1 звільнено від сплати судового збору у справі № 160/13796/25.

Враховуючи наведене, а також оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, відповідно до положень ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати у справі на користь позивача стягненню не підлягають.

Відповідно до ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Згідно із ч. 5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 72, 77, 132, 139, 241-246, 250, 255, 257- 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу в особі керівника апарату Бая Євгена Тарасовича (50074, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Деміденка, 3А, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Державна судова адміністрація України (00020, м. Київ, вул. Липська, 18/5, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Є. Сліпець