Справа № 420/9945/25
Суддя: Потоцька Н.В.
Дата ухвалення: 2025-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/9945/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Потоцької Н.В.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в порядку ст. 262 КАС України) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Роздільнянської районної державної адміністрації, Комунального некомерційного підприємства «Роздільнянська багатопрофільна лікарня» Роздільнянської міської ради, Комунального некомерційного підприємства «Роздільнянський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» Роздільнянської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Роздільнянської районної державної адміністрації, Комунального некомерційного підприємства «Роздільнянська багатопрофільна лікарня» Роздільнянської міської ради, Комунального некомерційного підприємства «Роздільнянський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» Роздільнянської міської ради, в якому позивач просить:

визнати протиправною бездіяльність Роздільнянської районної державної адміністрації, яка полягає у недотриманні належного контроля за виконанням державної політики та Законів України щодо дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб з інвалідністю;

зобов`язати Роздільнянську районну державну адміністрацію створити спеціальну комісію, яка забезпечить реалізацію державної політики щодо дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб з інвалідністю;

визнати протиправною бездіяльність Роздільнянської районної державної адміністрації, яка полягає у ненаданні належної відповіді на заяву від 26.02.2025 року;

зобов`язати Роздільнянську районну державну адміністрацію надати належну відповідь на заяву від 26.02.2025 року;

зобов`язати Роздільнянську районну державну адміністрацію створити дисциплінарну комісію для притягнення винних осіб у неналежному виконанні свої посадових обов`язків щодо дотримання належного контроля за виконанням державної політики щодо дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб з інвалідністю;

стягнути з Роздільнянської районної державної адміністрації моральну шкоду в розмірі 1 000 000 грн;

визнати протиправними дії Комунального некомерційного підприємства «Роздільнянська багатопрофільна лікарня» Роздільнянської міської ради, які полягають у дискримінації ОСОБА_1 за ознакою інвалідності;

визнати протиправною бездіяльність Комунального некомерційного підприємства «Роздільнянська багатопрофільна лікарня» Роздільнянської міської ряди, яка полягає у недотриманні прав, свобод і законних інтересів осіб з інвалідністю;

зобов`язати Комунальне некомерційне підприємство «Роздільнянська багатопрофільна лікарня» Роздільнянської міської ради створити дисциплінарну комісії для притягнення винних осіб у неналежному виконанні свої посадових обов`язків щодо дотримання належного контроля за виконанням державної політики щодо дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб з інвалідністю;

визнати протиправною бездіяльність Комунального некомерційного підприємства «Роздільнянська багатопрофільна лікарня» Роздільнянської міської ради, яка полягає у ненаданні належної відповіді на заяву від 20.02.2025 року;

зобов`язати Комунальне некомерційне підприємство «Роздільнянська багатопрофільна лікарня» Роздільнянської міської ради надати належну відповідь на заяву від 20.02.2025 року;

стягнути з Комунального некомерційного підприємства «Роздільнянська багатопрофільна лікарня» Роздільнянської міської ради моральну шкоду в розмірі 1 000 000 грн;

визнати протиправними дії Комунального некомерційного підприємства «Роздільнянський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» Роздільнянської міської ради, які полягають у дискримінації ОСОБА_1 за ознакою інвалідності;

визнати протиправною бездіяльність Комунального некомерційного підприємства «Роздільнянський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» Роздільнянської міської ради, яка полягає у недотриманні прав, свобод і законних інтересів осіб з інвалідністю;

зобов`язати Комунальне некомерційне підприємство «Роздільнянський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» Роздільнянської міської ради створити дисциплінарну комісії для притягнення винних осіб у неналежному виконанні свої посадових обов`язків щодо дотримання належного контроля за виконанням державної політики щодо дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб з інвалідністю;

визнати протиправною бездіяльність Комунального некомерційного підприємства «Роздільнянський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» Роздільнянської міської ради, яка полягає у ненаданні належної відповіді на заяву від 21.02.2025 року;

зобов`язати Комунальне некомерційне підприємство «Роздільнянський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» Роздільнянської міської ради надати належну відповідь на заяву від 21.02.2025 року;

стягнути з Комунального некомерційного підприємства «Роздільнянський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» Роздільнянської міської ради моральну шкоду в розмірі 1 000 000 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач неодноразово звертався як до сімейного лікаря, так і до керівництва Відповідача-2 та Відповідача-3 з усними так і письмовими заявами щодо надання йому, як особі з інвалідністю II групи, необхідних ліків з оплатою 50% їх вартості, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів №1303 від 17.08.1998 року.

У відповідях Відповідача-2 і Відповідача-3 №105 від 14.03.2025 року і №2 13.03.2025 відповідно, які є тотожними відповідями, вони вказують «... у разі відсутності державних та бюджетних коштів на охорону здоров`я, відпуск лікарських засобів на пільгових умовах може і не надаватися.»

У вказаних відповідях зазначено, що «...як було з`ясовано, сімейними лікарями... згідно додатку 2 до постанови КМУ від 17.08.1998 р. №1303 «Про впорядкування безоплатного та пільгового відпуску лікарських засобів за рецептами лікарів у разі амбулаторного лікування окремих груп населення та за певними категоріями захворювань», Вам неодноразово виписувались рецепти для отримання лікарського препарату - варфарин, який відпускається безкоштовно у разі амбулаторного лікування основного захворювання, за яким хворому надано пільги.»

Відповідач-1 і Відповідач-2 зазначають, що «... до консультаційного висновку спеціаліста - кардіолога КНП «Роздільнянська БПЛ» РМР ОСОБА_2 від 31.12.2024 року Вам згідно діагнозу лікарем було зроблено призначення в прийнятті лікарських засобів, а саме: соритмік, раміприл, варфарин, тівортін.

«....слід зазначити, що ні в Наказі Міністерства охорони здоров`я України від 27.10.2022 №1931 «Про затвердження Реєстру лікарських засобів, які підлягають реімбурсації за програмою державних гарантій медичного обслуговування населення, станом на20 жовтня 2022 року»....ні в інших Наказах МОЗ України такі лікарські засоби, як соритмік, раміприл, тівортін, які були призначені лікарем - кардіологом пацієнту ОСОБА_1 , не значаться.».

З питанням створення спеціальної комісії, яка забезпечить реалізацію державної політики щодо дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб з інвалідністю позивач звертався до Відповідача-1, проте у відповіді від 21.02.2025 року Відповідач-1 вказує, що «чинним законодавством, при районній державній адміністрації не передбачено створення спеціальної комісії, яка забезпечить реалізацію державної політики щодо дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб з інвалідністю».

Але з зазначеним твердженням Відповідача-1 позивач не згоден, оскільки відповідно до ст. 39 ЗУ «Про місцеві державні адміністрації» голови місцевих державних адміністрацій: утворюють для сприяння здійсненню повноважень місцевих державних адміністрацій консультативні, дорадчі та інші допоміжні органи, служби та комісії, члени яких виконують свої функції на громадських засадах, а також визначають їх завдання, функції та персональний склад.

В заяві від 26.02.2025 року до Відповідача-1 позивач просив надати відповіді на поставлені питання, проте у своїй відповіді від 14.03.2025 року Відповідач-1 взагалі не надав жодної відповіді на поставлені питання, що свідчить також про бездіяльність, ігнорування норм законів, які посадові особи органів державної влади повинні(зобов`язані) виконувати в силу своїх посадових обов`язків та Присяги державного службовця, принципів законності, які прямо суперечать Конституції України, а також про саботаж, оскільки у відповіді не було порушено питання про притягнення винних осіб до відповідальності визначеної ст. 42 ЗУ «про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні», що прямо свідчить про те, що винних осіб у вчиненні правопорушення, взагалі не притягували і дає підстави вважати, що контроль взагалі не здійснюється.

Неодноразово також позивач звертався до Відповідача-1, а також до керівництва Відповідача-2 та Відповідача-3 з питанням щодо позачергового обслуговування осіб з інвалідністю 2 групи, але Відповідачі відповідали, що всі Закони України продовжують діяти, зокрема ст. 38 ЗУ «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні», яка гарантує особам з інвалідністю 1 та 2 груп права позачергове обслуговування, на території Роздільнянської міської територіальної громади на підприємствах, установах та організаціях усіх форм власності та підпорядкування, які надають будь-які послуги населення інформація про право на позачергове обслуговування розміщена на видних місцях.

У відповіді від 13.02.2024 року Відповідач-3 вказує, що «право на позачергове обслуговування отримують учасники бойових дій, військовослужбовці, особи з інвалідністю внаслідок війни на яких поширюються дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального статусу, учасники АТО, особи які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи і віднесені до 1 категорії» (відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»), ветерани військової служби, органів внутрішніх справ, державно-кримінально- виконавчої служби, ветерани державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації. Відповідно до закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний статус, а також заслужені донори.»

«В теперішній час державний пріоритет звернення до лікаря позачергове та на позачергове проходження обстеження мають право військовослужбовці, учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники АТО.»

З вищевказаною відповіді Відповідача-3 можна зробити висновок, що наразі є «пріоритет на позачергове проходження обстеження», відповідно до якого особи з інвалідністю, будь-яких груп, не входять, що само собою свідчить про порушення прав Позивача, як особи з інвалідністю 2 групи і взагалі право на позачергове обслуговування мають не всі військовослужбовці, а тільки учасники бойових дій і які мають інвалідність внаслідок війни.

Своєю бездіяльністю Відповідачі заподіяли позивачу моральну шкоду, яка полягає у психологічному напруженні, розчаруванні та незручності у зв`язку з тим, що він є особою з інвалідністю ІІ групи, має клапан на серці, а постійно походи до лікарів є емоційним напруженням, оскільки відношення посадових осіб Відповідача-2 та Відповідача-3 до його законних прав щодо позачергового обслуговування та надання рецептів на ліки з 50% знижкою викликає обурення, яке супроводжується постійними криками та упередженим ставленням до нього, як пацієнта, який має на все це право. Після таких «відвідувань» його самопочуття погіршується, яке виявляється у запамороченнях, підняття тиску та підвищеному серцебиттю, також після таких «візитів» він почуває себе психологічно виснаженим та перебуває у стані розчарування, оскільки, йому як пацієнту не надали право скористатися своїми законними вимогами.

Позивач, як пересічний громадянин, який взагалі не має відношення до органів влади (місцевого самоврядування) повинен бути впевнений, що всі його права, які захищені законодавством, будуть виконуватися всіма, без виключення, посадовими особами, як органів державної влади та органів місцевого самоврядування, і постійно зобов`язаний доводити своє право, сперечавшись з працівниками того або іншого підприємства, на те що я і так маю право (це визначено вищезазначеними Законами), оскільки такі порушення вже тривають понад 14 років і таке ставлення до «пільгових» категорій, в тому числі до осіб з інвалідністю, з року в рік не змінюється.

Процесуальні дії

Ухвалою суду від 14.04.2025 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження (відповідно до ст. 262 КАСУ) без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

30.04.2025 року за вхід.№ЕС/41407/25 надійшов відзив на позов Комунального некомерційного підприємства «Роздільнянська багатопрофільна лікарня» Роздільнянської міської ради, в якому, зокрема, наголошено на необґрунтованості вимог позивача. В своїй позовній заяві ОСОБА_1 вказує, що він звертався до відповідачів, в тому числі і до КНП «Роздільнянська БПЛ» РМР щодо його позачергового обслуговування, як особи з інвалідністю ІІ групи.

Для врегулювання питання щодо медичного обслуговування та відвідування лікаря, а також з метою економії часу, ОСОБА_1 (інваліду ІІ групи) неодноразово було запропоновано звертатися до Кол-центру Медичного закладу за телефоном: 098-62-00-303 або 099-62-00-303 для запису до лікаря на прийом та надання належної медичної допомоги (підтвердженням цього є додатки до позову - відповіді медичного закладу на його заяви).

Як вбачається, підтвердженням егоцентричного мислення ОСОБА_1 , його особистого довільного сприйняття навколишніх людей, подій, який відокремлює свою особу від інших громадян і мешканців громади та виділяєте себе і ставить себе вище за інших людей, є додатки до позову (його заяви до різних установ, підприємств та організацій) та його ствердження в позові, що він відповідно до довідки від 19.12.2024 року (аркуш 17 абзац 6 позовної заяви) перебуває на обліку у психіатра (додаток 17 до позову), а тому вважає, що йому все дозволено, користуючись тим. що у нього є посвідчення інваліда.

Також ОСОБА_1 вказує, що КНП «Роздільнянська БПЛ» РМР допустило (з його домислів, міркувань та його особистої думки) порушення діючого законодавства в частині ненадання ліків з оплатою 50% позивачу, як особі з інвалідністю ІІ групи.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.09.2009 року №333 «Деякі питання державного регулювання цін на лікарські засоби і вироби медичного призначення» затверджено Національний перелік основних лікарських засобів (надалі - Перелік) та визначено, що з 1 вересня 2017 р. лікарські засоби, що в установленому законом порядку зареєстровані в Україні та Включені до Національного переліку основних лікарських засобів, затвердженого цією постановою, підлягають закупівлі закладами і установами охорони здоров`я, що повністю або частково фінансуються з державного та місцевих бюджетів. Обсяги потреби в закупівлі лікарських засобів визначаються за видами медичної допомоги в порядку, встановленому Міністерством охорони здоров`я. За наявності бюджетних асигнувань, що залишаються після визначення повного обсягу потреби в лікарських засобах, включених до Національного переліку основних лікарських засобів, замовники можуть також здійснювати закупівлі лікарських засобів, що в установленому законом порядку зареєстровані в Україні та не включені до зазначеного Національного переліку. При цьому закупівля лікарських засобів здійснюється за принципом максимальної економії та ефективності із застосуванням галузевих стандартів у сфері охорони здоров`я.

Відповідно до ст.38 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» особи з інвалідністю першої і другої груп мають право при амбулаторному лікуванні на придбання лікарських засобів за рецептами лікарів з оплатою 50 відсотків їх вартості. Порядок та умови забезпечення осіб з інвалідністю і дітей з інвалідністю лікарськими, допоміжними засобами реабілітації, виробами медичного призначення, санаторно-курортними путівками, автомобілями, а також переліки допоміжних засобів реабілітації і виробів медичного призначення визначає Кабінет Міністрів України.

З метою забезпечення раціонального використання бюджетних коштів, усунення множинності рішень щодо безоплатного і пільгового відпуску лікарських засобів у разі амбулаторного лікування окремих груп населення та за певними категоріями захворювань Кабінет Міністрів України від 17.08.1998 року прийняв Постанову №1303 «Про впорядкування безоплатного та пільгового відпуску лікарських засобів за рецептами лікарів у разі амбулаторного лікування окремих груп населення та за певними категоріями захворювань» (зі змінами).

Як визначено в додатку 2 до цієї Постанови, безоплатний відпуск лікарських засобів за переліченими категоріями захворювань провадиться лише у разі амбулаторного лікування основного захворювання, за яким хворим надано пільги.

Слід також зазначити, що безоплатно і на пільгових умовах відпускаються лікарські засоби, які зареєстровані в Україні в установленому порядку та включені до галузевих стандартів у сфері охорони здоров`я.

Отже, таке право позивача реалізується через механізм звернення до сімейного лікаря, з яким підписано декларацію, шляхом отримання відповідного призначення та виписування пільгового рецепта у відповідності до призначень сімейного лікаря.

Сімейний лікар має право виписувати рецепти виключно при амбулаторному лікуванні хворого. Денний стаціонар не входить до сімейної медицини.

При наданні медичної допомоги в амбулаторних умовах лікарські засоби за програмою медичних гарантій надаються пацієнту на підставі рецепта лікаря суб`єктом господарювання, який здійснює діяльність з роздрібної торгівлі лікарськими засобами та уклав договір про реімбурсацію з Уповноваженим органом.

Як вбачається із додатків до позову, позивач по справі ОСОБА_1 знаходиться під диспансерним наглядом у кардіолога Комунального некомерційного підприємства «Роздільнянська багатопрофільна лікарня» Роздільнянської міської ради (КНП «Роздільнянська БПЛ» РМР) та сімейного лікаря Комунального некомерційного підприємства «Роздільнянський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» Роздільнянської міської ради (КНП «РМЦПМСД» РМР). Являється інвалідом ІІ групи безстроково.

Діагноз, який привів пацієнта до інвалідності є ревматична хвороба серця. У 2016 році ОСОБА_1 був оперований з приводу ускладнення ревматичної хвороби серця, була проведена заміна мітрального клапану.

Відповідно до Постанови КМУ №1303 від 17.08.1998 р. (зі змінами), інваліди I та II групи мають право безоплатно і на пільгових умовах отримувати лікарські засоби, які зареєстровані в Україні (відповідно до переліку лікарських засобів) або із 50% оплатою вартості у разі амбулаторного лікування основного захворювання.

В перелік захворювань, у разі амбулаторного лікування пацієнта входять:

Основний діагноз ревматизм.

Ускладнення основного діагнозу: Стан після операції протезування клапанів серця.

За основним діагнозом - ревматизм, позивачу тривалий час виписувався лікарський засіб «Біцилін-5», від якого ОСОБА_1 відмовився. Вирішив самостійно, що в нього на цей препарат є алергічна реакція.

Як вбачається із додатку до позову, а саме, Консультаційного висновку спеціаліста кардіолога КНП «Роздільнянська БПЛ» РМР ОСОБА_2 від 31.12.2024 року позивачу згідно встановленого діагнозу лікарем було зроблене призначення в прийнятті лікарських засобів. а саме: - соритмік; - раміприл; - варфарин; - тівортін.

Слід зазначити, що в Національному Реєстрі лікарських засобів, які підлягають реімбурсації за програмою державних гарантій медичного обслуговування населення, затверджених Наказом Міністерством охорони здоров`я України від 27.10.2022 №1931, від 21.02.2023 №351, ні в Національному Переліку лікарських засобів і медичних виробів, які підлягають реімбурсації за програмою державних гарантій медичного обслуговування населення, затверджених Наказом Міністерством охорони здоров`я України від 21.08.2023 №1495, від 20.02.2024 №279, 04.09.2024 року №1537, ні в інших Наказах МОЗ України такі лікарські засоби, як соритмік, раміприл і тівортін, які були призначені лікарем кардіологом ОСОБА_1 , не значаться.

Отже, в зв`язку з відсутністю у зазначеному Переліку лікарських засобів і медичних виробів, які підлягають реімбурсації за програмою державних гарантій медичного обслуговування населення, лікарських засобів, призначених лікарем кардіологом ОСОБА_1 , то у сімейного лікаря КНП «РМЦПМСД» РМР відсутні правові підстави для виписки позивачу лікарських засобів з оплатою 50 відсотків їх вартості.

За діагнозом: стан після протезування клапанів серця - позивачу тривалий час виписується безоплатний рецепт на лікарський засіб «Варфарин 2,5 мл».

Відмови на виписку цього препарату ніколи не було.

До речі, відмови ОСОБА_1 в наданні медичних послуг нашим закладом також ніколи не було.

Крім того, аналізуючи положення законодавства, з урахуванням обставин справи, вимоги позивача про визнання протиправною бездіяльність відповідача, не є безумовною і достатньою підставою для стягнення з нього моральної шкоди. У кожному випадку позивач повинен обґрунтувати заподіяння йому такої шкоди, зокрема пояснити в чому конкретно проявилося порушення його нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, що саме спричинило йому моральні страждання і в чому проявляється їхній взаємозв`язок з протиправними діями відповідача.

30.04.2025 за вхід.№ЕС/41441/25 (№ЕС/41515/25) надійшов відзив на позов Комунального некомерційного підприємства «Роздільнянський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» Роздільнянської міської ради, в якому зазначено, що у позивача по справі ОСОБА_1 не укладена декларація на обслуговування з лікарем їхнього медичного закладу, а тому фактично позивач не є офіційним пацієнтом Комунального некомерційного підприємства «Роздільнянський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» Роздільнянської міської ради.

Незважаючи на цей факт, йому ніколи в їхньому закладі не було відмовлено в наданні медичних послуг.

Відповідно до порядку вибору лікаря, який надає первинну медичну допомогу, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України 19 березня 2018 року №503, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 21 березня 2018 року за №347/31799 пацієнт (його законний представник) подає Декларацію шляхом безпосереднього звернення до надавача первинної медичної допомоги.

Отже, пацієнт має право на отримання медичних послуг з ПМД у надавача первинної медичної допомоги відповідно до поданої Декларації з моменту її подання та до припинення її дії.

З метою недопущення випадків не прийняття пацієнтів медичним закладом та ненадання їм швидкої, оперативної та кваліфікованої медичної допомоги, коли на кону стоїть не тільки здоров`я, а і життя людини, а також для уникнення виникнення випадків летального результату життєдіяльності людини з причини ненадання медичної допомоги своєчасно, медична допомога надається кожному громадянину України (без винятку та без обмежень) та невідкладно.

Щодо лікарського засобу «Варфарин», слід зазначити, що сімейним лікарем Комунального некомерційного підприємства «Роздільнянський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» Роздільнянської міської ради згідно додатку 2 до постанови КМУ від 17.08.1998 р. №1303 «Про впорядкування безоплатного та пільгового відпуску лікарських засобів за рецептами лікарів у разі амбулаторного лікування окремих груп населення та за певними категоріями захворювань», позивачу по справі були виписані рецепти для отримання лікарського препарату варфарин, який відпускається безкоштовно у разі амбулаторного лікування основного захворювання, за яким хворому надано пільги. (Підтвердженням виписування рецептів сімейним лікарем є витяг із Журналу контролю виписки рецептів, який ведеться в КНП «РМЦПМСД» РМР, як наприклад рецепт за 23.01.23 року №831, за 30.07.24 року №145, за 13.12.24 року №319 тощо) (додаток до відзиву).

Як було зазначено, на теперішній час у позивача по справі ОСОБА_1 декларації з їхнім медичним закладом немає. Незважаючи на зазначене, він постійно звертається до сімейних лікарів нашого закладу з проханням виписки того або іншого направлення.

Порушуючи питання про відшкодування моральної шкоди з їхнього закладу в розмірі 1000000,00 грн., позивач не надав суду належних, достатніх, достовірних та допустимих доказів щодо спричинення йому моральної шкоди в цьому розмірі, на підставі яких позивач оцінив свої моральні страждання, а також не довів причинно-наслідкового зв`язку між неправомірними діями відповідача і заподіяною шкодою.

Позовна заява містить лише загальні посилання на наявність підстав, на думку позивача, для відшкодування моральної шкоди, та посилання на моральні страждання.

З огляду на вищезазначене вбачається, що позовна заява ОСОБА_1 побудована на його домислах і міркуваннях, особистому довільному сприйняттю навколишніх людей, подій, припущеннях, егоцентричному мисленню (неможливістю прийняття позиції інших людей, думок та сприйняття світу з позиції лише свого «Я») і свого особливого розсуду щодо діючого законодавства відносно його особи, на підставі його стверджень щодо знаходження на обліку у психіатра згідно довідки від 19.12.2024 року (аркуш 17 абзац 6 позовної заяви) (додаток 17 до позову).

01.05.2025 за вхід.№41851/25 надійшло клопотання позивача про залучення додаткових доказів (пояснення ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ).

01.05.2025 за вхід.№41852/25 надійшли пояснення позивача.

02.05.2025 за вхід.№ЕС/42300/25 надійшло клопотання КНП «Роздільнянський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» Роздільнянської міської ради про залучення доказів.

09.05.2025 за вхід.№ЕС/45132/25 надійшли заперечення КНП «Роздільнянська багатопрофільна лікарня» Роздільнянської міської ради на клопотання позивача від 01.05.2025 за вхід.№41851/25 щодо врахування пояснень свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та зазначено, що твердження ОСОБА_5 стосовно того, що він є головою комітету по правах людини і співпраці з правоохоронними органами при Роздільнянській РДА спростовується довідкою Роздільнянської РДА від 01.05.2025 №138/3/01-37, в якій зазначено, що в Роздільнянській РДА відсутній комітет комітету по правах людини і співпраці з правоохоронними органами.

12.05.2025 за вхід.№ЕС/45338/25 надійшли заперечення КНП «Роздільнянський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» Роздільнянської міської ради на клопотання позивача від 01.05.2025 за вхід.№41851/25 щодо врахування пояснень свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 за змістом аналогічні попереднім запереченням.

13.05.2025 за вхід.№ЕС/46547/25 надійшов відзив на позов Роздільнянської РДА, в якому наголошено на необґрунтованості вимог позивача, оскільки з 2021 року Роздільнянська районна державна адміністрація не здійснює управління закладами охорони здоров`я на території Роздільнянського району, і у тому числі співвідповідачами по справі.

З аналізу ст.ст. 22, 23 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» не вбачається обов`язку (повноважень) Роздільнянської районної державної адміністрації щодо надання/встановлення пільг на ліки особам з інвалідністю.

Реалізація державної політики у сфері охорони здоров`я здійснюється через державні соціальні програми, про які до речі писали співвідповідачі в своїх відповідях гр. ОСОБА_1 (є в матеріалах справи): Програма державних гарантій медичного обслуговування населення (ПМГ), Програма «Доступні ліки».

В п. 183 розд. ІІІ. «Реімбурсація» Порядку реалізації програми державних гарантій медичного обслуговування населення у 2025 році, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 24 грудня 2024 року №1503, зазначається перелік лікарських засобів (міжнародних непатентованих назв та форм випуску) по яким НСЗУ (Національна служба здоров`я України) в межах програми медичних гарантій здійснює реімбурсацію (виплату компенсацій), але нажаль в ньому відсутні лікарські засоби (діючі речовини), які були прописані позивачу, а саме: соритмік (соталол гідрохлориду, Sotalol), раміприл (Ramipril), тівортін (Arginine hydrochloride). Але в списках є варфарин (Warfarin), і тому позивач має право отримати ці ліки в рамках виконання Програми державних гарантій медичного обслуговування населення у 2025 році.

У Переліку лікарських засобів, які підлягають реімбурсації за програмою державних гарантій медичного обслуговування населення, станом на 23 грудня 2024 року, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 25 грудня 2024 року №2148 та Додатку до постанови Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2024 р. №1380 «Деякі питання доступності лікарських засобів, що підлягають реімбурсації у 2025 році» прописаних лікарських засобів позивачу (соритмік (соталол гідрохлориду, Sotalol), раміприл (Ramipril), тівортін (Arginine hydrochloride), варфарин (Warfarin)) немає.

Отже, ані Комунальне некомерційне підприємство "Роздільнянська багатопрофільна лікарня" Роздільнянської міської ради, ані Комунальне некомерційне підприємство "Роздільнянський міський центр первинної медико-санітарної допомоги" Роздільнянської міської ради не може надати позивачу безкоштовно або зі знижкою у 50% лікарські засоби, які йому прописав лікар, на виконання ч.ч. 1, 4, 5 ст. 38 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні», так як реімбурсація цих лікарських засобів Національною службою здоров`я України не здійснюється, і Роздільнянська районна державна адміністрація не яким чином на виконання Закону України «Про місцеві державні адміністрації» не може змінити це, і не який контроль не задовольнить вимоги позивача.

По вимозі гр. ОСОБА_1 щодо створення спеціальної комісії, яка забезпечить реалізацію державної політики щодо дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб з інвалідністю, зазначаємо, що дійсно, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» зазначено, що для реалізації наданих повноважень місцеві державні адміністрації мають право: «проводити перевірки стану додержання Конституції України та законів України, інших актів законодавства органами місцевого самоврядування та їх посадовими особами, керівниками підприємств, установ, організацій, їх філіалів та відділень незалежно від форм власності і підпорядкування по напрямах, визначених статтею 16 цього Закону», але відповідно до ст. 16 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», по предмету позову, підпадає тільки «контроль за додержанням законодавства з питань охорони здоров`я», але як вже було зазначено, ця комісія не допоможе позивачу отримати по рецепту лікарські засоби (соритмік, раміприл, тівортін, варфарин) по пільзі у 50%.

Щодо моральної шкоди відповідач зазначає, що у позові гр. ОСОБА_1 не довів та не надав докази, що у нього виникли душевні страждання, які він зазнав у зв`язку з «протиправною поведінкою Роздільнянської районної державної адміністрації» чи у «принижені його честі та гідності».

Роздільнянська районна державна адміністрація не є тим органом, який встановлює перелік медичних препаратів, які будуть відпускатись пацієнтам по пільговій ціні, і також не є засновником або органом управління КНП "Роздільнянська багатопрофільна лікарня" Роздільнянської міської ради та КНП "Роздільнянський міський центр первинної медико-санітарної допомоги" Роздільнянської міської ради.

15.05.2025 за вхід.№47572/25 надійшли пояснення позивача, в яких, зокрема, наголошено на тому, що стаття 22 Конституції України не допускає звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Звуження норми закону полягає в тому, що ст. 38 Закону №2249 говорить, що право отримувати рецепти зі знижкою 50% при амбулаторному лікуванні і не надає жодних обмежень. Натомість, Уряд постановами звужує права в один спосіб і ділить ліки на різні.

15.05.2025 за вхід.№47575/25 надійшла відповідь на відзив, в якій наголошено, що Відповідач-2 і Відповідач-3 у своїх відзивах жодного разу, в контексті позивача, не вказує, що «особа з інвалідністю» а стверджує «інвалід», виключення з цього є коли Відповідачі цитують Позивача і посилаються на законодавства копіюючи норми закону, оскільки Законом України №46 «Про внесення змій до деяких законодавчих актів України щодо застосування терміну «особа з інвалідністю» та похідних від нього» таке поняття як «інвалід» було замінено на «особа з інвалідністю», що також підтверджує дискримінацію зі сторони Відповідачів за ознакою інвалідністю.

Це в свою чергу ставить під сумнів норму ч. 1 ст. 4 Конвенції про права осіб з інвалідністю, в якій вказано, що держави-учасниці зобов`язуються забезпечувати й заохочувати повну реалізацію всіх прав людини й основоположних свобод всіма особами з інвалідністю без будь-якої дискримінації за ознакою інвалідності, а також рівність, толерантність всіх громадян перед іншими, у тому числі між органами державної влади та фізичними особами.

Все вищезгадане ще раз підтверджує, що Відповідач-2 і Відповідач-3 зухвало ставиться до таких осіб як Позивач - осіб з інвалідністю, оскільки всім своїм виглядом посадові особи Відповідачів демонструють таке ставлення до однієї з вразливих категорій населення.

15.05.2025 за вхід.№ЕС/48103/25 надійшло клопотання про залучення доказів (пояснення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 )

19.05.2025 за вхід.№ЕС/48810/25 надійшло клопотання про залучення доказів (пояснення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ).

21.05.2025 за вхід.№49977/25 надійшло клопотання позивача про залучення доказів (довідка від 19.05.2025 №167/5/01-38, в якій зазначено, що ОСОБА_5 є членом Громадської ради при Роздільнянській районній державній адміністрації Одеської області (розпорядження голови Роздільнянської РДА від 20.08.2021 №205/А-2021) та входить до складу постійно діючої комісії Громадської ради з питань розвитку місцевого самоврядування та адміністративно-територіального устрою, забезпечення законності, громадського порядку, екології, природокористування, надзвичайних ситуацій та ліквідації їх наслідків.

21.05.2025 за вхід.№49978/25 та №49980/25 надійшли заперечення позивача на клопотання про залучення доказів (пояснення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ).

21.05.2025 за вхід.№49976/25 надійшла відповідь на відзив Роздільнянської РДА, в якій позивачем зазначено, що Відповідач-1 не вказав жодних поважних причин для поновлення строку для подання відзиву на позовну заяву, а те, що голова Роздільнянської державної адміністрації звільнився 29.04.2025 року не є поважною причиною пропуску строку для подання відзиву на позовну заяву, оскільки з 15.04.2025 р. (днем надсилання ухвали про відкриття провадження) до дня звільнення пройшло 14 днів і заміна керівника не повинно впливати на діяльність Відповідача-1.

Твердження Відповідача-1 про те, що вони не здійснюють управління закладами охорони здоров`я на території Роздільнянського району є трохи скривдженим, оскільки контроль за додержанням Конституції, Законів та інших нормативно-правових актів покладається саме на Адміністрації, як місцевого органу виконавчої влади.

Твердження Відповідача-1, що «...ця комісія не допоможе позивачу отримати по рецепту лікарські засоби (соритмік, раміприл, тівортін, варфарин) по пільзі 50%.». Предмет позову не про те, щоб отримати ліки безкоштовно або з 50% знижкою, а про те, щоб Відповідач-1 здійснював свій контроль, який він повинен здійснювати відповідно до Конституції, ЗУ «Про місцеві державні адміністрації», своїй присязі, яку давали посадові особи Відповідача-1.

Предметом позову не є щось абстрактне, а конкретно реальне - дотримання законних прав та інтересів усіх осіб з інвалідністю та інших вразливих категорій населення, які є і повинні бути захищенні Законом.

29.05.2025 за вхід.№ЕС/53511/25 від КНП «Роздільнянська багатопрофільна лікарня» надійшли заперечення (зауваження), де зазначено, що в своїх поясненнях до позову ОСОБА_1 вказує свої особисті висновки щодо забезпечення ліками відповідно до діючого законодавства та зазначає, що все це видумки (арк. 4 абз. 2 пояснень), а він бажає, щоб йому всі ліки надавались або безкоштовно, або зі знижкою 50% незалежно від найменувань ліків.

29.05.2025 за вхід.№ЕС/53492/25 від КНП «Роздільнянський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» надійшли заперечення (зауваження) аналогічного змісту.

29.05.2025 за вхід.№ЕС/53471/25 від КНП «Роздільнянський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких звернуто увагу на те, що ОСОБА_1 неодноразово робились зауваження щодо його поведінки у медичному закладі як в усній, так і письмові формі (відповіді від 03.07.2024 №ю-24/04, від 13.03.2025 №2).

29.05.2025 за вхід.№ЕС/53137/25 від КНП «Роздільнянська багатопрофільна лікарня» надійшли заперечення на відповідь на відзив аналогічного змісту.

29.05.2025 за вхід.№ЕС/53280/25 від Роздільнянської районної державної адміністрації надійшли заперечення на відповідь на відзив. Контроль Роздільнянської районної державної адміністрації в сфері охорони здоров`я також включає дотримання актів Кабінету Міністрів України та Міністерства охорони здоров`я, у т.ч. і Порядку реалізації програми державних гарантій медичного обслуговування населення у 2025 році, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 24 грудня 2024 року №1503 та Переліку лікарських засобів, які підлягають реімбурсації за програмою державних гарантій медичного обслуговування населення, станом на 23 грудня 2024 року, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 25 грудня 2024 року №2148 та Додатку до постанови Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2024 №1380 «Деякі питання доступності лікарських засобів, що підлягають реімбурсації у 2025 році».

Якщо питання в контролі, то він і так здійснюється не залежно від заяв гр. ОСОБА_1 відділом освіти, охорони здоров`я, культури та спорту Роздільнянської районної державної адміністрації.

10.06.2025 за вхід.№57822/25 надійшли пояснення позивача, де вказано, що Закон України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» є головним нормативно-правовим актом, який регулює соціальний захист осіб з інвалідністю. Він визначає права, обов`язки та гарантії, які надаються особам з інвалідністю, і на підставі цього закону працюють органи соціального захисту.

13.06.2025 за вхід.№ЕС/59960 та 16.06.2025 за вхід.№ЕС/60486/25 надійшли заперечення на пояснення позивача від КНП «Роздільнянська багатопрофільна лікарня» та КНП «Роздільнянський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» аналогічного змісту, в яких в черговий раз звернуто увагу на те, що в Національному Реєстрі лікарських засобів, які підлягають реімбурсації за програмою державних гарантій медичного обслуговування населення, затверджених Наказом Міністерством охорони здоров`я України від 27.10.2022 №1931, від 21.02.2023 №351, ні в Національному Переліку лікарських засобів і медичних виробів, які підлягають реімбурсації за програмою державних гарантій медичного обслуговування населення, затверджених Наказом Міністерством охорони здоров`я України від 21.08.2023 №1495, від 20.02.2024 №279, 04.09.2024 року №1537, ні в інших Наказах МОЗ України такі лікарські засоби, як соритмік, раміприл і тівортін, які були призначені лікарем кардіологом ОСОБА_1 , не значаться.

Отже, в зв`язку з відсутністю у зазначеному Переліку лікарських засобів і медичних виробів, які підлягають реімбурсації за програмою державних гарантій медичного обслуговування населення, лікарських засобів, призначених лікарем кардіологом ОСОБА_1 , то у сімейного лікаря КНП «РМЦПМСД» РМР відсутні правові підстави для виписки позивачу лікарських засобів з оплатою 50 відсотків їх вартості.

За діагнозом: стан після протезування клапанів серця - позивачу тривалий час виписується безоплатний рецепт на лікарський засіб «Варфарин 2,5 мл».

Відмови на виписку цього препарату ніколи не було.

Відмови ОСОБА_1 в наданні медичних послуг нашим закладом також ніколи не було.

17.06.2025 за вхід.№ЕС/61025/25 надійшли заперечення щодо пояснень позивача від 09.06.2025 від Роздільнянської РДА, в яких зазначено, що особистий прийом керівника не веде до отримання адміністративної послуги.

30.06.2025 за вхід. №65814/25 надійшли пояснення позивача.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

У 2020 році під час децентралізації було створено Роздільнянську міську територіальну громаду відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо визначення територій та адміністративних центрів територіальних громад» від 16 квітня 2020 року №562-ІХ та розпорядження Кабінету Міністрів України від 12 червня 2020 року №720-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Одеської області».

30 грудня 2020 року Роздільнянська міська рада прийняла рішення:

- №59-VIII «Про вхід Роздільнянської міської ради Одеської області до складу засновників Комунального некомерційного підприємства спільної власності територіальних громад Роздільнянського району «Роздільнянська центральна районна лікарня», що знаходиться за адресою: вул. Європейська, 1, м. Роздільна, Роздільнянський район, Одеська область ()»;

- №64-VIII «Про вхід Роздільнянської міської ради Одеської області до складу засновників Комунального некомерційного підприємства спільної власності територіальних громад Роздільнянського району «Роздільнянський районний центр первинної медико-санітарної допомоги», що знаходиться за адресою: вул. Привокзальна, 15, м. Роздільна, Роздільнянський район, Одеська область ()».

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є особою з інвалідністю II групи.

20.02.2025 ОСОБА_1 звернувся із заявою до КНП «Роздільнянська багатопрофільна лікарня» Роздільнянської міської ради щодо створення спеціальної комісії, яка забезпечить реалізацію державної політики щодо дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб з інвалідністю та створення дисциплінарної комісії для притягнення винних осіб у неналежному виконанні своїх посадових обов`язків щодо дотримання належного контроля за виконанням державної політики щодо дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб з інвалідністю.

14.03.2025 КНП «Роздільнянська багатопрофільна лікарня» Роздільнянської міської ради надала відповідь №105, в якій викладено алгоритм отримання ліків безоплатно та з оплатою 50% їх вартості, встановлений постановами Кабінету Міністрів України.

21.02.2025 ОСОБА_1 звернувся із заявою до КНП «Роздільнянський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» Роздільнянської міської ради щодо створення спеціальної комісії, яка забезпечить реалізацію державної політики щодо дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб з інвалідністю та створення дисциплінарної комісії для притягнення винних осіб у неналежному виконанні своїх посадових обов`язків щодо дотримання належного контроля за виконанням державної політики щодо дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб з інвалідністю.

13.03.2025 КНП «Роздільнянський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» Роздільнянської міської ради надало відповідь №2, в якій викладено алгоритм отримання ліків за постановою КМУ №1303 та Урядовою програмою «Доступні ліки». Також надано роз`яснення щодо отримання лікарського засобу «варфарин» та неможливості відпуску ліків соритмік, раміприл, тівортін з оплатою 50% їх вартості.

26.02.2025 ОСОБА_1 звернувся із заявою до Роздільнянської районної державної адміністрації, в якій просив надати відповіді на питання:

1) Надати відповідь, який орган (або яка посадова особа) повинна здійснювати контроль за додержанням присяги державного службовця?

2) Куди треба звертатися (до якого органу) у разі порушення державним службовцем своєї присяги, яку він давав вперше вступаючи на посаду державного службовця?

3) В Конституції України та в Законах України вказано, що державна адміністрація здійснює контроль на додержанням Конституції України, Законах України та інших нормативно-правових актах, то надайте відповідь, яка посадова особа (або який відділ (установа, організація), яка (який) є в юрисдикції(підпорядковується) Роздільнянської районної державної адміністрації та здійснює контроль за додержанням відповідних Законів України, які регулюють питання надання пільг особам з інвалідністю ІІ групи (і не тільки) відпуск лікарських засобів за рецептами лікарів, відповідно до Постанови КМУ №1303?

4) Відповідно до ст. 42 ЗУ «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» вказано, що особи, винні у порушенні вимог цього Закону, несуть установлену законом матеріальну, дисциплінарну, адміністративну чи кримінальну відповідальність. Питання полягає в тому, що яка посадова особа (або організація/відділ/структурний підрозділ) була притягнена до відповідальності (матеріальної, дисциплінарної, адміністративної, кримінальної) за порушення норм ЗУ «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» у відповідності до ст. 42 вищезгаданого Закону? (надати інформацію в такому вигляді: Прізвище, ім`я, по-батькові, дата притягнення особи до відповідальності та вказати вид відповідальності і яка саме була відповідальність).

5) Хто має виконувати вищевказані закони України, зокрема ЗУ «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» та Постанову Кабінету Міністрів України №1303 від 17.08.1998?

6) Яким чином вони (закони, постанови) повинні виконуватися, зокрема ЗУ «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» та Постанову Кабінету Міністрів України №1303 від 17.08.1998?

7) Чи виконуються вони взагалі (закони, постанови), зокрема ЗУ «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» та Постанову Кабінету Міністрів України №1303 від 17.08.1998?

8) Хто відповідальний за невиконання Законів, Постанов, зокрема ЗУ «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» та Постанову Кабінету Міністрів України №1303 від 17.08.1998?

Листом від 14.03.2025 за №75/1/01//01-27 Роздільнянська районна державна адміністрація надала відповідь, в якій роз`яснила порядок роботи місцевих державних адміністрацій та зазначила, що центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері захисту прав осіб з інвалідністю, є Міністерство соціальної політики.

У листі також зазначено, що якщо у заявника є факти невиконання або неналежного виконання будь-яким державним службовцем своїх посадових обов`язків, він може звернутись зі скаргою до безпосереднього керівника або голови місцевої державної адміністрації.

Спірним питанням у даній справі є наступне:

наявність/відсутність обов`язку у Роздільнянської районної державної адміністрації створити спеціальну комісію, яка забезпечить реалізацію державної політики щодо дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб з інвалідністю;

наявність/відсутність бездіяльності Роздільнянської районної державної адміністрації, яка полягає у ненаданні належної відповіді на заяву від 26.02.2025 року;

наявність/відсутність в діях КНП «Роздільнянська багатопрофільна лікарня» Роздільнянської міської ради ознак дискримінації позивача за ознакою інвалідності;

наявність/відсутність бездіяльності КНП «Роздільнянська багатопрофільна лікарня» Роздільнянської міської ради, яка полягає у ненаданні належної відповіді на заяву від 20.02.2025 року;

наявність/відсутність в діях КНП «Роздільнянський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» Роздільнянської міської ради ознак дискримінації позивача за ознакою інвалідності;

наявність/відсутність бездіяльності КНП «Роздільнянський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» Роздільнянської міської ради, яка полягає у ненаданні належної відповіді на заяву від 21.02.2025 року;

наявність/відсутність підстав для стягнення моральної шкоди з Роздільнянської районної державної адміністрації, КНП «Роздільнянська багатопрофільна лікарня» Роздільнянської міської ради, КНП «Роздільнянський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» Роздільнянської міської ради.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХНЬОГО ЗАСТОСУВАННЯ

Щодо вимог до Роздільнянської районної державної адміністрації суд зазначає наступне.

Конституція України від 28.06.1996

Стаття 6. Державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову

Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Стаття 19. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Кодекс адміністративного судочинства України від 06.07.2005 №2747-IV

Стаття 2. Завдання та основні засади адміністративного судочинства

1. Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

2. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Закон України «Про місцеві державні адміністрації» від 9 квітня 1999 року №586-XIV

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» місцева державна адміністрація здійснює наступні повноваження в галузі охорони здоров`я:

« 1) реалізовує державну політику в галузі … охорони здоров`я,… 3) може здійснювати функції засновника щодо …закладів … охорони здоров`я, …, що належать до сфери її управління, їх матеріально-фінансове забезпечення; 4) вживає заходів до збереження мережі закладів … охорони здоров`я, …. та розробляє прогнози її розвитку, враховує їх при розробці проектів програм соціально-економічного розвитку; 5) вживає заходів щодо запобігання інфекційним захворюванням, епідеміям, епізоотіям та їх ліквідації; 5-1) приймає рішення щодо необхідності вжиття роботодавцями заходів щодо профілактики та запобігання поширенню епідемій, пандемій; 6) організовує роботу медичних закладів по поданню допомоги населенню, надає у межах повноважень встановлені пільги і допомогу, пов`язані з охороною материнства і дитинства, поліпшенням умов життя багатодітних сімей;…».

Стаття 23. Повноваження в галузі соціального забезпечення та соціального захисту населення

Місцева державна адміністрація:

1) реалізує державну політику в галузі соціального забезпечення та соціального захисту соціально незахищених громадян - пенсіонерів, осіб з інвалідністю, … які внаслідок недостатньої матеріальної забезпеченості потребують допомоги та соціальної підтримки з боку держави;

12) реалізує державну політику у сфері надання соціальних послуг відповідно до закону…

Стаття 39. Повноваження голів місцевих державних адміністрацій

Голови місцевих державних адміністрацій:

9) утворюють для сприяння здійсненню повноважень місцевих державних адміністрацій консультативні, дорадчі та інші допоміжні органи, служби та комісії, члени яких виконують свої функції на громадських засадах, а також визначають їх завдання, функції та персональний склад.

Згідно із статтею 42 Закону №586-XIV структурні підрозділи місцевих державних адміністрацій здійснюють керівництво галузями управління та несуть відповідальність за їх розвиток.

Регламент Роздільнянської районної державної адміністрації

8. Консультативні, дорадчі та інші допоміжні органи, служби і комісії райдержадміністрації

8.1. Для сприяння здійсненню повноважень райдержадміністрації її голова утворює консультативні, дорадчі та інші допоміжні органи (ради, колегії, робочі групи тощо), служби та комісії. Завдання, функції та персональний склад таких органів визначає голова райдержадміністрації.

З метою забезпечення участі громадян в управлінні державними справами при райдержадміністрації відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 3 листопада 2010 року №996 утворюється громадська рада.

Відповідно до ч.6 ст.14 Основ законодавства України про охорону здоров`я Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації, а також органи місцевого самоврядування реалізують державну політику у сфері охорони здоров`я в межах своїх повноважень, передбачених законодавством.

Як вбачається з позовних вимог, ОСОБА_1 просить зобов`язати Роздільнянську РДА створити спеціальну комісію, яка забезпечить реалізацію державної політики щодо дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб з інвалідністю.

У постанові Верховного Суду від 20.03.2018 у справі № 461/2579/17 викладено правові позиції про те, що Рекомендаціями Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Дискреційні повноваження в більш вузькому розумінні - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними). Таким чином, дискреційні повноваження завжди мають межі, встановлені законом.

Поряд з цим, суб`єкти владних повноважень застосовують надані їм в межах закону повноваження на власний розсуд, без необхідності узгодження у будь-якій формі своїх дій з іншими суб`єктами (дискреційні повноваження). Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність, закріпленим частиною другою статті 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Втручання в дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Твердження позивача про те, що ст. 39 ЗУ «Про місцеві державні адміністрації» зобов`язує Роздільнянську РДА створити спеціальну комісію, яка забезпечить реалізацію державної політики щодо дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб з інвалідністю, суд вважає необгрунтованим, так як ст. 39 вказаного Закону визначає повноваження голови місцевої районної адміністрації, як її керівника, а не органу виконавчої влади.

Крім того, голова районної державної адміністрації має право ініціювати створення: дорадчих органів (наприклад, колегія при РДА, експертні ради), комісій (з питань ТЕБ і НС, конкурсні, антикорупційні тощо), координаційних рад, робочих груп, інших допоміжних органів чи служб.

Мета їх створення це підвищення ефективності управління, координації міжструктурної взаємодії, залучення фахівців до підготовки рішень.

Якщо створення такої комісії є обов`язковим, то голова районної державної адміністрації зобов`язаний її створити.

Так, до прикладу Комісія з питань ТЕБ та НС обов`язкова відповідно до Постанови КМУ №18 від 1999 року. Всі голови РДА мають утворити таку комісію.

РДА як частина вертикалі виконавчої влади підпорядкована Кабінету Міністрів України і обласній державній адміністрації, отже, Обласна державна адміністрація може доручити створити певну комісію в межах своєї компетенції.

Міністерства, КМУ, Офіс Президента можуть давати обов`язкові вказівки щодо створення певних органів

Разом з цим, чинне законодавство України не містить імперативного обов`язку голови РДА створювати спеціальну комісію, яка забезпечить реалізацію державної політики щодо дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб з інвалідністю, а тому ознак протиправної бездіяльності голови РДА судом не встановлено.

Окремо суд зазначає, що ЗУ «Про місцеві державні адміністрації» розмежовує повноваження місцевої державної адміністрації, як органу виконавчої влади, і голови РДА, як її керівника, що означає неможливість перебирання на себе повноважень один одного. В іншому випадку, прийняття рішень поза межами повноважень, однозначно буде свідчити про їх протиправність.

Водночас, прийняття судом рішення щодо зобов`язання Роздільнянської РДА створити комісію призведе до перебирання судом функцій органу виконавчої влади та втручання в його дискреційні повноваження, що є недопустимим та суперечить принципу розподілу влади.

Щодо визнання протиправною бездіяльності Роздільнянської районної державної адміністрації, яка полягає у ненаданні належної відповіді на заяву від 26.02.2025 року, суд зазначає наступне.

Згідно статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 №393/96-ВР (далі по тексту - Закон №393/96-ВР) громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно зі статтею 3 Закону №393/96-ВР під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

Вимоги до звернення встановлені статтею 5 Закону №393/96-ВР та відповідачами не ставиться під сумнів відповідність заяв позивача передбаченим Законом №393/96-ВР вимогам.

Звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду (частина 1 статті 7 Закону №393/96-ВР). Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями (частина 3 цієї статті).

Отже, звернення громадян повинен розглядати той орган, до компетенції якого належить вирішення порушених у цих зверненнях питань.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12 вересня 2019 року у справі №9901/268/19.

Крім того, Закон України «Про звернення громадян» закріпив, що контроль за дотриманням законодавства про звернення громадян покладається на органи державної влади й органи місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 14 Закону №393/96-ВР, органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, посадові особи зобов`язані розглянути пропозиції (зауваження) та повідомити громадянина про результати розгляду.

Органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань) (стаття 15 Закону №393/96-ВР).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Відповідно до статті 19 Закону №393/96-ВР органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані: - об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; - у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; - на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; - скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; - забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; - письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; - вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина; - у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; - не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; - особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

Як встановлено судом, 26.02.2025 ОСОБА_1 звернувся із заявою до Роздільнянської районної державної адміністрації, в якій просив надати відповіді на питання:

1) Надати відповідь, який орган (або яка посадова особа) повинна здійснювати контроль за додержанням присяги державного службовця?

2) Куди треба звертатися (до якого органу) у разі порушення державним службовцем своєї присяги, яку він давав вперше вступаючи на посаду державного службовця?

3) В Конституції України та в Законах України вказано, що державна адміністрація здійснює контроль на додержанням Конституції України, Законах України та інших нормативно-правових актах, то надайте відповідь, яка посадова особа (або який відділ (установа, організація), яка (який) є в юрисдикції(підпорядковується) Роздільнянської районної державної адміністрації та здійснює контроль за додержанням відповідних Законів України, які регулюють питання надання пільг особам з інвалідністю ІІ групи (і не тільки) відпуск лікарських засобів за рецептами лікарів, відповідно до Постанови КМУ №1303?

4) Відповідно до ст. 42 ЗУ «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» вказано, що особи, винні у порушенні вимог цього Закону, несуть установлену законом матеріальну, дисциплінарну, адміністративну чи кримінальну відповідальність. Питання полягає в тому, що яка посадова особа (або організація/відділ/структурний підрозділ) була притягнена до відповідальності (матеріальної, дисциплінарної, адміністративної, кримінальної) за порушення норм ЗУ «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» у відповідності до ст. 42 вищезгаданого Закону? (надати інформацію в такому вигляді: Прізвище, ім`я, по-батькові, дата притягнення особи до відповідальності та вказати вид відповідальності і яка саме була відповідальність).

5) Хто має виконувати вищевказані закони України, зокрема ЗУ «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» та Постанову Кабінету Міністрів України №1303 від 17.08.1998?

6) Яким чином вони (закони, постанови) повинні виконуватися, зокрема ЗУ «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» та Постанову Кабінету Міністрів України №1303 від 17.08.1998?

7) Чи виконуються вони взагалі (закони, постанови), зокрема ЗУ «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» та Постанову Кабінету Міністрів України №1303 від 17.08.1998?

8) Хто відповідальний за невиконання Законів, Постанов, зокрема ЗУ «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» та Постанову Кабінету Міністрів України №1303 від 17.08.1998?

Листом від 14.03.2025 за №75/1/01//01-27 Роздільнянська районна державна адміністрація надала відповідь, в якій роз`яснила порядок роботи місцевих державних адміністрацій та зазначила, що центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері захисту прав осіб з інвалідністю, є Міністерство соціальної політики.

У листі також зазначено, що якщо у заявника є факти невиконання або неналежного виконання будь-яким державним службовцем своїх посадових обов`язків, він може звернутись зі скаргою до безпосереднього керівника або голови місцевої державної адміністрації.

Як вбачається з відповіді від 14.03.2025 за №75/1/01//01-27 Роздільнянська районна державна адміністрація не надала повної та вичерпної інформації по питанням, які поставлені позивачем, зокрема, не зазначено який орган (або яка посадова особа) повинна здійснювати контроль за додержанням присяги державного службовця; куди треба звертатися (до якого органу) у разі порушення державним службовцем своєї присяги; яка посадова особа (або який відділ (установа, організація), яка (який) є в юрисдикції (підпорядковується) Роздільнянської районної державної адміністрації та здійснює контроль за додержанням відповідних Законів України, які регулюють питання надання пільг особам з інвалідністю ІІ групи (і не тільки) відпуск лікарських засобів за рецептами лікарів, відповідно до Постанови КМУ №1303.

Отже, відповідь на заяву позивача є неповною, що дає підстави суду для зобов`язання Роздільнянської районної державної адміністрації надати повну відповідь на заяву позивача від 26.02.2025 року та про задоволення позову в цій частині.

Щодо зобов`язання Роздільнянської РДА створити дисциплінарну комісію для притягнення винних осіб у неналежному виконанні свої посадових обов`язків щодо дотримання належного контроля за виконанням державної політики щодо дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб з інвалідністю.

Звернення до адміністративного суду за захистом «порушеного права» у сфері публічно-правових відносин передбачає спочатку реальне його [«права»] існування (тобто яке випливає з нормативно-правового регулювання; яке можна довести), відтак - реальне його [права] порушення з боку суб`єкта владних повноважень; таким, що спричиняє настання юридичних наслідків безпосередньо для особи, яка звертається до суду. А також те, що звернення особи (громадянина) шляхом подання заяви до державного органу, яким у нашому випадку є РДА, не може позиціонуватися (використовуватися) як спосіб змусити державний орган діяти певним чином, як і не наділяє у такий спосіб (звернення у порядку, визначеному Законом №393/96-ВР) цю особу (заявника) «суб`єктністю» у правовідносинах (процесах), які апріорі цього не передбачають.

В цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки не містять конкретних (індивідуальних) фактів порушення посадовими особами відповідача прав позивача.

Щодо позовних вимог до КНП «Роздільнянська багатопрофільна лікарня» Роздільнянської міської ради та КНП «Роздільнянський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» Роздільнянської міської ради

У позовній заяві позивачем зазначено про дискримінацію його за ознакою інвалідності.

Відповідно до частини першої статті 24 Конституції України не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

За визначеннями, наведеними у пунктах 2, 3 частини першої статті 1 Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні», дискримінація - це ситуація, за якої особа та/або група осіб за їх ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, віку, інвалідності, етнічного та соціального походження, громадянства, сімейного та майнового стану, місця проживання, мовними або іншими ознаками, які були, є та можуть бути дійсними або припущеними (далі - певні ознаки), зазнає обмеження у визнанні, реалізації або користуванні правами і свободами в будь-якій формі, встановленій цим Законом, крім випадків, коли таке обмеження має правомірну, об`єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними. Непряма дискримінація - це ситуація, за якої внаслідок реалізації чи застосування формально нейтральних правових норм, критеріїв оцінки, правил, вимог чи практики для особи та/або групи осіб за їх певними ознаками виникають менш сприятливі умови або становище порівняно з іншими особами та/або групами осіб, крім випадків, коли їх реалізація чи застосування має правомірну, об`єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними.

Твердження позивача про його дискримінацію грунтуються на тому, що він неодноразово звертався до керівництва Відповідача-2 та Відповідача-3 з питанням щодо позачергового обслуговування осіб з інвалідністю 2 групи, але Відповідачі відповідали, що всі Закони України продовжують діяти, зокрема ст. 38 ЗУ «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні», яка гарантує особам з інвалідністю 1 та 2 груп права позачергове обслуговування, на території Роздільнянської міської територіальної громади на підприємствах, установах та організаціях усіх форм власності та підпорядкування, які надають будь-які послуги населення інформація про право на позачергове обслуговування розміщена на видних місцях.

У відповіді від 13.02.2024 року Відповідач-3 вказує, що «право на позачергове обслуговування отримують учасники бойових дій, військовослужбовці, особи з інвалідністю внаслідок війни на яких поширюються дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального статусу, учасники АТО, особи які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи і віднесені до 1 категорії» (відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»), ветерани військової служби, органів внутрішніх справ, державно-кримінально- виконавчої служби, ветерани державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації. Відповідно до закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний статус, а також заслужені донори.»

«В теперішній час державний пріоритет звернення до лікаря позачергове та на позачергове проходження обстеження мають право військовослужбовці, учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники АТО.»

З вищевказаною відповіді Відгіовідача-3 можна зробити висновок, що наразі є «пріоритет на позачергове проходження обстеження», відповідно до якого особи з інвалідністю, будь-яких груп, не входять, що само собою свідчить про порушення прав Позивача, як особи з інвалідністю 2 групи і взагалі право на позачергове обслуговування мають не всі військовослужбовці, а тільки учасники бойових дій і які мають інвалідність внаслідок війни.

Таке твердження суд вважає помилковим.

У рішенні від 07.11.2013 у справі «Пічкур проти України» Європейський суд з прав людини констатував, що дискримінація означає поводження з особами в різний спосіб, без об`єктивного та розумного обґрунтування, у відносно схожих ситуаціях. Відмінність у ставленні є дискримінаційною, якщо вона не має об`єктивного та розумного обґрунтування, іншими словами, якщо вона не переслідує легітимну мету або якщо немає розумного співвідношення між застосованими засобами та переслідуваною ціллю.

Подібний підхід в оцінці правових обмежень застосовує й Конституційний Суд України, висновуючи, що мета встановлення певних відмінностей (вимог) у правовому статусі повинна бути істотною, а самі відмінності (вимоги), що переслідують таку мету, мають відповідати конституційним положенням, бути об`єктивно виправданими, обґрунтованими та справедливими. У протилежному випадку встановлення обмежень означало б дискримінацію (абзац сьомий пункту 4.1 Рішення Конституційного Суду України від 07.07.2004 №14-рп/2004).

Такий висновок Велика Палата Верховного Суду зробила в низці своїх постанов, зокрема, в постанові від 15.06.2023 у справі №800/582/16 (800/515/15).

Довід ОСОБА_1 , що зазначення відповідачами про перелік осіб, які мають право на позачергове обслуговування не є дискримінаційним відносно конкретно позивача. ОСОБА_1 , як особа з інвалідністю, має таке ж право на позачергове обслуговування, як і інші пільгові категорії, що не заперечується і ним самим і не заперечується відповідачами.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 29 травня 2018 року у справі №800/191/17 (провадження №11-283заі18) зауважила, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини, з метою з`ясування обставин існування дискримінації у конкретній ситуації застосовується триступеневий (трискладовий) тест: по-перше, виявлення двох категорій осіб, які є порівнюваними та відмінними, оскільки відповідно до Конвенції, дискримінація передбачає належність людини до певної групи; по-друге, встановлення, чи дійсно члени цих двох груп оцінюються по-різному; і, по-третє, якщо так, то чи для цього є об`єктивні, обґрунтовані підстави.

У своїй заяві позивач не зазначив і не обґрунтував наявності в нього певної ознаки, яка б могла вплинути на різне поводження. У такому разі має місце припущення позивача про обмеження його прав, яке не можна пов`язувати з дискримінацією.

Щодо розгляду заяв від 20.02.2025 та від 21.02.2025, адресованих позивачем КНП «Роздільнянська багатопрофільна лікарня» та КНП «Роздільнянський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» відповідно, суд зазначає наступне.

20.02.2025 ОСОБА_1 звернувся із заявою до КНП «Роздільнянська багатопрофільна лікарня» Роздільнянської міської ради щодо створення спеціальної комісії, яка забезпечить реалізацію державної політики щодо дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб з інвалідністю та створення дисциплінарної комісії для притягнення винних осіб у неналежному виконанні своїх посадових обов`язків щодо дотримання належного контроля за виконанням державної політики щодо дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб з інвалідністю.

14.03.2025 КНП «Роздільнянська багатопрофільна лікарня» Роздільнянської міської ради надала відповідь №105, в якій викладено алгоритм отримання ліків безоплатно та з оплатою 50% їх вартості, встановлений постановами Кабінету Міністрів України.

21.02.2025 ОСОБА_1 звернувся із заявою до КНП «Роздільнянський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» Роздільнянської міської ради щодо створення спеціальної комісії, яка забезпечить реалізацію державної політики щодо дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб з інвалідністю та створення дисциплінарної комісії для притягнення винних осіб у неналежному виконанні своїх посадових обов`язків щодо дотримання належного контроля за виконанням державної політики щодо дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб з інвалідністю.

13.03.2025 КНП «Роздільнянський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» Роздільнянської міської ради надало відповідь №2, в якій викладено алгоритм отримання ліків за постановою КМУ №1303 та Урядовою програмою «Доступні ліки». Також надано роз`яснення щодо отримання лікарського засобу «варфарин» та неможливості відпуску ліків соритмік, раміприл, тівортін з оплатою 50% їх вартості.

Як вбачається з тексту заяв від 20.02.2025 та від 21.02.2025, вони є ідентичними. В обох заявах позивач просив створити спеціальну комісію, яка забезпечить реалізацію державної політики щодо дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб з інвалідністю та створити дисциплінарну комісію для притягнення винних осіб у неналежному виконанні своїх посадових обов`язків щодо дотримання належного контроля за виконанням державної політики щодо дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб з інвалідністю.

Разом з цим, як вбачається з листів КНП «Роздільнянська багатопрофільна лікарня» та КНП «Роздільнянський міський центр первинної медико-санітарної допомоги», які за своїм змістом також є аналогічними, відповідачі надали ОСОБА_1 інформацію щодо Урядової програми «Доступні ліки», права позивача на отримання лікарських засобів відповідно до Постанови КМУ №1303 «Про впорядкування безоплатного та пільгового відпуску лікарських засобів за рецептами лікарів у разі амбулаторного лікування окремих груп населення та за певними категоріями захворювань».

Натомість, відповіді щодо наявності у КНП «Роздільнянська багатопрофільна лікарня» та КНП «Роздільнянський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» повноважень на створення спеціальної комісії, яка забезпечить реалізацію державної політики щодо дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб з інвалідністю відповідачами не надано.

Як і не надано відповіді на питання щодо наявності/відсутності підстав для створення дисциплінарної комісії для притягнення винних осіб у неналежному виконанні своїх посадових обов`язків щодо дотримання належного контроля за виконанням державної політики щодо дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб з інвалідністю.

Вказані питання потребують відповіді у встановленому законом порядку, а отже суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в цій частині.

Щодо моральної шкоди

Статтею 56 Конституції України кожному гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

На підставі вказаної норми права, відшкодуванню за рахунок держави підлягає шкода у випадку встановлення факту заподіяння такої шкоди незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади.

Частиною 3 ст. 19 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що держава відповідно до закону відшкодовує шкоду, завдану фізичній або юридичній особі рішеннями, дією чи бездіяльністю органу або підрозділу поліції, поліцейським під час здійснення ними своїх повноважень.

У правовому висновку Верховного Суду України від 22.06.2017 у справі №6-501цс17 вказано, що шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється ч. 1 ст. 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

За відсутності підстав для застосування ч. 1 ст. 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (ст. ст. 1173, 1174 цього Кодексу).

Як роз`яснено у п.п.3, 5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

При вирішенні вимог про відшкодування моральної шкоди, суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння моральних страждань, або втрат немайнового характеру, за яких обставин вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить.

У відповідності до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи, що позивач не довів належними та допустимими доказами факт заподіяння моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діями відповідача та вини відповідача в заподіянні моральної шкоди, не зазначив з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди та відмову у їх задоволенні.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999 року у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007 року у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011 року у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010 року у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994 року у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003 року у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008 року у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії") і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.

Керуючись ст.ст.2-9, 242, 246, 250, 251, 255, 262, 293-297 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Роздільнянської районної державної адміністрації, Комунального некомерційного підприємства «Роздільнянська багатопрофільна лікарня» Роздільнянської міської ради, Комунального некомерційного підприємства «Роздільнянський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» Роздільнянської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Роздільнянської районної державної адміністрації, яка полягає у наданні неповної відповіді на заяву від 26.02.2025 року.

Зобов`язати Роздільнянську районну державну адміністрацію надати повну відповідь на заяву від 26.02.2025 року.

Визнати протиправною бездіяльність Комунального некомерційного підприємства «Роздільнянська багатопрофільна лікарня» Роздільнянської міської ради, яка полягає у наданні неповної відповіді на заяву від 20.02.2025 року.

Зобов`язати Комунальне некомерційне підприємство «Роздільнянська багатопрофільна лікарня» Роздільнянської міської ради надати повну відповідь на заяву від 20.02.2025 року.

Визнати протиправною бездіяльність Комунального некомерційного підприємства «Роздільнянський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» Роздільнянської міської ради, яка полягає у наданні неповної відповіді на заяву від 21.02.2025 року.

Зобов`язати Комунальне некомерційне підприємство «Роздільнянський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» Роздільнянської міської ради надати повну відповідь на заяву від 21.02.2025 року.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили згідно ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Роздільнянська районна державна адміністрація (адреса: 67400, Одеська область, м. Роздільна, вул. Незалежності, буд. 9, )

Комунальне некомерційне підприємство «Роздільнянська багатопрофільна лікарня» Роздільнянської міської ради (адреса: 67400, Одеська область, м. Роздільна, вул. Європейська, буд. 1, )

Комунальне некомерційне підприємство «Роздільнянський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» Роздільнянської міської ради (адреса: 67400, Одеська область, м. Роздільна, вул. Привокзальна, буд. 17, )

Головуючий суддя Нінель ПОТОЦЬКА