Справа № 320/29364/23
Суддя: Головенко О.Д.
Дата ухвалення: 2025-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2025 року м. Київ № 320/29364/23

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Головенка О.Д., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (в порядку письмового провадження) адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Експресс-Транс" до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Експресс-Транс" з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову Державної служби України з безпеки на транспорті (Відділ державного нагляду (контролю) у місті Києві) про застосування адміністративно-господарського штрафу від 28.02.2023.

В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що оскаржувана постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу є протиправною та підлягає скасуванню, позаяк, позивач вважає, що до нього протиправно застосовано абз. 6 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 № 2344-III (далі - Закон № 2344-III), адже водій ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом НОМЕР_1 з причепом д/н НОМЕР_2 , який належить позивачу через власну халатність здійснив порушення, а саме він рухався один день використовуючи невідому картку для цифрового тахографу яка йому не належить, та під час

перевірки про це стало відомо. Позивач зазначає, що водій мав при собі власну картку для цифрового тахографу, яка йому належить та з використанням якої водій рухався на протязі всього міжнародного відрядження та надавав для перевірки з метою зчитування та роздруківки графіків роботи та відпочинку водія, але, співробітники відповідача відмовились від ознайомлення та невірно кваліфікували дане правопорушення. Роздруківка яка надається в матеріалах справи з власної картки для цифрового тахографу на ім`я ОСОБА_1 свідчить про те, що починаючи з 04.01.2023 жодних порушень водієм не було, та на протязі усього відрядження водій використовував свою власну картку для цифрового тахографу, що підтверджує те, що вона була в нього в наявності.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 30.08.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (в порядку письмового провадження).

До суду від Державної служби України з безпеки на транспорті надійшов відзив на позовну заяву, в якому, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, представник відповідача зазначив, що оскаржувана постанова є законною, позаяк, під час здійснення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом встановлено порушення, відповідальність за яке передбачена абз. 6 ч. 1 ст. 60 Закону № 2344-ІІІ. При цьому, відсутність роздруківки на паперовому носії інформації про роботу та відпочинок водія ОСОБА_1 позивачем не заперечується. За умови відсутності особистої картки водія у слоті тахографа роздруківка з цифрового тахографу не може бути взята до уваги, адже належна фіксація роботи та відпочинку водія можлива лище за умови наявності карти водія у слоті цифрового тахографу. Крім того, зі змісту роздруківки, яка була надана водієм ОСОБА_1 вбачається, що в слоті тахографа перебувала особиста картка Пріми С.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 25.01.2023 інспекторами Відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області, відповідно до направлення від 20.01.2023 № 002374 на рейдову перевірку, на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів в місцях навантаження і розвантаження, проводилась рейдова перевірка транспортних засобів перевізників, що здійснюють внутрішні та міжнародні перевезення пасажирів та вантажів.

Державною службою України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у місті Києві, в особі начальника Віктора Кривобока 28.02.2023 прийнято постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № б/н до Товариства з обмеженою відповідальністю «Експресс- Транс» у розмірі 34 000,00 грн.

Адміністративно-господарський штраф застосовано за порушення передбачене абз. 6

ч. 1 ст. 60 Закону № 2344-III, що виявилось у вигляді відсутності щоденного реєстраційного листка режиму праці та відпочинку водія транспортного засобу.

Оскаржувана постанова прийнята на підставі акту № 351632 від 25.01.2023, що складений на 347 км + 527 м. А/ДМ - 30 Стрий - Умань - Дніпро у Вінницькій області, щодо транспортного засобу д.н.з. НОМЕР_1 та причепу НОМЕР_2 , який належить позивачеві та за кермом якого перебував працівник позивача ОСОБА_1 .

Проте, позивач звертає увагу на те, що водій ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом марки Mercedes-Benz, д/н НОМЕР_1 з причепом д/н НОМЕР_2 , який належить позивачу через власну халатність здійснив порушення, а саме, він рухався один день використовуючи невідому картку для цифрового тахографу яка йому не належить, та лише під час перевірки про це стало відомо, що виключає можливість притягнення позивача до відповідальності.

Позивач вважає вказану постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу протиправною та такою, що підлягає скасуванню, що і зумовило на звернення до суду з даним позовом.

При вирішенні спору, суд виходить з наступного.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту, визначає Закон № 2344-III.

Статтею 1 Закону № 2344-III встановлено, що автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Згідно з ч. 10 ст. 6 Закону № 2344-III, на території України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, у сфері міжнародних автомобільних перевезень здійснює: габаритно-ваговий контроль транспортних засобів у зонах габаритно-вагового контролю.

Відповідно до положень ч. 12 ст. 6 Закону № 2344-III, державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Змістом ч. 1 ст. 48 Закону № 2344-III, встановлено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Згідно із ч. 2 ст. 48 Закону № 2344-III, документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

При здійсненні міжнародних перевезень вантажів, водій, перевізник мають дотримуватись ст. 53 Закон № 2344-ІІІ, яка встановлює вимоги по організації міжнародних перевезень пасажирів і вантажів.

При виконанні міжнародних перевезень вантажів резиденти України повинні мати: дозволи іноземних країн, по території яких буде здійснюватися перевезення; дозвіл щодо узгодження умов та режимів перевезення в разі перевищення вагових або габаритних обмежень чи документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових (габаритних) обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу; сертифікат відповідності транспортного засобу щодо безпеки руху та екологічної безпеки вимогам країн, територією яких буде здійснюватися перевезення, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України; документи на вантаж.

У транспортних засобах, що здійснюють міжнародні перевезення пасажирів та/або вантажів, установлюються і використовуються контрольні пристрої - тахографи.

Водії транспортних засобів, що належать резидентам або нерезидентам України, зобов`язані допускати до перевірки тахографів посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, надавати їм реєстраційні листки режиму праці та відпочинку водіїв - тахокарти, а також, у разі якщо у транспортному засобі використовуються цифрові тахографи, роздруковувати на паперовому носії інформацію про роботу та відпочинок водіїв.

Відтак, положеннями спеціального закону покладено на перевізника обов`язок з забезпечення, а водія пред`явлення для перевірки відповідних документів та додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт при здійсненні міжнародних перевезень (зокрема встановлено обов`язок водіїв роздруковувати на паперовому носії інформацію про роботу та відпочинок водіїв).

Судом досліджено, що 25.01.2023 інспекторами Відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області, відповідно до направлення від 20.01.2023 № 002374 на рейдову перевірку, на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів в місцях навантаження і розвантаження, проводилась рейдова перевірка транспортних засобів перевізників, що здійснюють внутрішні та міжнародні перевезення пасажирів та вантажів.

Відповідно до пунктів 3, 4 Порядку № 422, було зупинено транспортний засіб марки Mercedes-Benz, державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є позивач.

Відсутність усіх необхідних документів, визначених положеннями Закону № 2344-ІІІ, на момент проведення рейдової перевірки, знайшли своє відображення в акті від 25.01.2023 № 351632.

Слід наголосити на тому, що формування та збір документів для перевезення завершується на початку руху та всі документи щодо перевезення мають бути наявні у водія під час перевірки, тобто саме на місці зупинки (події) мають бути надані первинні документи, інщі документи на підставі яких здійснюється перевезення.

Відсутність роздруківки на паперовому носії інформації про роботу та відпочинок водія ОСОБА_1 позивачем не заперечується.

Важливим є те, що за умови відсутності особистої картки водія у слоті тахографа роздруківка з цифрового тахографу не може бути взята до уваги, адже належна фіксація роботи та відпочинку водія можлива лише за умови наявності карти водія у слоті цифрового тахографу, при цьому, що зі змісту роздруківки, яка була надана водієм ОСОБА_1 чітко вбачається, що в слоті тахографа перебувала особиста картка ОСОБА_2 , який не був водієм транспортного засобу під час перевірки.

Суд критично оцінює трердження сторони позивача про те, що ОСОБА_1 використовувалась під час відрядження особиста картка водія та без порушень, позаяк це не відповідає дійсності, адже зі змісту наданої роздруківки з картки водія вбачається, що саме 25.01.2023 картка водія ОСОБА_1 не використовувалась, відповідно такі твердження не можуть взяті до уваги.

Згідно абз. 6 ч. 1 ст. 60 Закону № 2344-III за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевезення пасажирів та вантажів за виконання резидентами та/або нерезидентами України міжнародних перевезень пасажирів чи вантажів без документів, визначених ст. 53 цього Закону, - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як згадувалось вище, що з акту вбачається, що в ході проведення перевірки встановлено відсутність у водія під час здійснення перевезень роздруківки з цифрового тахографа про роботу та відпочинок водія.

Доводи позивача зводяться до того, що у спірному рішенні неправильно кваліфіковані дії та безпідставно застосовано відповідальність за інше порушення, адже обставини, викладені у постанові, підлягають кваліфікації за абз. 11 ч. 1 ст. 60 Закону № 2344-III, а не за абз. 6 ч. 1 ст. 60 цього ж Закону.

У транспортних засобах, що здійснюють міжнародні перевезення пасажирів та/або вантажів, установлюються і використовуються контрольні пристрої тахографи (ч. 7 ст. 53 Закону № 2344-ІІІ).

Згідно з ч. 8 ст. 53 Закону № 2344-ІІІ водії транспортних засобів, що належать резидентам або нерезидентам України, зобов`язані допускати до перевірки тахографів посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, надавати їм реєстраційні листки режиму праці та відпочинку водіїв - тахокарти, а також, у разі якщо у транспортному засобі використовуються цифрові тахографи, роздруковувати на паперовому носії інформацію про роботу та відпочинок водіїв.

Таким чином, автомобільні перевізники мають обов`язок забезпечити, а водії пред`явити особам, які здійснюють контроль за дотриманням законодавства про автомобільний транспорт, документи, на підставі яких здійснюються міжнародні перевезення. Крім того, на водіїв покладається обов`язок допускати до перевірки тахографів посадових осіб Укртрансбезпеки, надавати їм тахокарти, а також у разі, якщо у транспортному засобі використовуються цифрові тахографи, роздрукувати інформацію про роботу та відпочинок водіїв.

Суд звертає увагу на те, що щоденні реєстраційні листки режимів праці та відпочинку водія - це тахокарти, які використовуються в аналоговому тахографі. У свою чергу, для цифрових тахографів не використовуються щоденні реєстраційні листки режимів праці та відпочинку водія, для цього приладу необхідно використовувати карту водія, роздруківку на паперовому носії інформації про роботу та відпочинок водія.

Згідно обставин справи, на автомобілі позивача облаштовано цифровий тахометр, однак встановлено відсутність у водія під час здійснення перевезень роздруківки з цифрового тахографа про роботу та відпочинок водія.

Відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт установлена приписами ст. 60 Закону № 2344-III.

Зокрема, за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: виконання резидентами та/або нерезидентами України міжнародних перевезень пасажирів чи вантажів без документів, визначених ст. 53 цього Закону, - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (абз. 6 ч. 1 ст. 60 Закону № 2344-III); управління транспортними засобами при здійсненні міжнародних автомобільних перевезень без контрольних пристроїв (тахографів) реєстрації режимів праці чи відпочинку водіїв транспортних засобів чи вимкненими такими контрольними пристроями (тахографами) або без щоденних реєстраційних листків режимів праці та відпочинку - штраф у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (абз. 11 ч. 1 ст. 60 Закону № 2344-III).

Зазначеними нормами передбачена кваліфікацію різних за своїм складом порушень за відсутність документів, передбачених ст. 53 вказаного Закону, та порушення вимог використання тахографа, які полягають у виконанні міжнародного автомобільного перевезення без контрольного пристрою (тахографу) або з вимкненим тахографом; відсутності щоденних реєстраційних листків режимів праці та відпочинку водія.

Оскільки щоденні реєстраційні листки режимів праці та відпочинку водія не можна ототожнювати з роздруківками на паперовому носії інформації про роботу та відпочинок водія, тому, на переконання суду, норми абз. 11 ч. 1 ст. 60 Закону № 2344-III на спірні правовідносини не поширюються.

У свою чергу, правильною кваліфікацією відсутності роздруківки на паперовому носії інформації про роботу та відпочинок водія, є саме приписи абз. 6 ч. 1 ст. 60 вказаного Закону.

За умови відсутності особистої картки водія у слоті тахографа, роздруківка з цифрового тахографу не може бути взята до уваги, адже належна фіксація роботи та відпочинку водія можлива лише за умови наявності карти водія у слоті цифрового тахографу, що і мало місце при здійсненні міжнародних вантажних перевезень 25.01.2023.

Відтак, суд вважає, що до позивача було правомірно на підставі абз. 6 ч. 1 ст. 60 Закону України № 2344-ІІІ застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 34000,00 грн.

Слід звернути увагу на те, що 13.02.2023 повідомленням від 09.02.2023 № 8412/29/24-23, яке було направлено перевізнику рекомендованим листом із штрих-кодовим ідентифікатором № 010, було викликано його для розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт на 28.02.2023.

Відповідачем здійснено відправлення 13.02.2023, дата розгляду справи 28.02.2023, отже, за умови дотримання оператором поштового зв`язку встановлених нормативів, позивач

міг своєчасно отримати вказане відправлення, а несвоєчасність його отримання позивачем не залежала від волевиявлення відповідача. Крім того, відповідач не може відповідати за обставини вручення та фактичного отримання поштової кореспонденції, які від нього не залежать, та обов`язок якого обмежується додержанням відповідного строку направлення повідомлення та виду послуг відправлення.

Таким чином, доводи позивача не підтверджують порушення Укртрансбезпекою законодавства про автомобільний транспорт, а постанова від 28.02.2023 про застосування адміністративно-господарського штрафу, є правомірною та такою, що відповідає вимогам законодавства України. Доводи позовної заяви ґрунтуються на припущеннях, не доведених належними та достатніми доказами, для їх врахування судом.

Відповідно до норм ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України, передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наслідком розгляду даного спору, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки доводи позовної заяви не знайшли свого підтвердження під час розгляду спору та ґрунтуються на помилковому тлумаченні норм законодавства.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. 77, 90, 241-247, 255, 293, 295-297 КАС України, суд,

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Експресс-Транс" до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправним та скасування рішення відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головенко О.Д.