Справа № 240/2672/25
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2025-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2025 року м. Житомир справа № 240/2672/25

категорія 113070200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Нагірняк М.Ф., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, в особі Відділу державного нагляду (контролю) в Житомирській області про визнання протиправною та скасування постанови,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, в особі Відділу державного нагляду (контролю) в Житомирській області про визнання протиправними та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №089163 від 21.01.2025 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржувана постанова була винесена виключно за результатами помилкового висновку про допущення Позивачем порушень вимог ст.48 Закону України "Про автомобільний транспорт" на підставі акту, складеного за відсутності водія, а оскаржувана постанова Позивачу була направлена поштою.

На думку Позивача, Відповідач не врахував, що вантажний автомобіль дійсно був не обладнаний тахографом, але водій мав індивідуальну контрольну книжку.

Ухвалою суду від 04.02.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі і її призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Представник Відповідача, Державної служби України з безпеки на транспорті, подав відзив на позов, в якому проти позовних вимог заперечується і зазначається, що 19.12.2024 року в ході проведення рейдової перевірки було встановлено здійснення внутрішніх перевезень вантажу транспортним засобом КАМАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1 з причепом ГКБ 8350, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який не був обладнаний контрольним пристроєм - тахографом. На момент перевірки у водія ОСОБА_2 також був відсутній протокол перевірки технічного стану автомобіля та причепу. Представник Відповідача зазначила, що станом на 12.02.2025 року на сайті Головного сервісного центр МВС України відсутня інформація про чинний протокол перевірки технічного стану вказаних автомобіля та причепу.

Крім цього, як зазначено у відзиві на позов, у водія ОСОБА_2 була відсутня також індивідуальна контрольна книжка водія, що підтверджується матеріалами відеофіксації перевірки. Така відсутність документів, передбачених ст.48 Закону України "Про автомобільний транспорт" та Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 року №340 правомірно стало підставою для винесення оскаржуваної постанови відносно Позивача як автомобільного перевізника.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню за таких підстав.

Судом встановлено, що уповноваженими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Житомирській області 19.12.2024 року в місті Овручі Житомирської області на перехресті автомобільних доріг Р-02 та Т-0619 в ході рейдової перевірки було проведено перевірку транспортного засобу (вантажний автомобіль КАМАЗ, реєстраційний державний номер НОМЕР_1 , з причепом ГКБ 8350, реєстраційний номер НОМЕР_2 ) який належить на праві власності Позивачу та використовується для перевезень вантажу. За результатами такої перевірки був складений відповідний акт.

Як зазначено в даному акті перевірки від 19.12.2024 року №070007, дослідженому судом, при здійсненні внутрішніх перевезень (водій ОСОБА_2 ) були відсутні документи, передбачені ст.48 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме: протокол перевірки технічного стану автомобіля та причепу, індивідуальна контрольна книжка водія або копія графіку змінності водіїв, а транспортний засіб не був обладнаний тахографом.

За результатами розгляду акту перевірки від 19.12.2024 року №070007 та доданих до нього матеріалів Відповідачем в особі начальника Відділу державного нагляду (контролю) у Житомирській області Державної служби України з безпеки на транспорті була винесена оскаржувана постанова №089163 від 21.01.2025 року про застосування до Позивача адміністративно-господарського штрафу в сумі 17000,00 грн.

Як зазначено в постанові №089163 від 21.01.2025 року та відповідно до доводів представника Відповідача, наведених у відзиві, підставою для застосування до Позивача адміністративно-господарського штрафу в сумі 17000,00 грн. стало порушення вимог ст.48 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме відсутність всіх передбачених документів, на підставі яких виконуються вантажні перевезення (протокол перевірки технічного стану автомобіля та причепу, індивідуальна контрольна книжка водія або копія графіку змінності водіїв, а транспортний засіб не був обладнаний тахографом).

Безспірно, за приписами ст.48 Закону України "Про автомобільний транспорт" від 5 квітня 2001 року №2344-III (надалі - Закон №2344-III), автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Відповідно до абзацу третього частини першої статті 60 Закону №2344-III перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, є підставою для застосування до автомобільних перевізників адміністративно-господарського штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як зазначено в позові, уповноважені особи інспекції при проведенні перевірки та Відповідач при прийнятті оскаржуваної постанови не врахували, що у водія ОСОБА_2 була наявна індивідуальна контрольна книжка водія, а протокол про допущене порушення складено без участі водія.

Такі доводи Позивача не відповідають обставинам справи та не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства з огляду на таке.

По-перше, акт перевірки від 19.12.2024 року №070007, досліджений судом, складено за участі водія ОСОБА_2 , про що свідчить інформація, яка зазначена в даному акті, а саме інформація щодо посвідчення водія ОСОБА_2 , інформація про транспортний засіб (вантажний автомобіль КАМАЗ, реєстраційний державний номер НОМЕР_1 , з причепом ГКБ 8350, реєстраційний номер НОМЕР_2 ), інформація про власника автомобіля, інформація про товаро-транспортні накладні, на підставі яких здійснювалося вантажне перевезення).

Приписами пункту 22 Порядку проведення рейдових перевiрок (перевiрок на дорозi), затвердженого постановою Кабiнету Мiнiстрiв України вiд 8 листопада 2006 р. №1567 (надалі - Порядок №1567) прямо передбачено, що у разi вiдмови водiя вiд пiдписання акта рейдової перевiрки (перевiрки на дорозi) транспортного засобу посадова особа (особи), що провела перевiрку, вносить про це запис.

Відмова водія ОСОБА_2 від підпису на вказаному акті, що відображено в цьому акті, не може ототожнюватися із складанням акту без участі водія.

По-друге, відповідно до вимог абзацу третього частини першої статті 60 Закону N 2344-III спірна відповідальність у вигляді штрафу виникає за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону.

Безспірно, відповідно до вимог п.6.1 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 року №340 (надалі - Положення №340) вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

Приписи пункту 6.3 Положення №340 (в редакції на час спірних відносин) передбачали, що водій, що керує ТЗ, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія (додаток 3) або повинен мати копію графіка змінності водіїв.

Як свідчать матеріали перевірки, долучені Відповідачем до відзиву та досліджені судом, на момент проведення 19.12.2024 року перевірки у водія були відсутні: (протокол перевірки технічного стану автомобіля та причепу, індивідуальна контрольна книжка водія або копія графіку змінності водіїв).

Більш того, суд критично оцінює доводи представника Позивача щодо наявності у водія ОСОБА_2 індивідуальної контрольної книжки водія, копія якої долучена до позову.

Так, як свідчить запис на копії такої індивідуальної контрольної книжки водія, така книжка складається із 10 (десяти) аркушів, які пронумеровані і прошиті та скріплені печаткою Позивача. Разом з тим, долучена до позову копія такої книжки складається всього із двох аркушів, які не пронумеровані.

Одночасно суд враховує, що в силу вимог пункту 15 Порядок №1567 пiд час проведення рейдової перевiрки (перевiрки на дорозi) перевiряється, окрім іншого наявнiсть визначених статтями 39 i 48 Закону України "Про автомобiльний транспорт" документiв, на пiдставi яких здiйснюються перевезення автомобiльним транспортом та додержання вимог статей 53, 56, 57 i 59 цього ж Закону.

Суд погоджується із доводами представника Відповідача, що в розумінні вимог статті 48 №2344-III документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством.

В розумінні вимог ст. 2 Закону №2344-III законодавство про автомобільний транспорт складається із цього Закону, законів України "Про транспорт", "Про дорожній рух", чинних міжнародних договорів та інших нормативно-правових актів у сфері автомобільних перевезень.

Суд погоджується із доводами представника Відповідача, що в розумінні вимог статті 35 Закону України "Про дорожній рух" транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.

Як зазначено в пункті 3 Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 січня 2012 р. №137, вантажні автомобілі вантажопідйомністю більше 3,5 тонни, причепів до них незалежно від строку експлуатації підлягають щорічному проходженню обов`язкового технічного контролю.

Відповідно до вимог пункту 18 цього ж Порядку позитивні результати проведення обов`язкового технічного контролю транспортного підтверджується протоколом перевірки технічного стану транспортного засобу, паперова копія якого видається замовнику (водію).

Всупереч вказаним вимогам під час проведення рейдової перевірки водій ОСОБА_2 не надав паперової копії протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу (вантажний автомобіль КАМАЗ, реєстраційний державний номер НОМЕР_1 , з причепом ГКБ 8350, реєстраційний номер НОМЕР_2 ).

Більш того, представником Відповідача до відзиву на позов долучено витяг із сайту Головного сервісного центр МВС України, який засвідчує, що станом на 12.02.2025 року відсутня інформація про чинний протокол перевірки технічного стану вказаних автомобіля та причепу.

У позові на спростування вказаних доводів Відповідача не наведеного жодних обґрунтувань, а на підтвердження проходження обов`язкового технічного контролю в 2024 році транспортним засобом (вантажний автомобіль КАМАЗ, реєстраційний державний номер НОМЕР_1 , з причепом ГКБ 8350, реєстраційний номер НОМЕР_2 ), що належать Позивача не надано жодних належних доказів.

Зазначене свідчить, що Позивачем допущено порушення вимог статті 48 Закону № 2344-III, що є підставою для застосування до нього відповідальності, передбаченої абзацом третім частини першої статті 60 Закону №2344-III.

Одночасно суд враховує, що відповідно до вимог п.8 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 р. № 103, Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Згідно додатку до розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2021 р. №1579-р Відділ державного нагляду (контролю) у Житомирській області є територіальним органом Укртрансбезпеки, який утворено в результаті реорганізації Подільського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки.

Зазначене свідчить, що Відповідачем постанова про застосування до Позивача адміністративно-господарського штрафу №089163 від 21.01.2025 року винесена на підставі вимог чинного податкового законодавства, в межах наданих Відповідачу повноважень, із врахуванням всіх обставин справи, а тому підстави для її скасування відсутні.

Таким чином, позовні вимоги Позивача до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) в Житомирській області не відповідають обставинам справи та не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Підстави, передбачені ст.ст.139-143 КАС України для стягнення або відшкодування судових витрат по даній справі відсутні.

Керуючись статтями 2, 77, 90, 139-143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) в Житомирській області - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.Ф. Нагірняк

10.07.25