Справа № 380/4244/25
Суддя: Желік Олександра Мирославівна
Дата ухвалення: 2025-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2025 рокусправа № 380/4244/25

Львівський окружний адміністративний суд у складі судді Желік О.М. розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними та скасування рішень, -

в с т а н о в и в :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до Львівського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління ДПС у Львівській області з вимогами:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області № 22379/13-01-24-11 від 21.05.2024, яким донараховано фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 грошові зобов`язання за платежем Єдиний податок фізичних осіб (код платежу 18050400) в сумі 345915,00 грн, а також штрафні санкції на суму 34591,50 грн;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Львівській області № 3759/6/13-01-24-11 від 06.02.2025 про виключення фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з реєстру платника єдиного податку.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем за наслідками камеральної перевірки позивача встановлено перевищення обсягу доходу за 2023 рік, відповідно прийнято оскаржене податкове повідомлення-рішення і рішення про виключення позивача з реєстру платника єдиного податку. Вказав, що позивач не допустив перевищення обсягу доходу за 2023 рік. Ствердив, що згідно з пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО. Оскільки позивач не є платником ПДВ чи акцизного податку, не здійснює реалізацію пального або спирту, єдиними документами, які могли стати предметом перевірки, були подані податкові декларації (розрахунки). Вважає, що чинним законодавством не передбачено такого предмету камеральної перевірки, як перевірка дотримання розміру граничного розміру доходу платником єдиного податку, та не передбачено можливості здійснення під час камеральної перевірки будь-якого аналізу норм чинного законодавства на предмет повноти нарахування податків та зборів. Стверджує, що акт перевірки позивачу не був надісланий ні поштою, ні засобами електронного документообігу. Тому вважає, що він мав можливості і не зміг скористатися своїм законним правом щодо надання додаткових пояснень, обґрунтувань та заперечень, які б повністю (на його думку) спростували викладені в Акті перевірки обставини. Також зазначив, що в 2023 році позивач перебував платником єдиного податку на 2 групі 6 місяців, а також платником єдиного податку на 3 групі - 5 місяців. Позивач використовував особливості оподаткування, встановлені пунктом 9 підрозділу 8 Перехідних положень ПКУ лише упродовж менше 1 (одного) місяця. Вказав, що сума задекларованого доходу складає 5300000,00 грн, а отже з урахуванням пп. 9-1.4.3 п. 9 підр. 8 розд. XX «Перехідні положення» ПК України, граничний обсяг доходу позивача повинен складати не більше 5122130,00 грн (5587800,00 грн/12 міс.* 11 міс. перебування платником ЄП на 2 групі і 3 групі за ставкою 5%), а враховуючи перебування на З групі - і того більше. Повідомив, що дохід у розмірі 5300000,00 грн, який не перевищує максимальний розмір для платників 2 групи, позивачем отримано у період з 01.01.2023 по 30.06.2023, тобто ще до прийняття Закону України від 30 червня 2023 року № 32І9-ІХ. Вказана сума на час отримання доходу і до переходу на 3 групу зі сплатою податку в розмірі 2 відсотків доходу не перевищувала максимального розміру доходу, встановленого для платників 2 групи. Тобто, на час отримання позивачем доходу на другій групі єдиного податку, він не перевищив граничний обсяг доходу, визначений п. 291.4 ст. 291 ПК України, а набрання чинності Законом №3219-1Х, яке відбулось після отримання позивачем доходу, не може бути підставою для збільшення його податкового зобов`язання.

Ухвалою судді від 10.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та встановлено учасникам справи строк для подання заяв по суті справи.

Ухвалою суду від 31.03.2025 позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 08.04.2025 поновлено позивачу строк звернення до адміністративного суду з позовною вимогою щодо оскарження податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області № 22379/13-01-24-11 від 21.05.2024; продовжено розгляд адміністративної справи в частині позовних вимог щодо оскарження податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області № 22379/13-01-24-11 від 21.05.2024.

На адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому проти позову заперечив. В обґрунтування вказав, що відповідно до бази даних ІС «Податковий блок» ОСОБА_1 перебував на спрощеній системі оподаткування з 01.01.2023 по 31.12.2023 та застосовував такі групи та ставки: з 01.01.2023 по 09.07.2023 друга група за ставкою 20% від мінімальної заробітної плати; з 10.07.2023 по 31.07.2023 - третя група за ставкою 2%; з 01.08.2023 по 31.12.2023 третя група за ставкою 5%. ФОП ОСОБА_1 у декларації за 2023 рік не застосовано ставку єдиного податку, яка встановлена для платників єдиного податку першої - третьої групи (фізичні особи - підприємці) у розмірі 15 відсотків до суми перевищення обсягу відповідно до п. 293.4 ст.293 ПКУ, проте здійснено перехід на сплату інших податків і зборів, встановлених п. 293.8 ст. 293 ПКУ. При проведенні камеральної перевірки звітної річної податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця за 2023 рік, поданої 05.01.2024 реєстраційний номер , встановлено, що платником не задекларовано дохід від суми перевищення дозволеного обсягу доходу, дозволеного для другої групи спрощеної системи оподаткування, а відповідно порушено: п.п. 9 прим. 1.4.3 п.п. 9 прим. 1.4 п. 9 прим. 1 підрозд. 8 розд. XX «Перехідні положення» ПКУ від 02 грудня 2010 року № 2755- VI (далі - ПКУ); п. 293.4 ст. 293 ПКУ. Повідомив, що відповідно до п.п. 9 прим. 1.4.1 п.п. 9 прим. 1.4 п. 9 прим. 1 підрозд. 8 розд. ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (далі ПКУ) платники податків, які станом на 31 липня 2023 року використовували особливості оподаткування, встановлені п. 9 підрозд. 8 розд. ХХ «Перехідні положення» ПКУ, та не відмовилися від їх використання самостійно, і до переходу на такі особливості були платниками єдиного податку, з 01 серпня 2023 року автоматично вважаються платниками єдиного податку тієї групи єдиного податку, на якій вони перебували до моменту переходу на застосування особливостей третьої групи, встановлених п. 9 підрозд. 8 розд. ХХ «Перехідні положення» ПКУ. Підпунктом 9 прим. 1.4.3 п.п. 9 прим. 1.4 п. 9 прим. 1 підрозд. 8 розд. ХХ «Перехідні положення» ПКУ визначено, що у 2023 звітному році обсяг доходу для відповідної групи платників єдиного податку, встановлений п. 291.4 ст. 291 ПКУ, визначається пропорційно до кількості календарних місяців поточного календарного року, протягом яких платник єдиного податку не застосовував особливості оподаткування, встановлені п. 9 підрозд. 8 розд. ХХ «Перехідні положення» ПКУ. Вказав, що у податковій декларації платника єдиного податку фізичної особи підприємця за 2023 рік ФОП ОСОБА_1 загальна сума доходу для другої групи становить 5100000,00 грн. Вважає, що з урахуванням п.п. 9 прим. 1.4.3 п.п. 9 прим. 1.4 п. 9 прим. 1 підрозд. 8 розд. ХХ «Перехідні положення» ПКУ, у 2023 році граничний обсяг доходу для відповідної групи платників єдиного податку визначається пропорційно до кількості календарних місяців поточного календарного року, протягом яких платник єдиного податку не застосовував спрощену систему з особливостями оподаткування. Відповідач зазначив, що в ході проведення камеральної перевірки показників податкової декларації платника єдиного податку, з урахуванням положень п. п. 9 прим. 1.4.3 п. п. 9 прим. 1.4 п. 9 прим. 1 підрозділ 8 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, встановлено, що оскільки ФОП ОСОБА_1 з 01.01.2023 по 09.07.2023(6 місяців) застосовував спрощену систему з особливостями оподаткування,то граничний обсяг доходу за 6 місяців 2023 року становить 2793900,00 грн (5587800 грн/12 місяців) * 6 місяців. Таким чином, сума перевищення обсягу доходу становить 2306100,00 грн. Крім того зазначив, що контролюючий орган приймає рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку першої-третьої групи у разі встановлення випадків передбачених пунктами 299.10, 299.11 статті 299 ПК України. При цьому, реєстрація платника єдиного податку анулюється з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. Звернув увагу суду, що передумовою прийняття рішення про виключення з реєстру платників єдиного податку є проведення перевірки, висновки якої повинні бути викладені у відповідному акті. У відповідності до вищевикладеного, Головним управлінням ДПС у Львівській області на підставі висновків камеральної перевірки, які оформлені в акті від 24.12.2024 № 53085/13-01-24-11прийнято рішення про виключення ФОП ОСОБА_1 з реєстру платника єдиного податку від 06.02.2025 року № 3759/6/13-01-24-11. Дата виключення з реєстру платника єдиного податку ФОП ОСОБА_1 є 31 грудня 2024 року. Просив у задоволенні позову відмовити.

Розглянувши позов, подані документи і матеріали, заслухавши сторін, свідків, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 , починаючи з 27.09.2024 зареєстрований фізичною особою-підприємцем, що підтверджується витягом з державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Основний вид діяльності згідно КВЕД 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту. Відповідно до витягу № 8803 з реєстру платників єдиного податку від 11.05.2023 - з 01.01.2012 позивач обрав спрощену систему оподаткування згідно глави 1 Спрощена система оподаткування, обліку та звітності розділу XIV Спеціальні податкові режими Податкового кодексу України (далі - ПК України), та перебував на 2 групі платника єдиного податку за ставкою 20% до 09.07.2023.

30 червня 2023 року позивачем прийнято рішення обрати спрощену систему оподаткування на 3 групі за ставкою 2%, на якій він перебував неповний місяць з 10.07.2023 по 31.07.2023, що підтверджується витягом № 11675 з реєстру платників єдиного податку від 12.07.2023, та не заперечується відповідачем.

На підставі поданої позивачем заяви, з 01.08.2023 ФОП ОСОБА_1 перейшов на 3 групу платника єдиного податку за ставкою 5%, на якій перебував до 31.03.2024.

Головним управлінням ДПС у Львівській області проведено камеральну перевірку звітної річної податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця за 2023 рік, поданої 05.01.2024.

За результатами такої перевірки встановлено, що платником не задекларовано дохід від суми перевищення дозволеного обсягу доходу, дозволеного для другої групи спрощеної системи оподаткування, а відповідно порушено: п.п. 9 прим. 1.4.3 п.п. 9 прим. 1.4 п. 9 прим. 1 підрозд. 8 розд. XX «Перехідні положення» ПКУ від 02 грудня 2010 року № 2755- VI; п. 293.4 ст. 293 ПКУ. Вказані висновки контролюючого органу оформлені актом про результати камеральної перевірки податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця від 20.02.2024 № 6007/13-01-24-11/ НОМЕР_1 .

Також у зв`язку з виявленими порушенням, відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № 22379/13-01-24-11 від 21.05.2024, яким позивачу донараховано грошові зобов`язання за платежем єдиний податок з фізичних осіб в сумі 345915,00 грн, а також штрафні санкції на суму 34591,50 грн.

Крім того, 06.02.2025 Головним управлінням ДПС у Львівській області прийнято рішення про виключення фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з реєстру платника єдиного податку з 31.12.2024, яке мотивоване тим, що у позивача наявний податковий борг на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів (пп. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 ПКУ).

Позивач вважає податкове повідомлення-рішення та рішення про виключення з реєстру платника єдиного податку протиправними і такими, що слід скасувати тому звернувся до суду.

При вирішенні спору по суті суд керується таким.

Податковий кодекс України (далі - ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО.

Предметом камеральної перевірки також можуть бути:

1) своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків);

2) своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних;

3) своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах;

4) повнота нарахування та своєчасність сплати податку на доходи фізичних осіб та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у разі невідповідності резидента Дія Сіті вимогам, визначеним пунктами 2, 3 частини першої та пунктом 10 частини другої статті 5 Закону України "Про стимулювання розвитку цифрової економіки в Україні";

5) своєчасність подання заяви про взяття на облік фінансових агентів відповідно до вимог статті 39-3 цього Кодексу;

6) своєчасність подання фінансовими агентами звітів про підзвітні рахунки, виправлених звітів про підзвітні рахунки;

7) своєчасність надання фінансовими агентами відповіді на запити (повідомлення) контролюючого органу, що надсилаються у випадках, визначених статтею 39-3 цього Кодексу;

8) своєчасність подання повідомлення про структуру власності та кінцевих бенефіціарних власників відповідно до вимог пункту 44-1.2 статті 44-1 цього Кодексу;

9) своєчасність подання особою, яка здійснює управління або адміністрування трасту, повідомлення про укладення договору щодо управління або адміністрування трасту або про припинення такого договору, фінансової звітності, копій первинних документів та іншої інформації щодо трасту на запит контролюючого органу у випадках, передбачених статтею 44-2 цього Кодексу;

10) своєчасність надання інформації на запит контролюючого органу відповідно до пункту 44-1.3 статті 44-1, підпунктів 6-8 підпункту 73.3.1 пункту 73.3 статті 73 цього Кодексу;

11) своєчасність та повнота сплати узгодженої суми грошового зобов`язання у вигляді авансового внеску з податку на прибуток підприємств, визначеного відповідно до пункту 141.13 статті 141 цього Кодексу, на підставі даних Реєстру пунктів обміну іноземної валюти.

Відповідно до пунктів 86.2, 86.7 статті 86 ПК України за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу. У разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки (крім документальної позапланової перевірки, проведеної у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу), вони мають право подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки).

Підпунктом 3 пункту 291.4 статті 291 ПК України визначено суб`єктів господарювання, які можуть бути платником єдиного податку третьої групи, а саме фізичні особи - підприємці, які не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, не обмежена, та юридичні особи - суб`єкти господарювання будь-якої організаційно-правової форми, у яких протягом календарного року обсяг доходу не перевищує 1167 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Згідно з пунктом 293.3 статті 293 ПК України відсоткова ставка єдиного податку для платників третьої групи встановлюється у розмірі:

1) 3 відсотки доходу - у разі сплати податку на додану вартість згідно з цим Кодексом;

2) 5 відсотків доходу - у разі включення податку на додану вартість до складу єдиного податку.

Відповідно до пункту 293.4 статті 293 ПК України ставка єдиного податку встановлюється для платників єдиного податку першої - третьої групи (фізичні особи - підприємці) у розмірі 15 відсотків до суми перевищення обсягу доходу, визначеного у підпунктах 1, 2 і 3 пункту 291.4 статті 291 цього Кодексу.

Платники єдиного податку третьої групи (фізичні особи - підприємці), які перевищили у податковому (звітному) періоді обсяг доходу, визначений для таких платників у пункті 291.4 статті 291 цього Кодексу, до суми перевищення застосовують ставку єдиного податку у розмірі 15 відсотків, а також зобов`язані у порядку, встановленому цією главою, перейти на сплату інших податків і зборів, встановлених цим Кодексом (пункт 293.8 статті 293 ПК України).

Абзацом третім пункту 299.10 статті 299 ПК України передбачено, що реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 та підпунктом 298.8.6 пункту 298.8 статті 298 цього Кодексу.

Згідно з абзацом третім підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 ПК України, платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у таких випадках та в строки: у разі перевищення протягом календарного року встановленого обсягу доходу платниками єдиного податку третьої групи (крім платників єдиного податку третьої групи - електронних резидентів (е-резидентів), - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) кварталом, у якому відбулося таке перевищення.

Відповідно до абзацу першого пункту 299.11 статті 299 ПК України, у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої - третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення.

Підрозділом 8 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України врегульовано особливості справляння єдиного податку та фіксованого податку.

Пунктом 9 підрозділу 8 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України установлено, що тимчасово, з 1 квітня 2022 року до припинення або скасування воєнного, надзвичайного стану на території України, але не пізніше ніж до 1 серпня 2023 року, положення розділу XIV цього Кодексу застосовуються з урахуванням певних особливостей, визначених у цьому пункті.

Зокрема, підпунктом 9.2 пункту 9 підрозділу 8 розділу XX ПК України передбачено, що з 1 квітня 2022 року та до припинення або скасування воєнного стану на території України, але не пізніше ніж до 1 серпня 2023 року, платниками єдиного податку третьої групи можуть бути фізичні особи - підприємці та юридичні особи - суб`єкти господарювання будь-якої організаційно-правової форми. До таких осіб не застосовується обмеження щодо обсягу доходу та кількості осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах.

Згідно з підпунктом 9.4 пункту 9 підрозділу 8 розділу XX ПК України відсоткова ставка єдиного податку для платників єдиного податку третьої групи, які використовують особливості оподаткування, встановлені цим пунктом, встановлюється у розмірі 2 відсотки доходу, визначеного відповідно до статті 292 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 91.4.3 пункту 91 підрозділу 8 розділу ХХ ПК України у 2023 звітному році обсяг доходу для відповідної групи платників єдиного податку, встановлений пунктом 291.4 статті 291 цього Кодексу, визначається пропорційно до кількості календарних місяців поточного календарного року, протягом яких платник єдиного податку не застосовував особливості оподаткування, встановлені пунктом 9 цього підрозділу.

Згідно з підпунктом 91.4.4 пункту 91 підрозділу 8 розділу ХХ ПК України у 2023 звітному році суб`єкти господарювання, які у 2023 році використовували особливості оподаткування, встановлені цим пунктом, та втратили право або самостійно відмовилися від використання особливостей оподаткування, встановлених пунктом 9 цього підрозділу, і були переведені на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, або щодо яких проведено державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності, мають право у 2023 році повторно здійснити перехід (обрати) на спрощену систему оподаткування, в тому числі у разі повторної протягом 2023 року державної реєстрації фізичною особою - підприємцем, шляхом подання заяви за загальною процедурою, визначеною цим Кодексом.

При цьому у разі подання заяви до 1 вересня 2023 року суб`єкт господарювання вважається платником єдиного податку з 1 серпня 2023 року (крім єдиного податку третьої групи із ставкою єдиного податку у розмірі, визначеному підпунктом 1 пункту 293.3 статті 293 цього Кодексу, якщо така особа станом на 1 серпня 2023 року не зареєстрована платником податку на додану вартість).

Аналіз змісту підпункту 91.4.3 пункту 91 підрозділу 8 розділу ХХ ПК України дає підстави суду дійти висновку, що при визначені граничного обсягу доходу для підтвердження права перебування на спрощеній системі оподаткування враховуються всі календарні місяці 2023 року, протягом яких платник єдиного податку третьої групи не застосовував особливості оподаткування, встановлені підпунктом 9.4 пункту 9 підрозділу 8 розділу ХХ ПК України, тобто не був платником єдиного податку зі ставкою 2%.

При цьому, на переконання суду необхідно враховувати весь сумарний дохід платника податків з початку календарного року: в тому числі дохід, отриманий в період перебування на загальній системі оподаткування, та дохід, отриманий в період перебування на спрощеній системі оподаткування, зокрема платником єдиного податку третьої групи зі ставкою податку 5%.

Оскаржуваним рішенням № 3759/6/13-01-24-11 від 06.02.2025 про виключення ФОП ОСОБА_1 з реєстру платників єдиного податку встановлено перевищення позивачем протягом 2023 календарного року встановленого пунктом 291.4 статті 291 ПК України обсягу доходу.

Згідно з податковою декларацією платника єдиного податку третьої групи за звітний (податковий) період 2023 рік сума доходу ФОП ОСОБА_1 склала 5300000,00 грн.

В ході проведення камеральної перевірки показників податкової декларації платника єдиного податку, з урахуванням положень п. п. 9 прим. 1.4.3 п. п. 9 прим. 1.4 п. 9 прим. 1 підрозділ 8 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, встановлено, що оскільки ФОП ОСОБА_1 з 01.01.2023 по 09.07.2023 (6 місяців) застосовував спрощену систему з особливостями оподаткування, тто граничний обсяг доходу за 6 місяців 2023 року становить 2793900,00 грн (5587800 грн/12 місяців) * 6 місяців.

Суд звертає увагу, що відповідач ні в акті камеральної перевірки, ні в оскаржуваних рішеннях не вказав конкретного періоду, який не врахований ним при визначенні граничного обсягу доходу за 2023 рік.

Суд встановив, що при обрахунку граничного обсягу доходу позивача на підставі підпункту 91.4.3 пункту 91 підрозділу 8 розділу ХХ ПК України відповідач врахував лише 6 місяців 2023 року (період перебування позивача на спрощеній системі оподаткування платником єдиного податку 3 групи зі ставкою 5%). Період перебування позивача на загальній системі оподаткування у 2023 році (з січня по червень) відповідач при обрахунку суми завищення граничного доходу до уваги не брав. Таким чином відповідач вважає, що граничний обсяг дозволеного доходу позивача за 2023 рік для перебування на спрощеній системі оподаткування платником єдиного податку 3 групи становить 2793900,00 грн (5587800 грн/12 місяців) * 6 місяців. Відтак, за результатами камеральної перевірки відповідач встановив, що обсяг перевищення позивачем граничного доходу становить 2306100,00,00 грн.

Однак, такі висновки податкового органу суд вважає необґрунтованими. Зазначені відповідачем в акті камеральної перевірки та в оскаржуваних рішеннях норми ПК України не передбачають такого порядку обрахунку граничного обсягу доходу платника єдиного податку третьої групи, який дозволяє враховувати лише місяці перебування такого платника на спрощеній системі оподаткування, без урахування місяців перебування на загальній системі оподаткування.

Оскільки позивач використовував особливості оподаткування встановлені п.9 підрозділу 8 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України (тобто був платником ЄП за ставкою 2%) лише неповний місяць (з 10.07.2023 по 31.07.2023), то обсяг доходу у 2023 році повинен складати не більше 5122130,00 грн (5587800,00 грн/12 міс.* 11 міс перебування платником ЄП на 2 групі і 3 групі за ставкою 5%).

Згідно з податковою декларацією позивача за 2023 рік обсяг його доходу становив 5300000,00 грн. Таким чином, позивач у 2023 році не перевищив граничного розміру доходу платника єдиного податку 3 групи (за період з 01.01.2023 по 30.06.2023).

Суд погоджується з доводами позивача про те, що вказана сума на час отримання доходу і до переходу на 3 групу зі сплатою податку в розмірі 2 відсотків доходу не перевищувала максимального розміру доходу, встановленого для платників 2 групи.

Тобто, на час отримання позивачем доходу на другій групі єдиного податку, він не перевищив граничний обсяг доходу, визначений п. 291.4 ст. 291 ПК України, а набрання чинності Законом № 3219-1Х, яке відбулось після отримання позивачем доходу, не може бути підставою для збільшення його податкового зобов`язання. Упродовж 01.08.2023 - 31.12.2023 позивач іншого доходу не отримував, що не заперечується відповідачем та наявною у справі доданою податковою звітністю.

Таким чином, на час отримання доходу в розмірі 5300000,00 грн позивач, як платник єдиного податку 2 групи, не перевищив граничний обсяг доходу, визначений п. 291.4 ст. 291 ПК України, а набрання чинності Законом України № 3219-ІХ від 30.06.2023 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей оподаткування у період дії воєнного стану», яке відбулось після отримання ним доходу, не може бути підставою для збільшення йому податкового зобов`язання.

Отже, висновок про перевищення позивачем граничного обсягу доходу за 2023 рік є незаконним та таким, що суперечить обставинам справи та нормам третього 3 п. 291.4 ст. 291, абзацу третього пп. 298.2.3 п. 298.2. ст. 298, абзацу першого п. 299.11 ст. 299, пп. 91.4.3 п. 91 підрозділу 8 розділу ХХ ПК України.

Суд також зауважує, що за змістом пп. 75.1.1 п. 75.1 статті 75 ПК України, камеральна перевірка за своїм цільовим призначенням та сутністю не передбачає здійснення аналізу достовірності та відповідності законодавству сформованих платником податків показників податкової звітності, оскільки такі обставини не охоплюються предметом камеральної перевірки. Отже, рішення про виключення з реєстру платників єдиного податку не може бути прийнято за наслідками камеральної перевірки такого платника податку.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 09.08.2022 у справі № 640/23486/21, від 21.05.2021 у справі № 640/14338/19, від 15.05.2018 у справі № 804/6286/17, від 01.10.2018 у справі № 821/1648/17, від 24.06.2020 у справі № 640/18801/18, від 27.07.2020 у справі № 824/843/16-а, від 24.05.2019 у справі № 821/1275/16, від 25.01.2024 у справі № 807/1019/16.

Крім того, Верховним Судом, зокрема у постановах від 03.12.2020 у справі № 200/9334/19-а, від 26.02.2019 у справі № 805/1396/17-а, від 19.04.2019 у справі № 822/2037/18, від 05.03.2019 у справі № 818/606/17, від 10.11.2021 року по справі № 340/3300/19 викладено правову позицію у тотожних правовідносинах щодо неможливості винесення рішення про виключення платника податку з реєстру платників єдиного податку на підставі акту камеральної перевірки, яке втім може бути прийнято виключно на підставі акту документальної перевірки.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) та пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Ураховуючи викладене, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, усі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, судовий збір у розмірі 6833,07 грн підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 72-77, 90, 139, 243-246, 255, 293, 295 КАС України, суд, -

в и р і ш и в :

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області № 22379/13-01-24-11 від 21.05.2024.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Львівській області № 3759/6/13-01-24-11 від 06.02.2025 про виключення фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з реєстру платника єдиного податку.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 6833 (шість тисяч вісімсот тридцять три) грн 07 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду, з врахуванням гарантій встановлених пунктом 3 Розділу VI «Прикінцевих положень» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Желік О.М.