Справа № 320/24841/23
Суддя: Бужак Наталія Петрівна
Дата ухвалення: 2025-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
10 липня 2025 року м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді: Бужак Н. П.
Суддів: Беспалова О.О., Кобаля М.І.
розглянувши у порядку письмового провадження заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Валіком» про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2024 року, суддя Лапій С.М., у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Валіком» до Головного управління ДПС у Київській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,-
Товариство з обмеженою відповідальністю «ВАЛІКОМ» звернулось до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Київській області, Державної податкової служби України, в якому просило:
- визнати протиправним та скасувати рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Київській області від 31.01.2023 року №8183392/40928280 про відмову в реєстрації податкової накладної ТОВ «ВАЛІКОМ» від 12.01.2023 року № 1;
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 12.01.2023 року № 1 датою її подання на реєстрацію.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2024 року адміністративний позов задоволено.

Відповідно до постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 травня 2025 року апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області залишено без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2024 року - без змін.

22.05.2025 від ТОВ «Валіком» надійшла заява, в якій представник позивача просить ухвалити додаткове рішення про стягнення витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 20 000 грн на користь ТОВ НВП «Авентин» за рахунок асигнувань Головного управління ДПС в м. Києві.

Колегія суддів звертає увагу, що з тексту самої заяви про ухвалення додаткового рішення убачається, що саме ТОВ «Валіком» звернулось до суду із даною заявою, а отже зазначення у прохальній заяві особи ТОВ НВП «Авентин» на користь якої необхідно стягнути витрати на правничу допомогу є технічною помилкою, яка не може бути підставою для відмови у задоволенні заяви чи залишення її без розгляду.

Окрім того, колегія суддв звертає увагу, що у додаткових поясненнях до заяви від 28.05.2025 представник позивачіа вірно зазначає найменування ТОВ «Валіком», адресу його місцезнаходження та код ЄДРПОУ.

Відповідно до ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, у разі відсутності клопотань від усіх учасників про розгляд справи за їх участі.

Оскільки жодна із сторін не виявила бажання бути присутньою в судовому засіданні під час розгляду заяви про стягнення витрат на правничу допомогу , не подавши відповідного клопотання, колегія суддів вважає за можливе розглянути заяву у відсутності сторін в порядку письмового проввадження.

Відповідно до ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Додаткове судове рішення ухвалюється у тому ж порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Відповідно до статті 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Пунктом 1 частини третьої статті 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

У поданій заяві позивач просив ухвалити додаткове рішення про стягнення вит рат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

На підтвердження понесених витрат до заяви позивачем додано договір №10/04/2023 від 10 квітня 2023 року про надання правничої допомоги, акт приймання передачі наданої правової допомоги від 26.11.2024 №1 до Договору про надання правової допомоги №10/04/2023 від 10.04.2023, акт прийому -передачі надання правової (правничої) допомоги від 22.05.2025 №1 до Договору від 10.04.2023.

Як убачається з договору від 10 квітня 2023 №10/04/2023 про надання правової допомоги, останній укладено Адвокатським бюро Євгена Симбірцева (Адвокат) та ТОВ «Валіком» (Клієнт).

За умовами Договору Клієнт доручає, а Бюро приймає на себе зобов`язання надавати необхідні послуги з правової допомоги, захисту, надапння іншої правової допомоги та представництво інтересів Клієнта щодо скасування рішень Головного управління ДПС у Київській області від 31.01.2023 №8183392/40928280 у реєстрації податкових накладних та зобов`язання ДПС України іх зареєструвати.

Правова допомога надається попереднім зверненням Клієнта до Бюро з усним або письмовим запитом.

Згідно з п.5 Договору за надання правової допомоги за цим Договором Клієнт сплачує Адвокатському бюро суму адвокатського гонорату у розмірі 20 000 грн в строк протягом 10 днів з дня підписання акту прийняття виконаних робіт за результатами розгляду справи про оскарження рішення.

Грошова сума, вказана в акті, та платежі здійснені в інтересах Клієнта, перераховується Клієнтом на рахунок Бюро не пізнівше 15 днів з дня підписання акту прийняття виконаних робіт

26.11.2024 між Адвокатським бюро Євгена Симбірцева та ТОВ «Валіком» підписано акт прийому-передачі правової (правничої) допомоги №1 до Договору від 10.04.2023 №10/04/2023 зі змісту якого вбачається, що останній складено між Бюро та Клієнтом, відповідно до якого Адвокатське бюро надало, а Клієнт прийняв наступну правову допомогу:

1. Аналіз первинних документів на предмет відповідності таких чинному законодавсту України:

- договорів, угод, контрактів, тощо;

- процесуальних документів, поданих до органів ДПСУ в процесі адміністративного оскарження 3 години.

2. Здійснення аналізу підстав та обгрунтованості рішення комісії регіонального рівня ГУ ДПСУ у Київській області про відмову в реєстрації податкових накладних та рівень ДПС про іх перегляд в адміністративному порядку 2 години.

3. Складання, ооформлення та подання до суду адміністративного позову про скасування рішення комісії 4 години.

4. Складання, написання та відправлення до суду 03.10.2024 Додаткових пояснень по даній справі 2 години.

5. Складання, написання та направлення до суду 03.11.2024 заяв про ухвалення додаткового рішення у даній справі 2 години.

Вартість правничої допомоги 20 000 грн.

Договір підписано Адвокатським бюро та ТОВ "Валіком".

22.05.2025 складено акт прийому-передачі правової (правничої) допомоги №2 до договору від 10.04.2023 згідно з яким Адвокат надав, а Клієнт прийняв наступну правничу допомогу:

1. Оформлення та подання до Шостого апеляційного адміністративного суду відзиву на апеляційну скаргу, 3 години;

2. Оформлення та подання до Шостого апеляційного адміністративного суду заяви про визначення суми витрат на правничу допомогу від 10.04.2025 2 год;

3. Підготовка та направлення до суду заяви про прискорення розгляду справи 1 година.

Вартість правничої допомоги 20 000 грн.

Вирішуючи питання стягнення судових витрат, колегія суддів зазначає, що згідно з частиною третьою статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат враховуються:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката, виходячи із положень частини п`ятої статті 134 КАС України, має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Cуд також має враховувати, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес тощо.

Визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц).

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Отже, гонорар адвоката за надання правничої допомоги може бути зазначений в угоді у фіксованій сумі із зазначенням найменування робіт

Представником позивача надано до справи договір про надання правничої допомоги, в якому зазначено фіксовану суму витрат на правничу допомогу в розмірі 20 000 грн та додатки до договору, а с аме акти приймання-передачі наданих робіт по правничій допомозі, в яких зазначено перелік робіт, пов`язаний з наданням правничої допомоги, кількість витрачених годин.

Щодо акту виконаних робіт, то він в даному випадку не є обов`язковим, оскільки позивачем та його адвокатом визначено оплату витрат на правничу допомогу у вигляді гонорару і у фіксованій сумі 20000 грн.

Окрім того, порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Заперечуючи про стягнення витрат на правничу допомогу, відповадач в запереченнях на заяву зазначив, що позивач не мотивував підстав для стягнення понесених витрат і, окрім того, позивач сумнівається в обізнаності адвоката із даною справо.

Такі доводи відповідача є безпідставними та надуманими на думку суду, не підтверджуються жодними доказами та ґрунтуються лише на власних припущеннях особи, яка складала відзив.

Окрім того, відповідач прость врахувати неспівмірну суму визначених адвокатом робіт відносно даної справи, складність справи та витрачений час для написання відзиву.

Верховний Суд у своїх рішеннях неодноразово звертався до питання співмірності витрат на правничу допомогу, визначаючи критерії та принципи їх розподілу між сторонами. Зокрема, Верховний Суд підкреслює, що розмір витрат на правничу допомогу має бути співмірним із складністю справи, обсягом та часом, витраченим на виконання робіт, а також ціною позову та значенням справи для сторони. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє відповідне клопотання.

Суд оцінює витрати на правничу допомогу з урахуванням складності справи, обсягу та часу виконаних робіт, а також значення справи для сторони.

Суд має оцінювати витрати на правничу допомогу з урахуванням їх реальності та розумності, враховуючи конкретні обставини справи.

Суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, якщо вони визнані неспівмірними та наявне відповідне клопотання.

Практика Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено в рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited проти України", заява №19336/04, зроблено висновок, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Велика Палата Верховного Суду також дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права (постанова ВП ВС від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21).

Крім цього, підставою для відмови у розподілі витрат на професійну правничу допомогу в заявленій сумі може бути ненадання переліку послуг (робіт), наданих (виконаних) адвокатом (постанова ВС від 05.06.2018 у справі № 904/8308/17).

З огляду на зазначене, колегія суддів вирішуючи питання витрат на правеничу допомогу, враховує складність справи, Практика Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено в рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited проти України", заява №19336/04, зроблено висновок, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Велика Палата Верховного Суду також дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права (постанова ВП ВС від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21).

Крім цього, підставою для відмови у розподілі витрат на професійну правничу допомогу в заявленій сумі може бути ненадання переліку послуг (робіт), наданих (виконаних) адвокатом (постанова ВС від 05.06.2018 у справі № 904/8308/17).

З огляду на вищевикладені доводи, при вирішенні питання стягнення витрат на правничу допомогу, колегія суддів звертає увагу, що розгляд справи відсувся у порядку письмового провадження без участі сторін, а також враховує, що представником позивача було подано лише відзиву на апеляційну скаргу, тобто суд враховує об`єм роботи адвоката з урахуванням їх реальності та розумності, обсяг та час для написання відзиву.

При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, обсягу наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

При визначенні розміру витрат на правничу допомогу колегія суддів враховує доводи відповідача щодо неспівмірності суми зазначеної відповідачем суми та, з урахуванням встановлених у справі обставин, вважає, що сума 20 000 грн є завищеною та неспівмірною до виконаних адвокатом робіт у справі, а тому приходить до висновку про зменшення суми витрат до 4 000 грн.

Щодо доводів відповідача, викладених у запереченні, про те, що позивач не надав доказів понесення витрат, то вони не відповідають дійсності, так як договір та акти приймання-передачі робіт (послуг) представником були надані до заяви про стягнення витрат.

Вирішуючи питання особи з якої необхідно стягнути витрати на правничу допомогу, колегія суддів враховує, що рішення про відмову в реєстарції податкових накладних/розрахунків коригування в Єдинову реєстрі податкових накладних були прийнято Комісією з питант зупинення податкової накладної/розрахунку коригування саме Комісією Головного управління ДПС у Київській області

Відповідно до ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи вчинені (прийняті) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до часткове задоволення заяви позивача щодо стягнення витрат на правничу допомогу.

При цьому судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 252, 311, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Валіком» задовольнити частково.

Ухвали у справі за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2024 року, суддя Лапій С.М., у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Валіком» до Головного управління ДПС у Києвській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії додаткову постанову наступного змісту.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Валіком» (, що зареєстроване за адресою: 07301, Київська обл., м. Вишгород, Промисловий Майданчик «Карат», буд. 2) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Київській області (, адреса місцезнаходження: 03151, м. Київ, вул. Святослава Хороброго, 5 а) витрати на правничу допомогу в розмірі 4000,00 грн (чотири тисячі гривень 00 копійок).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк, визначений ст. 329 КАС України.

Суддя-доповідач: Бужак Н.П.

Судді: Беспалов О.О.

Кобаль М.І.