Справа № 420/36641/24
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2025-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/36641/24

Перша інстанція: суддя Бжассо Н.В.,

повний текст судового рішення

складено 17.02.2025, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кравченка К.В.,
судді Джабурія О.В.,
судді Вербицької Н.В.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2025 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

27.11.2024 ОСОБА_1 звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просила суд:

- визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №14 від 18.09.2024 «Про перерахунок пенсії», яким зменшено розмір пенсії до 12809,98 грн;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області виплачувати пенсію згідно з рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №14 від 30.01.2024 в розмірі 24031,12 грн, що з урахуванням максимального розміру пенсії становить 23610 грн;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок і виплату пенсії в розмірі 23610 грн з 01.10.2024, з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказувала, що ГУ ПФУ в Одеській області та протиправно здійснило перерахунок її пенсії на підставі постанови КМУ №823 від 12.07.2024, оскільки на дату призначення пенсії за віком, як державного службовця (30.01.2024), постанова КМУ №823 від 12.07.2024 не діяла та навіть не була прийнята.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2025 року (з урахуванням ухвали від 11.03.2025 про виправлення описки), ухваленим в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження, задоволений позов ОСОБА_1 :

- визнане протиправним та скасоване рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №14 від 18.09.2024 «Про перерахунок пенсії», яким зменшено розмір пенсії ОСОБА_1 до 12809,98 грн;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області перерахувати та виплачувати пенсію ОСОБА_1 з 01.10.2024 в розмірі 24031,12 грн, що з урахуванням максимального розміру пенсії становить 23610 грн, згідно з рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №14 від 30.01.2024, з урахуванням раніше виплачених сум;

- стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт вказує на правомірність своїх дій та рішень, оскільки пенсійна справа позивача, починаючи з 01.10.2024 була приведена у відповідність з чинними нормами та з урахуванням нових довідок про складові заробітної плати державного службовця, відповідно до постанови КМУ від 12.07.2024 №823, яка набрала законної сили 20.07.2024 та застосовується з 01.01.2024 для пенсії, призначених згідно з Законом України «Про державну службу» №889-VIII за зверненнями, які надійшли після 01.01.2024.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу посилався на доводи, що узгоджуються з висновками, викладеними в рішенні суду першої інстанції, у зв`язку з чим, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін.

Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд встановив, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України в Одеській області та отримує пенсію за віком, як державний службовець, з 23.01.2024.

Пенсія позивачу призначена за її заявою від 23.01.2024, та розрахована з 60% середньомісячної заробітної плати 40051,86 грн., що визначена згідно з довідкою про складові заробітної плати від 23.01.2024 №15-Ф, та її розмір становив 24031,12 грн., а з урахуванням максимального розміру пенсії виплачувався в розмірі - 23610 грн.

18.09.2024 Головне управління Пенсійного Фонду України в Одеській області, з метою забезпечення виконання положень постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2024 №823, яка набрала законної чинності з дня її опублікування та застосовується з 01.01.2024 пенсії, прийняло рішення №14, згідно з яким здійснило перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.10.2024, з урахуванням середньомісячного заробітку 21349,97 грн, та визначило її розмір як 12809 грн 98 коп.

Позивач 30.09.2024 звернулася до відповідача із заявою, в якій просила відновити виплату пенсії в розмірі 23610 грн 00 коп., але листом від 14.10.2024 за №28216-26830/К-02/8-1500/24 було відмовлено у задоволенні вказаної заяви.

Вирішуючи спір та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, призначена позивачу з 23.01.2024 пенсія була перерахована після прийняття КМУ постанови від 12.07.2024 №823 на підставі оновлених довідок, в результаті якого відбулось зменшення розміру пенсії, що свідчить про порушення відповідачем прав та інтересів позивача у публічно-правових відносинах.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

За приписами п.6 ч.1 ст.92 Основного Закону України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Умови пенсійного забезпечення державних службовців до 01.05.2016 визначалися Законом України від 19.12.1993 №3723-VIII «Про державну службу» (надалі - Закон №3723-VIII).

Так, у силу вимог ст.37 Закону №3723-VIII, на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Разом із тим з 01.05.2016 набрав чинності Закону України від 10.12.2015 №889-VIII «Про державну службу (надалі Закон №889-VIII).

Згідно з пп.1 п.2 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VIII, визнано таким, що втратив чинність Закон №3723-VIII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Так, за правилами пункту 10 і 12 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VIII, державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто за наявності в особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону №3723-ХІІ, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Водночас для осіб, які мають не менш 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, статтею 37 Закону №3723-ХІІ передбачено додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.

Аналіз зазначених норм законодавства дає підстави для висновку про те, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону №3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених ч.1 ст.37 Закону №3723-ХІІ і розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VIII, а саме: щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Постановою КМУ №622 від 14.09.2022 затверджений Порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб (надалі - Порядок №622).

Відповідно до п.4 Порядку №622 у редакції від 01.01.2020 чинній на час призначення позивачу пенсії, пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому:

- посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби);

- розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні;

- у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 р., середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 р. на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 р., а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 р. на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 р. як за повний місяць;

- матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.

За бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому - п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 р., за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.

20.07.2024 набрала чинності постанова КМУ №823 від 12.07.2024, якою затверджені зміни до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою КМУ №622 від 14.09.2016, (надалі - Постанова №823).

Згідно з п.3 Постанови №823, вона набирає чинності з дня її опублікування (з 20.07.2024) та застосовується з 01.01.2024.

Пунктом 5 Порядку №622 зі змінами передбачено, що довідки про заробітну плату державних службовців, визначені за формами згідно з додатками 1 - 6, видаються виключно для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VIII «Про державну службу» пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ «Про державну службу» та не є підставою для перегляду раніше призначеної пенсії державного службовця.

У разі ліквідації державного органу довідки видаються органом, який є правонаступником, а в разі його відсутності - у порядку, встановленому Мінсоцполітики за погодженням із НАДС.

У разі перейменування посад, зокрема відсутності відповідних посад державної служби у штатних розписах на дату звернення особи за призначенням пенсії державного службовця, прирівняння (встановлення відповідності) посад державної служби після 1 січня 2024 р. здійснюється на основі визначеного державним органом класифікаційного коду, зазначеного в штатному розписі на дату звільнення особи.

За посадами державної служби, які не визначені класифікаційним кодом на дату звільнення особи, прирівняння (встановлення відповідності) посади працюючих державних службовців не здійснюється. Довідки видаються державним органом відповідно до умов, що діяли до 1 січня 2024 р. з урахуванням пункту 4 цього Порядку.

Вимоги до форми довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, були встановлені постановою правління ПФУ від 17.01.2017 №1-3 «Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям», яка була чинною на момент призначення пенсії позивачеві (надалі - Постанова №1-3).

Так, Постановою №1-3 затверджено форми наступних довідок: про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років); про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією); про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.

Як підтверджено матеріалами справи, апелянт здійснив перерахунок пенсії позивача з 01.10.2024, призначеної відповідно до Закону №889-VIII, з урахуванням положень постанови КМУ №823 від 12.07.2024.

Разом із тим доводи апелянта щодо чинності постанови КМУ №823 від 12.07.2024, якою внесені зміни до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою КМУ 622 від 14.09.2016, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки постанова КМУ №823 від 12.07.2024 набрала чинності з 20.07.2024, тоді як позивачу була призначена пенсія державного службовця з 23.01.2024.

Відповідно до ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Це означає, що вони поширюють свою дію лише на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності.

Згідно з ч.3 ст.22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України у рішенні від 05.04.2001 №3-рп/2001 вказав на те, що дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

Закріплення принципу незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів є гарантією безпеки людини і громадянина, довіри до держави. Винятки з цього конституційного принципу, тобто надання закону або іншому нормативно-правовому акту зворотної сили, передбачено частиною першою ст. 58 Конституції України, а саме: коли закони або інші нормативно-правові акти пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У мотивувальній частині Рішення Конституційного Суду України від 11.10.2015 №8-рп/2005 зазначено, що звуження обсягу прав і свобод - це зменшення кола суб`єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірювальних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 08.04.2024 (справа №580/6509/23) зміна порядку розрахунку пенсії, як періодичної виплати фізичній особі, шляхом прийняття відповідного закону, який відповідає критерію якості закону та легітимній меті, за загальним правилом, не суперечить положенням ст.22 (щодо недопущення при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод) та ст. 58 (щодо відсутності у законів та інших нормативно-правових актів зворотної дії в часі) Конституції України, за умови, що такі зміни не передбачають зменшення розміру пенсії, яку особа отримує на момент прийняття таких законодавчих змін.

Натомість, колегія суддів враховує факт того, що після прийняття Кабінетом Міністрів України постанови від 12.07.2024 №823 розмір пенсії позивача з 01.10.2024 був зменшений апелянтом з 23610 грн до 12809,98 грн.

Колегія суддів зауважує, що пенсія за віком згідно зі ст.37 закону №3723-ХІІ була призначена позивачу з 23.01.2024, тобто до внесення змін до Порядку №622, а тому реалізація права особи мала б здійснюватися за нормами, чинними на момент вираження нею волевиявлення у формі конкретних дій (звернення до суб`єкта владних повноважень), а розпочатий процес реалізації права, за загальним правилом, має бути завершений за чинним на момент початку такого процесу законом.

Таким чином положення постанови КМУ від 12.07.2024 №823, з огляду на положення ст. 58 Конституції України, можуть застосовуватися лише для призначення пенсій, а не перерахунку раніше призначених пенсій.

Окрім того, постановою КМУ від 12.07.2024 №823 не було надано повноважень пенсійним органам на здійснення перерахунку раніше призначених пенсій у зв`язку з поширенням її дії з 01.01.2024.

Також, як уже було зазначено, відповідно до п.5 Порядку №622 (у редакції Постанови №823), довідки про заробітну плату державних службовців, визначені за формами згідно з додатками 1 - 6, видаються виключно для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 10.12.2015 №889-VIII «Про державну службу» пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ «Про державну службу» та не є підставою для перегляду раніше призначеної пенсії державного службовця.

Враховуючи встановлені обставини та надану їм правову оцінку, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність оскаржуваного рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Доводи апеляційної скарги не містять належних та обґрунтованих міркувань, які б спростовували висновки суду першої інстанції. У ній також не наведено інших міркувань, які б не були предметом перевірки судом першої інстанції та щодо яких не наведено мотивів відхилення наведеного аргументу.

Відповідно до ст.242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, внаслідок чого апеляційна скарга залишається без задоволення, а оскаржуване судове рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст.308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327-3269 КАС України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач К.В. Кравченко
Судді О.В. Джабурія Н.В. Вербицька