Справа № 160/1628/25
Суддя: Рищенко Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2025-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 липня 2025 рокуСправа №160/1628/25
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рищенка А.Ю., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
22.01.2025 ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - відповідач), в якій просить:
- визнати протиправними та скасувати дії Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області щодо відмови зарахувати до страхового стажу періодів роботи з 17.03.1992 року по 10.01.1995 року, врахувати заробітну плату за період з 01.03.2020 року по 28.02.2022 року та здійснити перерахунок пенсії з 23.04.2024, тобто з моменту призначення;
- зобов`язати Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 17.03.1992 року по 10.01.1995 року та відповідно до пункту 3 частини першої статті 40 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» врахувати під час підрахунку заробітної плати для обчислення пенсії ОСОБА_1 періоди з 01.03.2020 по 31.03.2020, з 01.05.2020 по 31.07.2020 та з 01.09.2020 по 28.02.2022.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що 09.12.2024 він звернувся із заявою до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, в якій просив здійснити перерахунок його пенсійного забезпечення відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відповідач повідомив позивача про те, що порушень в частині проведення перерахунків пенсії не виявлено. Крім того, до страхового стажу не враховано періоди роботи з 17.03.1992 року по 10.01.1995 року, оскільки у запис про прийняття на роботу дописано номер наказу, що суперечить вимогам п. 2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29.07.1993 №58.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.01.2025 відкрито провадження у справі № 160/1628/25 та призначено розгляд останньої за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Відповідач, у строки встановлені ухвалою суду від 27.01.2025, відзив на позов суду не надав, зазначену ухвалу про відкриття спрощеного позовного провадження було отримано останнім 27.01.2025.
У відповідності до положень ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно положень ст. 262 КАС України, суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 з 23.05.2024 року отримує пенсію за віком, обчислену відповідно до Закону України від 09.07.2003 року №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
ОСОБА_1 звернулась до територіального органу ПФУ із заявою від 09.12.2024, у якій просила здійснити перерахунок та виплату пенсії із врахуванням стажу з 17.03.1992 по 10.01.1995, а також врахувати заробітну плату для обчислення пенсії за періоди з 01.03.2020 по 31.03.2020, з 01.05.2020 по 31.07.2020 та з 01.09.2020 по 28.02.2022.
Вказані обставини і слугували підставою для звернення до суду із цим позовом.
Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом. Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.
Згідно з абзацом 1 частини третьої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом (абзац 9 частини третьої статті 24 Закону № 1058-IV).
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (абзац перший частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV).
Відповідно до Закону №1058-IV коефіцієнт страхового стажу - величина, що визначається відповідно до цього Закону для обрахування страхового стажу при обчисленні розміру пенсії у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.
За приписами частини 1 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Згідно з ч.1 ст.27 Закону №1058-IV розмір пенсії за віком визначається за формулою:
П - розмір пенсії, у гривнях;
Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях;
Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.
Відповідно до ч.1 ст.25 Закону №1058-IV коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається із заокругленням до п`яти знаків після коми за формулою:
Кс - коефіцієнт страхового стажу;
См - сума місяців страхового стажу;
Вс - визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках). За період участі в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%.
Абзац перший частини першої статті 40 Закону № 1058-IV передбачає, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
Відповідно до статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-XII (далі - Закон №1788-ХІІ) до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
До стажу роботи зараховується також: а) будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків; в) військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби; д) навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі;
Статтю 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII визначено порядок підтвердження стажу роботи, згідно з якою основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Згідно п. 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до п. 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Аналіз наведених норм дає суду підстави зробити висновок, що надання особою до пенсійного органу документів та уточнюючих довідок на підтвердження наявного трудового стажу при призначенні пенсії потрібно лише в тих випадках, коли відсутня трудова книжка або відповідні записи в ній.
Щодо не зарахування періоду з 17.03.1992 по 10.01.1995 до страхового стажу суд зазначає таке.
Як вказано в листі про відмову позивачу у перерахунку пенсії, період роботи позивача з 17.03.1992 по 10.01.1995 не зараховано до загального стажу, оскільки у запис про прийняття на роботу дописано номер наказу, що суперечить вимогам п. 2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29.07.1993 №58.
Суд встановив, що згідно із записами трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 10.12.1981 в оскаржувані періоди:
- з 17.03.1992 по 10.01.1995 позивач працювала на посаді бухгалтера у ТОВ ТПК «Робін Гуд».
Отже, трудова книжка позивача в частині спірних періодів містить достатні відомості, які свідчать про його роботу в цей період.
Суд зазначає, що твердження відповідача, що у запис про прийняття на роботу дописано номер наказу не є підставою для незарахування відповідних періодів, оскільки наявні виправлення не призводять до неможливості ідентифікувати, що позивач працював у період з 17.03.1992 по 10.01.1995 у ТОВ ТПК «Робін Гуд».
Так, підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні бухгалтерських документів, на підставі яких була видана архівна довідка, що містить скорочення написання імені та по-батькові позивача.
Тобто, страховий стаж позивача за спірні періоди підтверджується відомостями трудової книжки без необхідності надання уточнюючої довідки.
Отже, позов у частині вимоги зобов`язати Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу період роботи з 17.03.1992 по 10.01.1995, згідно записів у трудовій книжці, є обґрунтованим.
Щодо не врахування відповідачем під час підрахунку заробітної плати для обчислення пенсії ОСОБА_1 періоди з 01.03.2020 по 31.03.2020, з 01.05.2020 по 31.07.2020 та з 01.09.2020 по 28.02.2022, суд зазначає наступне.
Абзац перший частини першої статті 40 Закону № 1058-IV передбачає, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
Так, з трудової книжки позивача вбачається, він дійсно працював з 01.03.2020 по 31.03.2020, з 01.05.2020 по 31.07.2020 та з 01.09.2020 по 28.02.2022 у ТОВ «Східна дистриб`ютерська компанія груп» на посаді головного бухгалтера.
Разом з тим, за приписами абз. 1 ч. 1 ст. 40 Закону №1058-IV при обчисленні пенсії враховується заробітна плата (дохід) за умови підтвердження її довідкою про заробітну плату та відповідними первинними документами.
Водночас, матеріали справи таких відомостей не містять, з огляду на що, в цій частині позовних вимог слід відмовити.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Виходячи із меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд робить висновок, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає частковому задоволенню.
Щодо питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.
При зверненні до суду позивачем сплачено суму судового збору у розмірі 1211,20 грн.
Отже, відповідно до положень ст. 139 КАС України сплачений позивачем судовий збір за подання позову до суду в сумі 1211,20 грн. підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250 КАС України, суд,-

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 17.03.1992 року по 10.01.1995 року та здійснити перерахунок пенсії з 23.04.2024, тобто з моменту призначення.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 17.03.1992 року по 10.01.1995 року та здійснити перерахунок пенсії з 23.04.2024, тобто з моменту призначення.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати з оплати судового збору у розмірі 1211,20 грн
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 КАС України та може бути оскаржене в строки, передбачені ст. 295 КАС України.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А. Ю. Рищенко