Справа № 420/6976/25
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2025-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6976/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши у порядку письмового провадження в місті Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) (далі в/ч НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалами суду від 17.03.2025, 25.03.2025 року позов залишено без руху, надано та продовжено строк на усунення недоліків позову.

Представник позивача подав до суду заяву на усунення недоліків позову, до якої долучив позов ОСОБА_1 до в/ч НОМЕР_1 , в якому позивач просить суд:

визнати протиправною бездіяльність в/ч НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати йому - ОСОБА_1 , середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні з військової служби, а саме не виплаті індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 13.08.2022, яка була виплачена йому на виконання Постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 31.01.2025 року у справі №420/16696/24, по день фактичного розрахунку, тобто за період з 14.08.2022 по 13.02.2023 року включно, виходячи із його середнього грошового забезпечення, розрахованого відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 08.02.1995 №100, протиправною;

зобов`язати в/ч НОМЕР_1 нарахувати та виплатити йому - ОСОБА_1 , середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні з військової служби, а саме не виплаті індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 13.08.2022, яка була виплачена йому на виконання Постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 31.01.2025 року у справі №420/16696/24, по день фактичного розрахунку, тобто за період з 14.08.2022 по 13.02.2023 року включно, виходячи із його середнього грошового забезпечення, розрахованого відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 08.02.1995 №100.

Ухвалою суду від 15.04.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними матеріалами справи.

Позивач у позові зазначив, що проходив військову службу у Державній прикордонній службі на різних посадах.

Наказом Державної прикордонної служби України від 08.08.2022 року №839-ОС «Про особовий склад» його звільнено з військової служби у запас ЗСУ.

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) від 12.08.2022 року його виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення. Останнім днем військової служби вважається 13.08.2022 року.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 31.01.2025 року у справі № 420/16696/24 зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 13.08.2022 із врахуванням приписів абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2001 №1078, із розрахунку 4395,78грн в місяць.

07.02.2025 року на виконання постанови суду йому відповідачем виплачено 233028,74грн.

Таким чином, днем фактичного розрахунку з ним є 07.02.2025 року. Середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні не виплачений.

Позивач, посилаючись на ст.ст.116,117 КЗпПУ, просить зобов`язати нарахувати та виплатити йому відповідача нарахувати та виплатити середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні з військової служби, тобто за період з 14.08.2022 по 13.02.2023 року включно.

При цьому позивач посилається на правовий висновок Верховного Суду викладеного у постанові від 06.12.2024 року у справі №440/6856/22, що судова палата вважає неможливим розповсюдження висновків Великої Палати Верховного Суду викладений у постанові від 26.09.2019 року у справі № 761/9584/15-ц на ст.117 КЗпПУ в новій редакції, яка регулює правовідносини, які виникли/тривають після 19.07.2022 року.

Відповідачем до суду поданий відзив на позов, в якому представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник зазначив, що загальний розмір виплачених позивачеві сум при звільненні склав 875 626,99 грн:

- 163 607,02 грн (грошове забезпечення у місяці звільнення, додаткова винагорода та компенсація невикористаної відпустки), 1 901,31 грн (індексація грошового забезпечення) (довідка про нараховані та виплачені при звільненні суми додається);

- 80 585,92 грн (29.06.2023 на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16.03.2023 у справі № 420/54/23, яке набрало законної сили 26.06.2023 - виплачено перерахунок індексації грошового забезпечення за період з січня 2016 року по лютий 2018 року включно з урахуванням січня 2008 року як місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця));

- 170 870,82 грн (25.11.2023 на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.08.2023 у справі № 520/9727/23, яке набрало законної сили 17.11.2023 - виплачено перерахунок грошового забезпечення (розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням) з 29.01.2020 по 09.07.2020 та з 10.09.2021 по 13.08.2022 із застосуванням розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного року (2020, 2021, 2022) та інших виплат, що розраховуються з розміру посадового окладу);

- 235 633,18 грн (12.12.2023 на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02.11.2023 у справі № 420/23910/23, яке набрало законної сили 07.12.2023 виплачено одноразову грошову допомогу при звільненні у розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожен повний календарний рік військової служби).

- 223 028,74 грн (07.02.2025 на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 31.01.2025 у справі №420/16696/24 нараховано та виплачено індексації грошового забезпечення).

Представник просить врахувати, що користь позивача вже стягнуто середнє грошове забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 206 347,50 грн за рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22.02.2024 у справі №420/35953/23. Із вказаного рішення вбачається, що після виключення позивача із списків особового складу Східним регіональним управлінням йому виплачувалися кошти на виконання рішень Одеського окружного адміністративного суду від 16.03.2023 у справі № 420/54/23, Харківського окружного адміністративного суду від 14.08.2023 у справі № 520/9727/22, Одеського окружного адміністративного суду від 02.11.2023 у справі № 420/23910/23.

Після набрання законної сили рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22.02.2024 у справі №420/35953/23 (про стягнення середнього заробітку) Східним регіональним управлінням відшкодовано середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 206 347,50 в межах шести місяців, а саме за період з 14.08.2022 року по 13.02.2023 року включно.

Навіть враховуючи, що позивачу зараховано кошти 07.02.2025 на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 31.01.2025 у справі №420/16696/24, тобто після стягнення суми за затримку розрахунку при звільненні, нормами ст. 117 КЗпП України не передбачено подвійного нарахування та виплату середнього грошового забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні.

Відповідно до вимог ст. 117 КЗпП України із внесеними змінами після 19.07.2022 року весь час затримки розрахунку обмежено шістьма місяцями. Таким чином, у позивача весь час затримки розрахунку при звільненні обмежується періодом з 14.08.2022 року по 13.02.2023 року. А за вказаний період позивачу відшкодовано суму за затримку розрахунку при звільненні, розраховану відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100.

Оскільки ІНФОРМАЦІЯ_3 вже виплатило на користь позивача середнє грошове забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні в межах шести місяців, а саме за період з 14.08.2022 року по 13.02.2023 то СТУПОЮ Андрієм вже реалізовано отримання від відповідача грошової компенсації у вигляді середнього грошового забезпечення. Повторне застосування такої санкції не допускається, оскільки середній заробіток за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, а тому, відповідача вже притягнуто до фінансової відповідальності за такі дії.

Представник позивача подав до суду відповідь на відзив, в якій не спростовував доводи відповідача у частині нарахування та сплати йому середнього заробітку на виконання рішення суду, проте вважає, що адміністративна справа №420/35953/23 не охоплювала виплату індексації грошового забезпечення у сумі 223 028,74 гривень, отже середній заробіток за несвоєчасну виплату індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 13.08.2022 року підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 .

Справа розглянута у письмовому провадженні.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянин України, учасник бойових дій, проходив військову службу у Державній прикордонній службі на різних посадах.

Наказом Державної прикордонної служби України від 08.08.2022 року №839-ОС «Про особовий склад» його звільнено з військової служби у запас ЗСУ.

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) від 12.08.2022 року його виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення. Останнім днем військової служби вважається 13.08.2022 року.

Після звільнення зі служби, вважаючи, що з ним не був здійснений повний розрахунок позивач декілька разів звертався до суду.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16.03.2023 року у справі №420/54/23 задоволений позов та, зокрема, зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 рік включно, з урахуванням січня 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) з урахуванням раніше виплачених сум.

29.06.2023 на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16.03.2023 у справі № 420/54/23, яке набрало законної сили 26.06.2023 виплачено позивачу 80 585,92 грн.

Рішенням Харьківського окружного адміністративного суду від 14.08.2023 року у справі № 520/9727/22 задоволений позов ОСОБА_1 та зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснити з 29.01.2020 по 09.07.2020 та з 10.09.2021 по 13.08.2022 року перерахунок та виплату грошового забезпечення (розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням) з 29.01.2020 по 09.07.2020 та з 10.09.2021 по 13.08.2022 року, допомоги для оздоровлення за 2020-2022 роки, підйомної допомоги, отриманої у 2020-2021 роках, одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, грошової компенсації за невикористані під час військової служби додаткової відпустки із збереженням заробітної плати строком 14 днів на рік, передбаченою пунктом 12 частини першої статті 12 Закону Украйні Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України Про Державний бюджет України на 1 січня відповідного календарного року (2020-2022 роки) відповідно на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1,12,13,14 постанови КМУ №704 з урахуванням раніше виплачених сум.

25.11.2023 року на виконання рішення суду виплачено 170 870,82 грн.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 02.11.2023 року у справі № 420/23910/23 задоволений позов та, зокрема, зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби, передбачену абзацом 2 пункту 2 ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», у розмірі 25% місячного грошового забезпечення за кожен повний календарний рік служби.

12.12.2023 на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02.11.2023 у справі № 420/23910/23, яке набрало законної сили 07.12.2023, виплачено позивачу 235 633,18 грн.

20.12.2024 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про зобов`язання його нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення (справа №420/35626/23).

21.12.2024 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22.02.2024 року по справі №420/35953/23, яка залишена без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11.09.2024 року, визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 14.08.2022 року по 13.02.2023 року включно (за шість місяців). Стягнуто зі ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 середнє грошове забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні з 14.08.2022 року по 13.02.2023 року в сумі 206 347,50 грн.

За змістом рішення суду від 22.02.2024 року середньоденна заробітна плата позивача за останні два повні календарні місяці, що передували звільненню, дорівнює 1501,88 грн. Відповідно середній заробіток за шість місяців складає 1501,88 грн х 184 = 276 345,92 грн.

Судом першої інстанції застосований принцип співмірності та стягнуто з відповідача 206 347,50 грн.

29.05.2025 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача щодо нарахування та виплати йому індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 13.08.2022 року із врахуванням приписів абзаців 3,4,6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2001року №1078.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 20.09.2024 року по справі №420/16696/24 відмовлено у задоволенні позову.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 31.01.2025 року рішення суду першої інстанції від 20.09.2024 року скасовано, прийнято нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково та, зокрема, зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 13.08.2022 із врахуванням приписів абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2001 №1078, із розрахунку 4395,78грн в місяць.

07.02.2025 на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 31.01.2025 у справі №420/16696/24 нараховано та виплачено індексації грошового забезпечення позивачу 223 028,74 грн.

11.03.2025 року позивач звернувся до суду з цим позовом.

Дослідивши заяви по суті надані сторонами докази суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Спірні правовідносини між стонами виникли з питання нарахування та виплатити позивачу, якій був військовослужбовцем, середнього грошового забезпечення за весь час затримки остаточного розрахунку на підставі ст.117 КЗпПУ.

Згідно з ч. 1 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до пункту 242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008 (далі Положення №1153/2008), після надходження до військової частини письмового повідомлення про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу командира (начальника) військової частини про звільнення військовослужбовець повинен здати в установлені строки посаду та підлягає розрахунку, виключенню зі списків особового складу військової частини і направленню на військовий облік до районного (міського) військового комісаріату за вибраним місцем проживання.

Спеціальне законодавство щодо проходження служби військовослужбовцями не регулює правовідносини щодо відповідальності за затримку розрахунку при звільненні, у тому числі у разі відсутності зауважень звільненого військовослужбовця щодо розрахунку з ним, у зв`язку з чим застосуванню підлягають норми КЗпПУ.

За приписами ст.116 КЗпПУ при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати. У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму.

Статтею 117 КЗпПУ (в редакції Закону України від 01.07.2022 №2352-IX) визначено, що у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті.

Після набрання 19 липня 2022 року чинності Законом №2352-IX строк виплати за затримку при звільненні законодавець обмежив 6 місяцями, що зі сторони законодавця є логічно-послідовним, враховуючи сталу судову практику, що не виплата не тільки нарахованих та несплачених сум заробітку працівнику (роботодавець усвідомлює свою відповідальність), але не нарахованих і несплачених сум заробітку (тобто роботодавець вважає виконаними свої обов`язки щодо розрахунку зі звільненим працівником), не обмежується строком звернення до суду, тобто такий працівник (службовець) може звернутися до суду у будь-якій, у тому числі тривалий, час після звільнення до суду, що безпосередньо впливає на час затримки при звільненні.

Предметом розгляду даної справи є позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні, а саме не виплаті індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 13.08.2022, яка була виплачена йому на виконання Постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 31.01.2025 року у справі №420/16696/24, по день фактичного розрахунку, тобто за період з 14.08.2022 по 13.02.2023 року включно, виходячи із його середнього грошового забезпечення, розрахованого відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 08.02.1995 №100.

Отже враховуючи зміст статті 117 КЗпПУ (в редакції Закону України від 01.07.2022 №2352-IX) позивач просить стягнути з відповідача середній заробіток за шість місяців з 14.08.2022 по 13.02.2023 року включно.

Статтею 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.

Розмір середнього заробітку за шість місяців встановлений рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22.02.2024 року по справі №420/35953/23, яке набрало законної сили.

Середньоденна заробітна плата позивача за останні два повні календарні місяці, що передували звільненню, дорівнює 1501,88 грн.

Сума за шість місяців складає: 1501,88 грн х 184 = 276 345,92 грн.

Судом встановлено, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22.02.2024 року по справі №420/35953/23 стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_1 середнє грошове забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні з 14.08.2022 року по 13.02.2023 року в сумі 206 347,50 грн, оскільки судом врахована питома вага несвоєчасно сплачених коштів.

Позивач просить ще раз стягнути за затримку розрахунку при звільненні суму середнього заробітку за шість місяців.

Суд вважає таки вимоги необґрунтованими та погоджується з позицією представника відповідача, що стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, а тому є неправомірним повторне застосування санкції.

Законодавцем передбачено два випадки сплати середнього заробітку: за вимушений прогул, тобто це заробітна плата та стягується у повному обсязі; за затримку при звільненні, тобто як санкція до роботодавця, яка носить компенсаційний характер.

Враховуючи, що на користь позивача вже стягнуто 206 347,50 грн рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22.02.2024 року по справі №420/35953/23 з відповідача на користь ОСОБА_1 середнє грошове забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні з 14.08.2022 року по 13.02.2023 року, тобто не повна сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (судом врахована питома вага не сплачених своєчасно коштів), суд вважає за необхідне стягнути з відповідача 69998,42грн (276 345,92 грн - 206 347,50 грн), тобто середній заробіток за шість місяців у повному обсязі.

Відповідно до ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Статтею 76 КАС України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши надані докази у їх сукупності, враховуючи встановлені судом обставини, наведені вищі висновки у змісті рішення, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Суд вважає, що з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань підлягають стягненню на користь позивача судові витрати у сумі 500,00грн.

Керуючись статтями 2,3,6,7,8,9,12,139,241-246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 у повному обсязі середнього грошового забезпечення за весь час затримки розрахунку при звільненні з військової служби за період з 14.08.2022 по 13.02.2023 року включно.

Стягнути зі ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 середнє грошове забезпечення за несвоєчасний розрахунок при звільненні за період з 14.08.2022 по 13.02.2023 року у розмірі 69998,42 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути зі ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 500,00грн.

Рішення набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст.295-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва