Справа № 420/15920/25
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2025-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/15920/25

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Димерлія О.О.,

суддів Лук`янчук О.В., Шляхтицького О.І.,

за участю секретаря Мунтян С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10.06.2025 року у справі №420/15920/25 за позовом Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови ВП №77717562 від 14.05.2025 року

У С Т А Н О В И В:

21 травня 2025 року Спеціалізована прокуратура у сфері оборони Південного регіону (далі позивач) звернулась до Одеського окружного адміністративного суду із позовною заявою, у якій просило:

- визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ВП №77717562 від 14.05.2025 року про накладення штрафу у розмірі 5100 грн.

Вимоги адміністративного позову мотивовано тим, що державним виконавцем безпідставно винесено постанову про накладення штрафу за невиконання рішення суду у справі 420/35965/23, незважаючи на поважність причин такого невиконання. При цьому, як стверджував позивач, будь-які дії з метою з`ясування причин невиконання рішення суду з боку державного виконавця не вчинялися. Так, позивач звертає увагу, що держаним виконавцем установлено лише сам факт невиконання судового рішення. Разом з цим, державний виконавець не звертався до прокуратури із вимогою про надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду.

За наслідками розгляду зазначеної справи Одеським окружним адміністративним судом 10 червня 2025 року прийнято судове рішення, яким у задоволенні позову Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону відмовлено у повному обсязі.

Вирішуючи спір та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що на момент винесення оскаржуваної постанови про накладення штрафу у межах виконавчого провадження №77717562 жодних листів від Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону щодо виконання рішення суду, або поважних причин невиконання судового рішення на адресу відповідача не надходило.

Як зауважено окружним адміністративним судом, за наведених обставин, державний виконавець не мав змоги надати оцінку причинам неможливості виконання рішення суду у справі №420/35965/23, оскільки боржник жодним чином не повідомив про наявність таких причин. Крім того, боржник не звертався до Відділу примусового виконання рішень з заявою про зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання.

З огляду на викладене, суд попередньої інстанції дійшов висновку, що станом на дату винесення спірної постанови, у державного виконавця існували підстави для накладення на боржника штрафу згідно до приписів статей 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження».

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, Спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Південного регіону (далі скаржник) подано апеляційну скаргу, у якій посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просить апеляційний суд скасувати оскаржуване рішення суду та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що державний виконавець, наступного дня після закінчення строку, визначеного ч.6 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження», у відповідності до якого боржник повинен виконати рішення суду, зобов`язаний здійснити перевірку виконання рішення суду. При цьому, вирішуючи питання про наявність чи відсутність підстав для накладення штрафу на боржника, державний виконавець зобов`язаний не лише встановити сам факт невиконання рішення суду, а також з`ясувати причини такого невиконання та переконатися у відсутності поважних причин його невиконання.

Разом з цим, як стверджує скаржник, жодних вимог, запитів чи заяв щодо виконання судового рішення та/або з`ясування причин невиконання рішення суду на адресу Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону від державного виконавця не надходило. Крім того, як слідує зі змісту оскаржуваної постанови, жодних заходів для з`ясування причин невиконання рішення суду, державним виконавцем не вживалось.

За наведених обставин, на думку скаржника, сам факт невиконання судового рішення у визначений строк, без з`ясування і оцінки причин його невиконання не може слугувати підставою для відповідальності боржника відповідно до положень статті 75 Закону України «Про виконавче провадження».

У відзиві на апеляційну скаргу представник Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України спростовує доводи апеляційної скарги, вказуючи на законність ухваленого судового рішення та просить його залишити без змін.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом норм процесуального права при установленні фактичних обставин у справі та правильність застосування норм матеріального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як з`ясовано колегією суддів, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23.01.2023 року у справі №420/35965/23, яке залишене без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26.12.2024 року, зокрема:

«Зобов`язано Спеціалізовану прокуратуру у сфері оборони Південного регіону повторно провести оцінювання якості роботи прокурора ОСОБА_1 за 2023 рік, затвердити висновок з урахуванням встановлених судовим рішенням обставин.».

06.02.2025 року Одеським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №420/35965/23 про зобов`язання Спеціалізовану прокуратуру у сфері оборони Південного регіону повторно провести оцінювання якості роботи прокурора ОСОБА_1 за 2023 рік, затвердити висновок з урахуванням встановлених судовим рішенням обставин.

04.04.2025 року постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відкрито виконавче провадження №77717562 з примусового виконання виконавчого листа Одеського окружного адміністративного суду №420/35965/23, виданого 06.02.2025 року. Боржника зобов`язано виконати рішення суду протягом 10 робочих днів. (а.с.8)

Згідно із повідомленням №5677225 про доставку документів з АСВП до електронного кабінету ЕСІТС постанову про відкриття виконавчого провадження доставлено до електронного кабінету Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону 04.04.2025 року.

14.05.2025 року за невиконання рішення суду без поважних причин постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ВП №77717562 на Спеціалізовану прокуратуру у сфері оборони Південного регіону накладено штраф у розмірі 5100 грн. (а.с.16)

Спірним у даній справі є правомірність прийняття постанови старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 14.05.2025 року про накладення штрафу у розмірі 5100 грн. за невиконання рішення суду у виконавчому провадженні №77717562.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII (далі - Закон України №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 частини першої статті 3 Закону України № 1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Частиною 1 статті 18 Закону №1404-VIII установлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, серед іншого, проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону, накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом, здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом (пункти 1,16, 22 частини третьої статті 18 Закону №1404-VIII).

Згідно із частиною першою статті 19 Закону №1404-VIII сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Відповідно до вимог частини 4 статті 19 Закону №1404-VIII сторони виконавчого провадження зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення.

Боржник зобов`язаний надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження (пункт 6 частини п`ятої статті 19 Закону №1404-VIII).

Положеннями частин першої та другої статті 63 Закону України № 1404-VIII передбачено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

Згідно до статті 75 Закону № 1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у установлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Аналізуючи наведені положення законодавства України в контексті цієї справи слід зазначити, що накладення штрафу за невиконання рішення є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання (виконати судове рішення). Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження. При цьому, визначальною умовою для накладення зазначеного штрафу є невиконання судового рішення без поважних причин.

Як з`ясовано судом першої та апеляційної інстанцій, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23.01.2023 року у справі №420/35965/23, яке залишене без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26.12.2024 року, зокрема:

«Зобов`язано Спеціалізовану прокуратуру у сфері оборони Південного регіону повторно провести оцінювання якості роботи прокурора ОСОБА_1 за 2023 рік, затвердити висновок з урахуванням встановлених судовим рішенням обставин.».

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23.01.2023 року у справі №420/35965/23 набрало законної сили 26.12.2024 року.

Судова колегія наголошує, що згідно із статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Положеннями ч. 2 ст. 14 КАС України передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

З матеріалів справи убачається, що з дати набрання законної сили судовим рішенням від 23.01.2023 року у справі №420/35965/23, жодних дій спрямованих на виконання рішення суду, позивачем здійснено не було.

Як установлено апеляційним судом, у подальшому 06.02.2025 року Одеським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №420/35965/23 про:

- зобов`язання Спеціалізовану прокуратуру у сфері оборони Південного регіону повторно провести оцінювання якості роботи прокурора ОСОБА_1 за 2023 рік, затвердити висновок з урахуванням встановлених судовим рішенням обставин.

З метою примусового виконання виконавчого листа Одеського окружного адміністративного суду №420/35965/23, 04 квітня 2025 року постановою головного державного виконавця відкрито виконавче провадження №77717562 та зобов`язано боржника виконати рішення суду протягом 10 робочих днів. (а.с.8)

Разом з цим, з моменту отримання постанови головного державного виконавця про відкриття виконавчого провадження №77717562 від 04.04.2025 року, а саме з 04 квітня 2025 року, та по дату винесення оскаржуваної постанови про накладення штрафу від 15 травня 2025 року, боржником не повідомлено відповідача про повне чи часткове виконання рішення суду у справі №420/35965/23, або про поважність причин такого невиконання.

Відтак, як свідчать матеріали справи, рішення суду у справі №420/35965/23, яке набрало законної сили 26.12.2024 року, не виконується більше півроку, що не заперечується позивачем у справі.

Слід зазначити, що сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення. (стаття 15 Закону України «Про виконавче провадження»).

В силу приписів частини 4, пункту 6 частини п`ятої статті 19 Закону №1404-VIII обов`язок доведення поважності причини невиконання у повному обсязі судового рішення покладається на боржника, який повинен надати належні та переконливі докази наявності такої поважної причини.

При цьому, як слідує з наведених вище положень Закону України «Про виконавче провадження», у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Як зазначено державним виконавцем у спірній постанові про накладення штрафу, 04.04.2025 року державним виконавцем прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження, та зобов`язано боржника виконати рішення суду протягом 10 робочих днів. Копію постанови надіслано сторонам виконавчого провадження. Станом на 04.05.2025 року рішення суду не виконано, про поважні причини невиконання рішення суду боржником не повідомлено державного виконавця.

За наведених обставин, старший державний виконавець дійшов висновку, що незважаючи на наявний обов`язок виконати судове рішення, Спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Південного регіону не вжито заходів для повного і належного виконання судового рішення, яке у свою чергу свідчить про невиконання рішення суду без поважних причин.

Апеляційний суд зауважує, що боржник, тобто Спеціалізована прокуратура у сфері оборони Південного регіону, зобов`язаний надавати державному виконавцю докази, які підтверджують невиконання рішення суду з поважних причин, проте, таких доказів позивачем не надано ані відповідачу, ані до суду першої та апеляційної інстанцій.

Отже, судом першої інстанції правильно установлено, що позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів виконання рішення суду у справі №420/35965/23, а отже причини невиконання, на які посилалася Спеціалізована прокуратура у сфері оборони Південного регіону у позовній заяві та апеляційній скарзі, не є поважними.

Крім цього, судова колегія відхиляє доводи скаржника про здійснення судом першої інстанції, в межах справи №420/35965/23, судового контролю за виконанням рішення суду, оскільки такі обставини, в силу приписів частини 4, пункту 6 частини п`ятої статті 19 Закону №1404-VIII, не звільняють боржника від обов`язку виконати судове рішення та/або повідомити державного виконавця про поважність причин такого невиконання.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду попередньої інстанції, що спірна постанова про накладення штрафу у розмірі 5100 грн. за невиконання рішення суду у виконавчому провадженні №77717562 є правомірною та не підлягає скасуванню.

Інші доводи апеляційної скарги, які зводяться до переоцінки встановлених судом першої інстанції фактичних обставин справи, вказаного висновку суду апеляційної інстанції не спростовують, і так само не містять жодних аргументів щодо неправильного застосування з боку суду першої інстанції норм матеріального права.

З огляду на викладене вище, колегія суддів уважає, що суд попередньої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права.

У відповідності до ст. 315, 316 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги, якщо суд першої інстанції правильно установив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст. 287, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону - залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10.06.2025 року у справі №420/15920/25 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання сторонами копії судового рішення.

Суддя-доповідач О.О. Димерлій
Судді О.І. Шляхтицький О.В. Лук`янчук