Справа № 750/7384/25
Суддя: Маринченко О. А.
Дата ухвалення: 2025-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 750/7384/25
Провадження № 2-а/750/186/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2025 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі судді Маринченко О.А., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанов по справах про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

30 травня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить скасувати постанови № 252 та № 253 від 05 березня 2025 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за адміністративні правопорушення, передбачені частиною третьою статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), а справи закрити.

Обґрунтовано позов, зокрема, тим, що позивач будь-яких протоколів, повісток, повідомлень про розгляд справ про притягнення до адміністративної відповідальності не отримував, у розшуку Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів не перебував, правил військового обліку не порушував. За інформацією електронного військово-облікового документа «Резерв+» позивач перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_1 , дані оновив вчасно, про що свідчить відповідна відмітка, порушень військового обліку не має. 01 березня 2025 року позивач був затриманий поліцейськими та доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_2 , а в подальшому - до ІНФОРМАЦІЯ_1 , де йому повідомили про порушення правил військового обліку, у зв`язку з неявкою за викликом (повісткою). Будь-які прохання надати позивачу вказану повістку були проігноровані. Також, позивача із застосуванням психологічного примусу намагалися протиправно примусити пройти військово-лікарську комісію. Згодом позивача відпустили. 21 травня 2025 року позивачу засобами поштового зв`язку надійшов рекомендований лист № 169 від ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому містилося дві постанови: № 252 та № 253 по справі про адміністративне правопорушення за частиною третьою статті 210-1 КУпАП. Копії вказаних постанов позивач раніше не отримував, про що свідчить відсутність його підпису в таких постановах. Повісток та (або) інших викликів від ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач також ніколи не отримував, відповідно не був обізнаний про обов`язок з`явитись 01 березня 2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Крім того, в тексті постанови № 252 по справі про адміністративне правопорушення відсутня інформація щодо номеру повістки, якою датою вона датована, яка мета виклику позивача. Відповідачем не надано доказів існування та отримання зазначеної повістки позивачем. Повідомлень про розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності чи будь-яких інших повідомлень від ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач не отримував. Також, від проходження військово-лікарської комісії позивач не відмовлявся. На момент затримання у позивача були відсутні медичні документи, які б дали змогу визначити стан його здоров`я, та які він був зобов`язаний надати військово-лікарській комісії, про що повідомлено працівників територіального центру комплектування та соціальної підтримки, однак ними дана інформація була проігнорована. Вказане позбавило позивача можливості виконати вимоги Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України № 402 від 14 серпня 2008 року. Крім того, працівниками територіального центру комплектування та соціальної підтримки на позивача здійснювався морально-емоційний тиск для скорішого проходження ним військово-лікарської комісії, не було дотримано процедури вручення направлення та не надано позивачу можливості зібрати і подати всі необхідні медичні документи для повного відображення стану здоров`я позивача. Також, відсутні будь-які відомості, які б могли підтвердити, що відповідачем направлення № 227, про яке йдеться в постанові, було належним чином вручене та зареєстроване в журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію. Крім того, відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження факту відмови позивача від проходження військово-лікарської комісії. Абзац 3 частини першої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачає, що обов?язком громадянина є проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, а не обов?язок отримувати направлення на проходження військово-лікарської комісії, тому в діях позивача не вбачається складу адміністративного правопорушення за абзацом 3 частини першої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». У порушення вимог законодавства оскаржувані постанови були винесені без повідомлення позивача про розгляд справи, що позбавило останнього користуватися правами, передбаченими Конституцією України та статтею 268 КУпАП. Крім того, накладаючи на позивача адміністративні стягнення, відповідачем не було дотримано вимог пункту 5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, статті 35 КУпАП, у зв`язку з чим оскаржувані постанови підлягають скасуванню, а справи про адміністративні правопорушення - закриттю.

В установлений судом строк відповідач подав відзив на позов, в якому просить відмовити позивачу в його задоволенні. Зокрема, у відзиві на позов відповідач вказує, що позивачем пропущено строк звернення до суду, адже як слідує з позовної заяви та ордеру, наданого до такої позовної заяви, - між позивачем та представником позивача було укладено договір про надання правової допомоги 03 березня 2025 року, тобто після складання протоколів про вчинення позивачем адміністративних правопорушень (01 березня 2025 року) та до моменту винесення постанов про притягнення позивача до адміністративної відповідальності (05 березня 2025 року). Однак, знаючи про складання відносно свого клієнта протоколів про адміністративне правопорушення, будучи обізнаною зі строками розгляду справ проадміністративні правопорушення, передбачені статтею 277 КУпАП, який становить 15 днів, представник позивача з моменту підписання договору про надання правової допомоги (03 березня 2025 року) та до моменту направлення адвокатського запиту на адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 (21 травня 2025 року) жодних дій, спрямованих на надання письмових пояснень по справам про адміністративні правопорушення, вчинені позивачем, чи спроб дізнатися про результати розгляду таких справ не вчиняла. 01 березня 2025 року відносно позивача були складені протоколи № 252 та № 253 про вчинення ним правопорушень, передбачених частиною третьою статті 210-1 КУпАП, у зв?язку з відмовою від отримання направлення на військово лікарську комісію та відмовою від проходження військово-лікарської комісії, а також у зв`язку з неявкою за викликом. Розгляд справи було призначено на 05 березня 2025 року. На розгляд справи ні позивач, ні його захисник не прибули, жодних пояснень не надали. Дослідивши всі наявні докази, начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 було винесено постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладено адміністративні стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. Враховуючи норми пункту 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16 травня 2024 року, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов?язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу, у разі надсилання повістки засобами поштового зв?язку, є день проставлення в поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи. Проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання було здійснено 03 грудня 2024 року, що підтверджується копією поштового конверта, а тому позивач вважається таким, що був належним чином повідомлений про необхідність з?явитися до ІНФОРМАЦІЯ_1 , а притягнення його до адміністративної відповідальності є законним та обґрунтованим. Крім того, оскільки в Єдиному державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів були відсутні відомості про проходження позивачем медичного огляду, то 01 березня 2025 року о 20 год. 23 хв. в умовах особливого періоду уповноваженим представником ІНФОРМАЦІЯ_1 позивачу було видано направлення № 227 для проходження військо-лікарської комісії з метою визначення ступеня придатності для проходження військової служби під час мобілізації. Однак, від отримання вказаного направлення та від проходження військово-лікарської комісії позивач відмовився, чим порушив абзац третій частини першої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Доказами фактичної відмови є оригінал виписаного на ім`я позивача направлення, яке він відмовився отримати, та, яке було долучено до справи, а також відповідний акт, яким зафіксовано факт відмови від отримання направлення та проходження медичного огляду. Окрім того, критично необхідно ставитися до твердження позивача про те, що він не відмовлявся від проходження медичного огляду, адже позивачу було роз`яснено можливість отримати направлення та пройти медичний огляд у строки, передбачені Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженим наказом Міністра оборони України № 402 від 14 серпня 2008 року. Тобто, позивач, враховуючи строки, встановлені законодавством України для проходження військово-лікарської комісії, після отримання направлення на військово-лікарську комісію мав можливість зібрати необхідні йому медичні документи та пройти її у визначені законодавством строки, однак від отримання такого направлення категорично відмовився, що фактично унеможливлювало подальше проходження такого огляду, адже медичний огляд здійснюється виключно на підставі відповідного направлення. Таким чином, позивач своїми діями в умовах особливого періоду вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною третьою статті 210-1 КУпАП, внаслідок чого відносно нього було складено відповідний протокол. Крім того, позивач, маючи можливість зібрати всі необхідні йому медичні документи та обрати зручну для себе дату проходження медичного огляду, на момент розгляду справи в суді так і не пройшов медичний огляд, що вказує на невідповідність тверджень позивача тим діям, які він вчиняє. Не заслуговують на увагу посилання позивача на наявність недоліків у постановах в частині не зазначення інформації щодо повістки (постанова № 252) та не визначення неоподаткованого мінімума доходів громадян, як розрахункової величини при визначенні суми штрафу (постанови № 252 та № 253), адже такі недоліки є незначними. У даному випадку були допущені незначні порушення, які не впливають на дійсність постанови та не можуть слугувати підставою для звільнення особи від адміністративної відповідальності за вчинене ним правопорушення. Також, не заслуговують на увагу твердження позивача, що позивач не був належним чином повідомлений про час та дату розгляду справи про адміністративне правопорушення, адже така інформація міститься в протоколах та доводилася до позивача під час складання протоколів відповідальною особою в голос. Враховуючи, що позивач відмовився від підписання складених протоколів, то вказані обставини підтверджуються не його підписом, а підписами свідків. Крім того, факт ознайомлення позивача з текстом протоколу № 252 підтверджується тим, що позивач власноручно виклав свої пояснення у відповідній графі протоколу. Таким чином, позивач був обізнаний з датою, часом та місцем розгляду справи про адміністративне правопорушення, а зазначення протилежного у позовній заяві є виключно намаганням ухилитися від відповідальності за вчинені правопорушення. Окрім того, при вирішенні справи по суті варто враховувати, що спірні правовідносини мають місце в період введення на території України воєнного стану та оголошення загальної мобілізації, в умовах відкритої збройної агресії російської федерації, яка триває понад 10 років і, яка направлена на знищення суверенітету та незалежності України як держави. Такі правовідносини виникли у сфері виконання однієї з найважливіших функцій держави по захисту її територіальної цілісності та суверенітету, під час проведення мобілізації, яка передбачає собою не лише здійснення відповідних заходів державними органами, органами місцевого самоврядування та військовими формуваннями, а й передбачає собою відповідну поведінку громадян України з виконання конституційних обов`язків, які закріплені в статтях 17, 65 Конституції України. Оцінюючи співвідношення забезпечення дотримання прав позивача з принципами забезпечення національної безпеки та захисту суспільного інтересу в контексті спірних правовідносин, вважаємо, що пріоритетним є забезпечення дотримання засад національної безпеки та суспільного інтересу, які переважають над інтересами особи, яка правомірно була притягнута до адміністративної відповідальності за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Позивач подав відповідь на відзив, в якій просить позов задовольнити.

На підставі положень частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши наявні в справі докази, суд встановив таке.

22 листопада 2024 року керівником ІНФОРМАЦІЯ_1 (Ріпки) ОСОБА_2 видано повістку № 1377202 ОСОБА_1 , згідно з якою йому необхідно з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) за адресою: АДРЕСА_1 08 грудня 2024 року о 09 год. 00 хв. для уточнення даних. Вказана повістка має QR-код для перевірки чинності повістки.

Відповідно до копії конверта «Укрпошта» та опису вкладення до рекомендованого поштового відправлення № 602 повістка надсилалася позивачу ІНФОРМАЦІЯ_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) за адресою: АДРЕСА_2 . Однак, згідно з довідкою про причини повернення/досилання повернулася, оскільки адресат відсутній за вказаною адресою.

01 березня 2025 року стрільцем другого відділення охорони взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 складено протокол № 252 про адміністративне правопорушення, за яким 01 березня 2025 року о 19 год. 45 хв. уповноваженим представником ІНФОРМАЦІЯ_4 було встановлено, що в умовах особливого періоду громадянин ОСОБА_1 у порушення вимог частини першої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не з`явився 08 грудня 2024 року за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Ріпки). Про наявність причин, що унеможливлювали прибуття за вказаною повісткою, не повідомляв, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною третьою статті 210-1 КУпАП.

Громадянинові ОСОБА_1 роз`яснено зміст статті 63 Конституції України, а також права та обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП. Також, ОСОБА_1 повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться об 11 год. 20 хв. 05 березня 2025 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_3 , кабінет № 404.

У графі «підпис особи, що притягається до адміністративної відповідальності» відсутній підпис позивача. Натомість, є відмітка, що від пояснень та підписання протоколу відмовився у присутності свідків: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Разом з тим, у графі «Пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу особою, яка притягається до адміністративної відповідальності», зазначено: «Я, ОСОБА_1 , не з`явився, тому що не знав, що в мене повістка».

05 березня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_6 винесено постанову № 252 по справі про адміністративне правопорушення, згідно з якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210-1 КУпАП та накладено штраф у розмірі 17000 грн.

Зі змісту вказаної постанови слідує, що 01 березня 2025 року в умовах особливого періоду, всупереч вимогам Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни ОСОБА_1 не прибув за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_1 , чим вчинив в умовах особливого періоду адміністративне правопорушення, передбачене частиною третьою статті 210-1 КУпАП.

Оскаржувана постанова не містить підпису позивача.

Також, 01 березня 2025 року стрільцем другого відділення охорони взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 складено протокол № 253 про адміністративне правопорушення, згідно з яким 01 березня 2025 року о 20 год. 23 хв. уповноваженим представником ІНФОРМАЦІЯ_4 було виписано направлення на проходження військово-лікарської комісії громадянину ОСОБА_1 з метою визначення ступеня придатності до військової служби. Однак, у порушення вимог частини першої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» ОСОБА_1 відмовився від проходження військово-лікарської комісії, чим вчинив правопорушення, передбачене частиною третьою статті 210-1 КУпАП.

Громадянинові ОСОБА_1 роз`яснено зміст статті 63 Конституції України, а також права та обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП. Також, ОСОБА_1 повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться об 11 год. 40 хв. 05 березня 2025 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_3 , кабінет № 404.

У графі «підпис особи, що притягається до адміністративної відповідальності» відсутній підпис позивача. Натомість, є відмітка, що від пояснень та підписання протоколу відмовився у присутності свідків: ОСОБА_4 та ОСОБА_7 .

Крім того, до протоколу додано направлення ОСОБА_1 № 277 від 01 березня 2025 року для встановлення придатності до проходження військової служби за станом здоров`я в Збройних Силах України, у зв`язку із призовом на військову службу під час мобілізації, в особливий період.

Відповідно до Акту відмови від проходження військово-лікарської комісії від 01 березня 2025 року ОСОБА_1 відмовився від проходження військово-лікарської комісії з метою визначення ступеня його придатності до військової служби (направлення № 227 від 01 березня 2025 року) та йому було роз`яснено про настання адміністративної відповідальності за відмову від проходження ВЛК.

05 березня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_6 винесено постанову № 253 по справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210-1 КУпАП та накладено на нього штраф у розмірі 17000 грн.

Зі змісту вказаної постанови слідує, що 01 березня 2025 року о 20 год. 23 хв. в умовах особливого періоду уповноваженим представником ІНФОРМАЦІЯ_4 громадянину ОСОБА_1 було виписано направлення № 227 для проходження військо-лікарської комісії для визначення ступеня придатності для проходження військової служби під час мобілізації. Однак, від отримання вказаного направлення та від проходження військово-лікарської комісії ОСОБА_1 відмовився, чим порушив абзац третій частини першої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Таким чином, громадянин ОСОБА_1 категорично відмовився від отримання направлення на проходження військово-лікарської комісії, а значить своїми діями в умовах особливого періоду вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною третьою статті 210-1 КУпАП.

Оскаржувана постанова не містить підпису позивача.

Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Статтею 7 КУпАП визначено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з частиною першою статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із частиною першою статті 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Також, частиною першою статті 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно із статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною другою статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Позивач не визнає вчинення ним адміністративних правопорушень, а тому вказані обставини відповідно до частини другої статті 77 КАС України зобов`язують відповідача суб`єкта владних повноважень довести правомірність свого рішення.

Так, відповідно до статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Також, згідно із частиною першою статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Стаття 210-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Відповідно до частини першої статті 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію - тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із частиною третьою статті 210-1 КУпАП вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зазначена норма є бланкетною, тобто при її застосуванні необхідно застосовувати законодавчі акти, які визначають, зокрема, правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні.

24 лютого 2022 року відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні постановлено ввести воєнний стан з 24.02.2022 строком на 30 діб. У подальшому воєнний стан в Україні було неодноразово продовжено і він діє і на даний час.

З метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 запроваджено загальну мобілізацію.

Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.

Отже, починаючи з 24 лютого 2022 року і на даний час в Україні діє особливий період.

Стаття 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначає обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Згідно із частиною першою статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані:

з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду;

надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, силам цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом;

проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Також, частиною десятою статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» встановлено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки; прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Відповідно до частини третьої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк. У повістці про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки зазначаються: 1) прізвище, ім`я та по батькові і дата народження громадянина, якому адресована повістка; 2) найменування територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що видав повістку; 3) мета виклику до територіального центру комплектування та соціальної підтримки; 4) місце, день і час явки за викликом; 5) підпис (електронний цифровий підпис) посадової особи, яка видала (сформувала) повістку; 6) реєстраційний номер повістки; 7) роз`яснення про наслідки неявки і про обов`язок повідомити про причини неявки.

Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560 (далі Порядок), визначає механізм реалізації повноважень та взаємодію між місцевими держадміністраціями, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від підпорядкування і форми власності, органами військового управління, органами та підрозділами, що входять до системи поліції, та посадовими особами територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки з організації проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період; процедуру оповіщення військовозобов`язаних та резервістів, їх прибуття до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, військових частин Збройних Сил, інших військових формувань, Центрального управління або регіонального органу СБУ чи відповідного підрозділу розвідувальних органів; процедуру перевірки військово-облікових документів громадян, уточнення персональних даних військовозобов`язаних та резервістів та внесення відповідних змін у військово-облікові документи; процедуру надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення; організацію медичного огляду військовозобов`язаних та резервістів для визначення придатності до військової служби; процедуру оформлення призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період; механізм відправлення військовозобов`язаних та резервістів до місць проходження військової служби.

Пунктом 21 Порядку передбачено, що за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувальних органів) резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.

Згідно із пунктом 23 Порядку поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форми власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).

Відповідно до пункту 24 Порядку у разі неприбуття у строк, визначений у повістці, громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше ніж протягом трьох днів від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ), повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ) або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Згідно із підпунктом 1 пункту 27 Порядку під час мобілізації громадяни викликаються з метою: до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки або їх відділів: взяття на військовий облік; проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби; уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки); призову на військову службу під час мобілізації та відправлення до місць проходження військової служби.

Виклик громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки чи їх відділів, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ під час мобілізації здійснюється шляхом вручення (надсилання) повістки (додаток 1) (пункт 28 Порядку).

Відповідно до пункту 29 Порядку у повістці зазначаються: прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) і дата народження громадянина, якому адресована повістка; найменування районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділів чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіонального органу СБУ, що видав повістку; мета виклику до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділів чи відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ; місце, день і час явки за викликом; найменування посади, власне ім`я та прізвище, підпис посадової особи, яка видала повістку, та дата її підписання - для повісток, оформлених на бланку. Такі повістки скріплюються гербовою печаткою; прізвище та власне ім`я керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу, дата накладення кваліфікованого електронного підпису - для повісток, сформованих за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів; реєстраційний номер повістки; роз`яснення про наслідки неявки і про обов`язок повідомити про причини неявки.

Абзацами 1 та 2 пункту 30 Порядку визначено, що повістка може формуватися за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів або оформлюватися на бланку, який заповнюється представником районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки. У разі формування повістки за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу накладає на повістку кваліфікований електронний підпис у день її формування.

Згідно із пунктом 30-1 Порядку кожна повістка, сформована за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, містить унікальний електронний ідентифікатор у вигляді QR-коду (далі - QR-код). QR-код містить інформацію, зазначену в пункті 29 цього Порядку, а також реєстраційний номер поштового відправлення у разі відправлення повістки засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням. Повістка, сформована за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, може бути роздрукована. У такому разі її паперова форма повинна містити придатний для зчитування QR-код з відповідною інформацією.

Відповідно до пункту 30-2 Порядку повістки, сформовані за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, можуть: централізовано друкуватися і надсилатися військовозобов`язаним та резервістам засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення; друкуватися та вручатися військовозобов`язаним та резервістам під час оповіщення у роздрукованому вигляді.

У разі надсилання повістки, сформованої за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення, на такому відправленні повинні зазначатися штриховий кодовий ідентифікатор оператора поштового зв`язку, прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності), адреса громадянина, якому надсилається повістка. В описі вкладення зазначається інформація про найменування поштового відправлення, власне ім`я та по батькові (за наявності), адреса громадянина, якому надсилається поштове відправлення, найменування вкладення із кількістю аркушів, власне ім`я та прізвище керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу, інформація про дату накладення кваліфікованого електронного підпису (пункт 30-3 Порядку).

Згідно із пунктом 34 Порядку повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ може бути надіслана зазначеними органами військового управління (органами) засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з повідомленням про вручення на адресу його місця проживання після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, у тому числі адреси місця проживання. У разі коли резервіст або військовозобов`язаний уточнив свої облікові дані після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, повістка може надсилатися на адресу місця проживання, зазначену резервістом або військовозобов`язаним під час уточнення облікових даних. У разі неуточнення протягом 60 днів резервістом або військовозобов`язаним своєї адреси місця проживання повістка може надсилатися на його адресу зареєстрованого/задекларованого місця проживання. Повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ надсилається адресату протягом 48 годин після підпису повістки відповідним керівником. При цьому день явки за викликом резервіста або військовозобов`язаного з населеного пункту, що є адміністративним центром області, визначається протягом семи діб, а з інших населених пунктів - протягом десяти діб від дня надсилання повістки засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення.

Пунктом 41 Порядку визначено, що належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є: 1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки; 2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Відповідно до пунктів 41-1, 41-2 Порядку перевірка чинності повісток, сформованих за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, проводиться шляхом зчитування QR-коду за допомогою технічних засобів, які дають змогу відтворити відомості, зазначені у повістці, у тому числі засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста, зокрема з використанням мобільного додатка. Повістки, сформовані за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (у тому числі роздруковані), та повістки, оформлені на бланку, мають однакову юридичну силу.

Також, згідно з пунктом 74 Порядку (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) військовозобов`язаним та резервістам, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, за рішенням керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки видається направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду, сформоване за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Направлення, сформоване за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, надсилається в електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з урахуванням вимог пункту 74-3 цього Порядку. Особам віком до 45 років у направленні для проходження медичного огляду зазначається про необхідність визначення їх придатності до проходження військової служби у десантно-штурмових військах, силах спеціальних операцій, морській піхоті. Військовозобов`язаним та резервістам, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та виявили бажання проходити військову службу під час мобілізації у вибраній ними військовій частині, командиром військової частини або начальником центру рекрутингу Збройних Cил видається направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду за формою згідно з додатком 11, яке реєструється у письмовій формі у журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію за формою згідно з додатком 12 та видається військовозобов`язаному та резервісту під особистий підпис. Направлення на медичний огляд військовозобов`язаних та резервістів, які перебувають на військовому обліку в СБУ, а також військовозобов`язаних, які виявили бажання проходити військову службу під час мобілізації в обраному ними підрозділі, органі, закладі, установі СБУ, здійснюється у порядку, визначеному Головою СБУ.

Відповідно до пункту 78 Порядку контроль за направленням та проходженням резервістами та військовозобов`язаними військово-лікарської комісії покладається на керівника територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Так, згідно з копією паспорта позивача він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

З копії конверта «Укрпошта» слідує, що повістка № 1377202 надсилалася позивачу РТЦК за адресою його зареєстрованого місця проживання - АДРЕСА_4 .

Також, з матеріалів справи слідує, що позивач відповідно до повістки № 1377202 викликався до ІНФОРМАЦІЯ_6 на 09 год. 00 хв. на 08 грудня 2024 року.

Згідно з копією конверта та довідки про причини повернення/досилання вказана повістка повернулася відправнику з відміткою про відсутність адресата за адресою, вказаною на поштовому відправленні.

Проаналізувавши вимоги пункту 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, суд зазначає, що належним підтвердженням оповіщення про виклик до ТЦК та СП є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку.

З копії конверта слідує, що поштове відправлення № 602 було прийнято в поштове відділення 22 листопада 2024 року та повернуто 03 грудня 2024 року відправнику з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою.

При цьому, в оскаржуваній постанові № 252 від 05 березня 2025 року не чітко викладено зміст вчиненого правопорушення, зокрема, не вказано за якою саме повісткою, в який саме день позивач не з`явився до ТЦК та СП.

Також, суд враховує, що відповідно до частини першої статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання чи сповіщено осіб, які беруть участь у справі, про час і місце її розгляду.

Аналіз наведених вище положень закону дає підстави для висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення за статтею 2101 КУпАП розпочинається зі складення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, протоколу про адміністративне правопорушення, і їй вручається копія такого протоколу.

Закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.

Законодавство покладає обов`язок щодо своєчасного повідомлення особи про час та місце розгляду справи на уповноважену посадову особу.

Для інформування особи про час та місце розгляду справи можуть використовуватися різні способи: рекомендований лист, телеграма, телефакс, телефонограма, особисте вручення повідомлення представникам. Множинність способів повідомлення дозволяє уповноваженій посадовій особі обрати один або декілька способів, які забезпечують поінформованість особи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа. Такий обов`язок вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи.

Так, з матеріалів справи слідує, що від отримання протоколів про адміністративне правопорушення № 252 та № 253 від 01 березня 2025 року, в яких зазначалося про те, що розгляд справ про адміністративні правопорушення відбудуться 05 березня 2025 року, позивач відмовився, він їх не отримав.

При цьому, у матеріалах справи відсутні інші докази, які б підтверджували те, що позивачу достеменно було відомо про дату, час та місце розгляду справ.

Отже, суд вважає, що відповідач не виконав обов`язок щодо належного повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про дату, час та місце розгляду справи.

А тому, під час розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, відповідачем не дотримано приписи статей 268, 278 КУпАП, чим порушено право позивача знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися правовою допомогою адвоката тощо.

Згідно із частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до положень статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

При цьому, суд зазначає, що особливості розгляду спорів даної категорії врегульовано статтею 286 КАС України, у частині третій якої визначено виключний перелік способів захисту порушеного права особи, що можуть бути застосовані судом.

Так, згідно із частиною третьою статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи зазначене та те, що позивач належним чином не був повідомлений про дату, час та місце розгляду справ про притягнення його до адміністративної відповідальності, оскаржувана постанова № 252 не містить чіткого викладу змісту вчиненого правопорушення, зокрема, в ній не вказано, за якою саме повісткою, в який саме день позивач не з`явився до ТЦК та СП, а тому суд вважає за необхідне скасувати оскаржувані постанови, а справи направити на новий розгляд до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до статті 139 КАС України на користь позивача необхідно стягнути судовий збір.

Керуючись статтями 2, 6-10, 72, 77, 90, 139, 241-246, 271, 272, 286, 297 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанов по справах про адміністративні правопорушення задовольнити частково.

Скасувати постанову № 252 від 05 березня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 2101 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 надіслати на новий розгляд до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Скасувати постанову № 253 від 05 березня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 2101 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 надіслати на новий розгляд до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1211 грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_7 ; місцезнаходження: АДРЕСА_3 ; ідентифікаційний код НОМЕР_2 .

Суддя