Справа № 380/3986/25
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2025-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2025 рокусправа № 380/3986/25

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брильовського Р.М. розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції (79053, м. Львів, вул. Перфецького, 19, ) про визнання протиправним дій, -

встановив:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції з урахуванням уточненої позовної заяви, у якій просить суд:

- визнати протиправним та скасувати терміновий заборонний припис серії АА № 432853 від 23.02.2025 складений стосовно кривдника ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати терміновий заборонний припис серії АА № 432854 від 23.02.2025 складений стосовно кривдника ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що Поліцейським взводу 1 роти 2 батальйону 1 УПП у Львівській області ДПП капралом поліції Баглай Артуром Васильовичем був складений терміновий заборонний припис стосовно кривдника серія АА № 432854 від 23.02.2025 про те, що позивач о 20 год. 55 хв. вчинила домашнє насильство стосовного свого чоловіка ОСОБА_2 психологічного характеру, а саме ображала, принижувала. Також, аналогічний терміновий заборонний припис стосовно кривдника серія АА № 432853 від 23.02.2025 був складений відносно доньки позивача ОСОБА_3 . Вказаними заборонними приписами застосовано заходи термінового заборонного припису стосовно кривдника: зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи. Жодних правових підстав для складення оскаржуваних приписів стосовно позивача не було. Адже терміновий заборонний припис стосовно кривдника виноситься кривднику уповноваженими підрозділами органів Національної поліції у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення. Позивач із такими приписами не погоджується, вважає їх протиправним і таким що винесені з порушенням встановленого порядку, оскільки оформлені не відповідно до фактичних обставин справи та за відсутності будь-яких підстав, а тому базується на припущеннях відповідача, які нічим не обґрунтовані, що в сукупності, на переконання позивача, порушує його права та підлягає скасуванню з огляду на звернувся із цим позовом в суд.

Ухвалою судді від 3 березня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Від відповідача на адресу суду надійшов відзив у якому проти позову заперечив. В обґрунтування вказав, що 23.02.2025 близько 20 год. 55 хв. позивачка за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 вчинила відносно свого чоловіка ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, що виражалось у словесних образах його як військовослужбовця, приниженні його честі та гідності, примушувала його покинути квартиру, внаслідок чого могла бути завдана шкода його психічному здоров`ю. Також, 23.02.2025 року близько 20 год. 55 хв. позивачка вчинила відносно своєї неповнолітньої дочки ОСОБА_3 домашнє насильство психологічного характеру, що виражалось у словесних образах, приниженні її честі та гідності, а також здійснювала відеофіксацію ОСОБА_3 на мобільний телефон в той момент, коли дитина перебувала у ванній кімнаті, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю дитини. Вказує, що поліцейські об`єктивно з`ясовувати усі обставини, відібрали заяву та пояснення в ОСОБА_2 , а також склали 2(дві) форми оцінки ризиків. Отже, патрульними дійсно було зафіксовано факт вчинення домашнього насильства позивача відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Таким чином, відносно позивача складено 2(два) термінові заборонні приписи. Проведення оцінки ризиків вчинення домашнього насильства встановлено «Порядком проведення оцінки ризиків вчинення домашнього насильства», затвердженого Наказом Міністерства соціальної політики України, Міністерства внутрішніх справ України від 13 березня 2019 року №369/180 який передбачає, що цей Порядок визначає процедуру проведення оцінки вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи, з метою визначення ефективних заходів реагування, спрямованих на припинення такого насильства та попередження його повторного вчинення. Якщо рівень небезпеки оцінюється як низький або середній, а інші чинники/обставини, що можуть вплинути на рівень небезпеки, відсутні - терміновий заборонний припис стосовно кривдника виноситься на розсуд поліцейського уповноваженого підрозділу поліції. У разі високого рівня небезпеки поліцейський уповноваженого підрозділу поліції обов`язково виносить терміновий заборонний припис стосовно кривдника. Просить суд у задоволенні позову відмовити повністю.

Всебічно дослідивши та об`єктивно оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, суд встановив наступне.

Поліцейським взводу 1 роти 2 батальйону 1 УПП у Львівській області ДПП капралом поліції Баглай Артуром Васильовичем 23.02.2025 складено термінові заборонні приписи стосовно кривдника ОСОБА_1 : серії НОМЕР_2 щодо постраждалої ОСОБА_3 та серії НОМЕР_3 щодо постраждалого ОСОБА_2 .

Вказаними заборонними приписами застосовано заходи термінового заборонного припису стосовно кривдника: зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи.

Термінові заборонні приписи стосовно кривдника винесені строком на 5 діб з 23 год. 00 хв. 23.02.2025 до 23 год. 00 хв. 28.02.2025.

Вказані заборонні приписи підписано посадовою особою, яка їх склала, а також постраждалою особою.

Вважаючи зазначені приписи протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернулася до суду з цим позовом, оскільки вважає що у відповідача були відсутні підстави для їх винесення через відсутність факту застосування домашнього насильства.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд враховує ту обставину що заборонний припис на час розгляду справи по суті вичерпав свою дію.

Відповідно до пункту 16 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року № 2229-VIII (далі - Закон №2229-VIII) терміновий заборонний припис стосовно кривдника - спеціальний захід протидії домашньому насильству, що вживається уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України як реагування на факт домашнього насильства та спрямований на негайне припинення домашнього насильства, усунення небезпеки для життя і здоров`я постраждалих осіб та недопущення продовження чи повторного вчинення такого насильства.

Положеннями ч.1 ст.1 Закону №2229-VIII надано наступні визначення понять:

- домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь (п.3);

- кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі (п.6);

- особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі (п.8);

За змістом ч. 3 ст.3 Закону №2229-VIII дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється також на інших родичів, інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання, а також на суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

Згідно з пунктом четвертим частини першої статті 10 Закону №2229-VIII до повноважень уповноважених підрозділів органів Національної поліції України у сфері запобігання та протидії домашньому насильству належать винесення термінових заборонних приписів стосовно кривдників.

Відповідно до статті 24 Закону №2229-VIII до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать:

1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника;

2) обмежувальний припис стосовно кривдника;

3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи;

4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників.

Згідно з частинами першою, другою, четвертою, п`ятою, шостою, дев`ятою, одинадцятою статті 25 Закону №2229-VIII терміновий заборонний припис виноситься кривднику уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення.

Терміновий заборонний припис може містити такі заходи:

1) зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи;

2) заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи;

3) заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.

Терміновий заборонний припис виноситься за заявою постраждалої особи, а також за власною ініціативою працівником уповноваженого підрозділу органів Національної поліції України за результатами оцінки ризиків.

Суд встановив, що Поліцейським взводу 1 роти 2 батальйону 1 УПП у Львівській області ДПП капралом поліції Баглай Артуром Васильовичем 23.02.2025 складено термінові заборонні приписи стосовно кривдника ОСОБА_1 : серії НОМЕР_2 щодо постраждалої ОСОБА_3 та серії НОМЕР_3 щодо постраждалого ОСОБА_2 .

Терміновий заборонний припис вручається кривднику, а його копія - постраждалій особі або її представнику.

Особа, стосовно якої винесено терміновий заборонний припис, може оскаржити його до суду в загальному порядку, передбаченому для оскарження рішень, дій або бездіяльності працівників уповноважених підрозділів органів Національної поліції України.

Терміновий заборонний припис виноситься в порядку, затвердженому Міністерством внутрішніх справ України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України №654 від 01 серпня 2018 року затверджено Порядок винесення уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України термінового заборонного припису стосовно кривдника (далі - Порядок №654).

Відповідно до пункту 1 розділу І Порядку №654 цей Порядок визначає процедуру винесення уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України термінового заборонного припису стосовно кривдника.

Процедуру винесення термінового заборонного припису стосовно кривдника визначено Розділом ІІ Порядку №654.

Так, відповідно до пунктів 6, 7 Порядку №654 терміновий заборонний припис стосовно кривдника (додаток 1) складається на бланку, виготовленому друкарським способом згідно з технічним описом бланка термінового заборонного припису стосовно кривдника (додаток 2), на якому проставлено відповідні серію та номер.

Усі реквізити припису заповнюються державною мовою, розбірливим почерком, чорнилом чорного або синього кольору.

У разі якщо особа, щодо якої виноситься припис, не володіє українською мовою, припис складається за участю перекладача.

Пунктами десятим, одинадцятим Порядку №654 передбачено, що під час винесення припису в ньому зазначаються:

у рядку «тип, назва населеного пункту» - тип, назва населеного пункту;

у рядку «посада, найменування уповноваженого підрозділу поліції, звання, прізвище, ім`я, по батькові працівника, який виніс терміновий заборонний припис стосовно кривдника» - посада працівника уповноваженого підрозділу поліції, який виніс припис, найменування уповноваженого підрозділу поліції, у якому він служить, звання, прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочень);

у рядку «згідно зі статтею 25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» та з урахуванням існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи виніс цей терміновий заборонний припис стосовно» - прізвище, ім`я та по батькові особи, яка вчинила домашнє насильство (повністю, без скорочень), стать, дата народження, громадянство, місце проживання, місце реєстрації, номер контактного телефону, місце роботи (навчання), посада;

у рядку «особу встановлено» - назва документа, що посвідчує особу (серія, номер паспорта, дата видачі і назва органу, що його видав, або серія, номер іншого документа, що посвідчує особу, яка вчинила домашнє насильство (службове чи пенсійне посвідчення, студентський квиток тощо), дата видачі і назва органу (установи, підприємства, організації), що його видав(ла));

у рядку «чи притягався(лася) до адміністративної або кримінальної відповідальності» - інформація щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності (впродовж року) або кримінальної відповідальності;

у рядку «у зв`язку із скоєнням ним (нею) домашнього насильства» - форма(и) домашнього насильства та стислий зміст правопорушення;

у рядку «стосовно постраждалої особи» - прізвище, ім`я та по батькові постраждалої особи (повністю, без скорочень) із підкресленням ступеня її спорідненості з кривдником відповідно до частин другої та третьої статті 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»;

у рядку «заходи термінового заборонного припису стосовно кривдника» - захід чи заходи, передбачені частиною другою статті 25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»;

у рядку «Терміновий заборонний припис стосовно кривдника винесений строком» - строк із зазначенням кількості діб, часу та дати винесення припису, часу та дати закінчення дії припису;

у рядку «Особі, стосовно якої винесено терміновий заборонний припис, роз`яснено положення статті 173-2 КУпАП про притягнення до відповідальності за невиконання термінового заборонного припису стосовно кривдника, зобов`язання повідомити про місце свого тимчасового перебування уповноважений підрозділ Національної поліції України за місцем учинення домашнього насильства, а також про право оскарження термінового заборонного припису стосовно кривдника до суду» - підпис, прізвище та ініціали особи, якій винесено припис;

у рядку «Підпис працівника уповноваженого підрозділу органів Національної поліції України, який виніс терміновий заборонний припис стосовно кривдника» - підпис, прізвище, ім`я та по батькові працівника уповноваженого підрозділу органів Національної поліції України, який виніс припис;

у рядку «Підпис постраждалої особи (її представника) про отримання копії термінового заборонного припису стосовно кривдника та надання згоди на обробку персональних даних згідно із Законом України «Про захист персональних даних» - підпис, прізвище, ім`я та по батькові постраждалої особи (її представника);

у рядку «Підпис кривдника про отримання термінового заборонного припису стосовно кривдника отримано» - підпис, прізвище, ім`я та по батькові кривдника;

у рядку «Кривдник від підпису відмовився в присутності» - підписи, прізвища, імена та по батькові працівника уповноваженого підрозділу поліції, який виніс припис, постраждалої особи (її представника), свідка(ів) (у разі наявності).

Припис підписується працівником уповноваженого підрозділу поліції, який його виніс, постраждалою особою (її представником) і кривдником власноруч на оригіналі та кожній з копій.

Відповідно до розділу II Порядку №654 терміновий заборонний припис виноситься за заявою постраждалої особи, а також за власною ініціативою працівника уповноваженого підрозділу поліції за результатами оцінки ризиків.

Оцінка ризиків проводиться шляхом спілкування/бесіди з постраждалою від такого насильства особою або її представником, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи.

За результатами заповнення форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства поліцейський уповноваженого підрозділу поліції визначає рівень небезпеки, який враховується під час винесення термінового заборонного припису стосовно кривдника, вжиття інших заходів для припинення такого насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення, надання допомоги постраждалим особам.

Форма оцінки вчинення домашнього насильства складається із 27 питань, на які поліцейський має відповісти «так», «ні», «без відповіді»/«невідомо». Питання стосуються безпосередньо безпеки постраждалої особи: чи кривдник погрожував її вбити, чи застосовував фізичне насильство, чи перебував кривдник у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння (має алкогольну чи наркотичну залежність) та ін.

Відбираючи від постраждалої особи відповіді на такі запитання, поліцейський визначає таким чином рівень небезпеки: високий, середній або низький. І, що важливо, відмова або небажання постраждалої особи спілкуватися із правоохоронними органами може розцінюватися представниками поліції як високий рівень небезпеки. Тобто, якщо на всі запитання отримано відповіді «Без відповіді/Невідомо», поліцейський уповноваженого підрозділу поліції на свій розсуд може оцінити ситуацію як таку, що має високий рівень небезпеки.

Якщо рівень небезпеки оцінюється як низький або середній, а інші чинники/обставини, що можуть вплинути на рівень небезпеки, відсутні - терміновий заборонний припис стосовно кривдника виноситься на розсуд поліцейського уповноваженого підрозділу поліції. У разі високого рівня небезпеки поліцейський уповноваженого підрозділу поліції обов`язково виносить терміновий заборонний припис стосовно кривдника.

Під час вирішення питання про винесення припису пріоритет надається безпеці постраждалої особи. Зазначена вимога поширюється також на місце спільного проживання (перебування) постраждалої особи та кривдника незалежно від їхніх майнових прав на відповідне житлові приміщення. При винесенні припису працівник уповноваженого підрозділу поліції отримує пояснення від кривдника, постраждалої особи (її представника), свідка(ів) (у разі наявності).

Відповідно до п. 6 розд. ІІ Порядку проведення оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України, Міністерства внутрішніх справ України 13 березня 2019 року №369/180 (далі - Порядок №369/180) дві відповіді «так» на запитання №1-6 та на будь-яку кількість запитань з №7-27 форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, а також якщо поліцейський уповноваженого підрозділу поліції вважає, що постраждала особа перебуває у ситуації, яка може спричинити її смерть або інші тяжкі наслідки, оцінюється як високий рівень небезпеки.

Відповідь «так» на одне запитання з №1-6 та на щонайменше сім і більше запитань з №7-27 або жодної відповіді на запитання з №1-6, але не менше чотирнадцяти позитивних відповідей на запитання з №7-27 форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства оцінюється як середній рівень небезпеки.

Відповідь «так» на одне запитання з №1-6 та на не більше ніж шість запитань з №7-27 або не більше тринадцяти позитивних відповідей на запитання з №7-27 форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства оцінюється як низький рівень небезпеки.

Якщо на всі питання отримано відповіді «без відповіді/невідомо» поліцейський уповноваженого підрозділу поліції на свій розсуд може оцінити ситуацію як таку, що має високий рівень небезпеки.

Згідно з п.7 Порядку №369/180 залежно від визначеного рівня небезпеки, яка загрожує постраждалій особі, поліцейський уповноваженого підрозділу поліції приймає рішення щодо необхідності винесення термінового заборонного припису стосовно кривдника та застосування заходів, передбачених частиною другою статті 25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Якщо рівень небезпеки оцінюється як низький або середній, а інші чинники/обставини, що можуть вплинути на рівень небезпеки, відсутні, терміновий заборонний припис стосовно кривдника виноситься на розсуд поліцейського уповноваженого підрозділу поліції.

У разі високого рівня небезпеки поліцейський уповноваженого підрозділу поліції обов`язково виносить терміновий заборонний припис стосовно кривдника.

Щодо оскаржуваного припису серії АА № 432853 від 23.02.2025 складено у зв`язку зі скоєнням позивачем домашнього насильства стосовно постраждалої особи ОСОБА_3 , суд зазначає наступне.

Оскаржуваний припис серії АА № 432853 від 23.02.2025 винесено за результатами проведеної оцінки ризиків за наслідком опитування ОСОБА_3 , шляхом отримання відповідей на 27 запитань, що в силу пункту 6 розділу II Порядку оцінки ризиків вчинення домашнього насильства свідчить про наявність високого рівня небезпеки.

Як видно з Форми оцінки вчинення домашнього насильства від 23.02.2025, яка наявна в матеріалах справи, де кривдником є ОСОБА_1 , працівником поліції оцінено рівень безпеки як високий, з урахуванням відповідей, який надавав відповіді "Так" на запитання № 1, №2, №3, №4, №6, №8, №9, №10, №11, №13, №14, №20.

Щодо оскаржуваного припису серії АА № 432854 від 23.02.2025 складено у зв`язку зі скоєнням позивачем домашнього насильства стосовно постраждалої особи ОСОБА_2 , суд зазначає наступне.

Оскаржуваний припис серії АА № 432854 від 23.02.2025 винесено за результатами проведеної оцінки ризиків за наслідком опитування ОСОБА_2 , шляхом отримання відповідей на 27 запитань, що в силу пункту 6 розділу II Порядку оцінки ризиків вчинення домашнього насильства свідчить про наявність високого рівня небезпеки.

Як видно з Форми оцінки вчинення домашнього насильства від 23.02.2025, яка наявна в матеріалах справи, де кривдником є ОСОБА_1 , працівником поліції оцінено рівень безпеки як високий, з урахуванням відповідей, який надавав відповіді "Так" на запитання № 1, №2, №3, №6, №10, №11, №12, №13, №14, №19, №26, №27.

Разом з тим, суд дослідив відеодокази подій, які мали місце 23.02.2025 близько 20 год. 55 хв. за адресою: АДРЕСА_1 .

Дослідивши відеозаписи, суд встановив, що поліцейський уповноваженого підрозділу поліції формально здійснив перевірку інформації, що зазначена у відповідній заяві, не встановив форму домашнього насильства, не пересвідчився у тому, що таке дійсно створило безпосередню загрозу життю чи здоров`ю ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Суд зазначає, що поліцейський оцінюючи рівень безпеки постійно пришвидшує постраждалих осіб, просить щоб вони не затягували час.

При цьому, як підтверджується обставини у відеозаписі, ОСОБА_3 на запитання відповідає або кивком голови, або не відповідає ствердно на поставлені питання, в той же час поліцейський замість того щоб повернутися до поставленого питання ще раз каже, що він вже поставив відповідь «так».

Суд встановив, досліджуючи відеозапис, що на деякі питання поліцейський сам проставляє відмітку «так» без відповіді на це питання ОСОБА_3 . Така ситуація повторялася неодноразово, в той же час поспішаючи провести оцінку ризиків вчинення домашнього насильства, поліцейський здійснив це формально, без з`ясування дійсних обставин справи.

Така оцінка відповідача не відповідає приписам п.6 розділу ІІ Порядку № 369/180, а тому суд вважає необґрунтованими дії офіцера поліції щодо винесення тимчасових заборонних приписів стосовно позивача, право на винесення яких чітко передбачено п.7 Порядку №369/180.

Голослівним та необґрунтованим є твердження відповідача у відзиві про те, що «прибувши на місце події, працівники поліції почали об`єктивно з`ясовувати усі обставини, відібрали заяву та пояснення в ОСОБА_2 , а також склали 2(дві) форми оцінки ризиків. Відтак, патрульними дійсно було зафіксовано факт вчинення домашнього насильства Позивача відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ».

Тому такий припис не відповідає критеріям правомірного рішення суб`єкта владних повноважень, які встановлені частиною другою статті 2 КАС України, з огляду на що його належить визнати протиправним та скасувати.

Суд погоджується з твердженням позивача про те, що посадова особа відповідача жодним чином не врахувала та не надала оцінки тій обставині, що потерпілі постійно проживають разом, а ОСОБА_1 хочуть позбавити свого житла, одягу, іншого майна, документів, або можливості користуватися ними, та залишити без догляду чи піклування своєї доньки.

Вказані обставини підтверджують доводи позивача про відсутність достатніх доказів вчинення останнім домашнього насилля.

За вказаних обставин, суд вважає, що поліцейський взводу 1 роти 2 батальйону 1 УПП у Львівській області ДПП Баглай Артур Васильович 23.02.2025 виніс заборонні приписи без належного встановлення факту вчинення домашнього насильства у будь-якій формі.

При прийнятті рішення суд досліджує чи не було порушено відповідачем процедуру прийняття спірного рішення, при цьому оцінку діям учасників конфлікту та наявність/відсутність обставин викладених в приписі досліджується місцевими загальними судами.

27.06.2025 представник позивача надав суду чотири постанови Сихівського районного суду м. Львова від 10.04.2025 у справі №464/944/25, від 18.03.2025 у справі №464/785/25, від 6.06.2025 у справі №464/1356/25 та від 6.06.2025 у справі №464/1358/25.

Суд зазначає, що закриття провадження про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-3 КУпАП не можуть вплинути на оцінку судом законності винесення заборонного припису, оскільки притягнення позивачки до адміністративної відповідальності та винесення термінового заборонного припису має різну правову природу та є різними заходами впливу на запобігання домашньому насильству.

Суд не бере до уваги постанови Сихівського районного суду м. Львова: від 10.04.2025 у справі №464/944/25, оскільки у вказаній справі адміністративне правопорушення було вчинено 29.01.2025; від 18.03.2025 у справі №464/785/25, оскільки у вказаних справах адміністративне правопорушення було вчинено 27.01.2025.

Що стосується постанов Сихівського районного суду м. Львова від 6.06.2025 у справі №464/1356/25 та від 6.06.2025 у справі №464/1358/25 суд зазначає наступне.

Суд зауважує, що постановою Сихівського районного суду м. Львова від 6.06.2025 у справі №464/1356/25 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП провадження у справі закрито за відсутністю складу правопорушення, а постановою Сихівського районного суду м. Львова від 6.06.2025 у справі №464/1358/25 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП провадження у справі закрито за відсутністю складу правопорушення.

Закриваючи провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, Сихівський районний суд у постанові від 6.06.2025 у справі №464/1356/25 зазначив наступне «надаючи оцінку поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та письмовим поясненням потерпілої, а також враховуючи показання свідків, приходжу до висновку, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 існує конфлікт з приводу спільного проживання у квартирі, що виключає при цьому ознаки домашнього насильства. Жодних доказів, окрім протоколу, складеного зі слів потерпілої та її батька, щодо вчинення ОСОБА_1 відносно неповнолітньої ОСОБА_3 домашнього насильства психологічного характеру матеріали справи не містять. Таким чином, в ході розгляду справи не встановлено існування належних та допустимих доказів, які б підтверджували вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства у формі психологічного насильства щодо неповнолітньої ОСОБА_3 за вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення обставин».

Закриваючи провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, Сихівський районний суд у постанові від 6.06.2025 у справі №464/1358/25 зазначив наступне «надаючи оцінку поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та потерпілого, а також враховуючи показання свідків, приходжу до висновку, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 існує конфлікт з приводу спільного проживання у квартирі, що виключає при цьому ознаки домашнього насильства. Жодних доказів, окрім протоколу, складеного зі слів потерпілого, щодо вчинення ОСОБА_1 відносно ОСОБА_2 домашнього насильства психологічного характеру, а саме те, що вона ображала його як військового, принижувала та виганяла з квартири, матеріали справи не містять. Окрім цього, надані потерпілим пояснення не узгоджуються з показаннями допитаних у ході розгляду справи свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Потерпілий за неодноразовими викликами суду на розгляд справи з`явився лише один раз 19.03.2025, а в подальшому не з`являвся, клопотань щодо допиту в якості свідків інших осіб, у тому числі дочки, які були присутні під час виникнення конфлікту, не заявляв. Також в матеріалах справи відсутні належні та достовірні докази про те, що під час конфлікту ОСОБА_1 діяла з умислом спричинити ОСОБА_2 емоційну невпевненість, нездатність захистити себе, а відтак завдати шкоди його психічному здоров`ю. Крім того, однією з обов`язкових ознак об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, є настання наслідків у виді спричинення потерпілому фізичного болю, страждань, емоційної невпевненості, або завдання шкоди фізичному здоров`ю особи. Разом із тим, матеріали справи не містять відомостей про спричинення діями ОСОБА_1 будь-яких наслідків для потерпілого, а також доказів, які б підтвердили заподіяння шкоди психічному здоров`ю потерпілого. Таким чином, в ході розгляду справи не встановлено існування належних та допустимих доказів, які б підтверджували вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства у формі психологічного насильства щодо ОСОБА_2 за вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення обставин».

Сихівський районний суд надав оцінку діям учасників конфлікту та наявність/відсутність обставин та дослідив, обставини, викладені в приписах.

Суд визнає суспільну небезпеку домашнього насильства та поділяє нетерпиме ставлення до будь-яких його проявів. Тимчасовий заборонний припис виноситься щодо особи, яка вчинила домашнє насильство і правомірне винесення такого припису, а внесення відомостей у відповідний реєстр має наслідком подальше сприйняття суспільством особи, щодо якої такий винесений, як кривдника, що вчинив небезпечне для життя чи здоров`я домашнє насильство. Водночас суд переконаний, що визначені Законом № 2229 інструменти для запобігання та протидії домашньому насильству повинні застосовуватися за своїм прямим призначенням та не можуть використовуватися як спосіб впливу на особу в сімейних конфліктах.

З огляду на викладене, надаючи правову оцінку аргументам сторін, враховуючи зміст наданих пояснень, дослідженим відеозаписам, суд дійшов висновку, що оскаржувані термінові заборонні приписи стосовно кривдника не відповідають критеріям правомірного рішення суб`єкта владних повноважень, які встановлені пунктами третім, п`ятим, шостим частини другої статті 2 КАС України, тому їх належить визнати протиправними та скасувати.

Оцінюючи доводи відповідача про те, що оскаржувані приписи як акти індивідуальної дії реалізовані їх застосуванням і спливом часу, на який вони виносилися, а тому їх оскарження після закінчення терміну дії не є належним способом захисту права позивачки, оскільки навіть імовірне наступне скасування приписів не може призвести до відновлення попереднього стану суд відзначає таке.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Частиною першою статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист, зокрема шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Право особи, стосовно якої винесено терміновий заборонний припис, оскаржити його до суду в загальному порядку, передбаченому для оскарження рішень, дій або бездіяльності працівників уповноважених підрозділів органів Національної поліції України, визначено частиною дев`ятою статті 25 Закону № 2229.

При цьому зазначена норма закону (попри те, що частина п`ята статті 25 Закону № 2229 визначає, що терміновий заборонний припис виноситься строком до 10 діб) не пов`язує право особи, стосовно якої винесено терміновий заборонний припис, на оскарження його до суду лише протягом строку дії такого припису, а тому доводи відповідача у цій частині суд відхиляє.

Жодних аргументів на підтвердження правомірності оскаржуваних приписів, яким суду належало б надати правову оцінку, відповідач у відзиві на позовну заяву не зазначив.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

За вказаних обставин, з системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що підлягають до задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За правилами ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 4,5,6 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

За вказаних обставин, з системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, дослідивши відеозаписи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесені позивачем судові витрати.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295 КАС України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції (79053, м. Львів, вул. Перфецького, 19, ) про визнання протиправним дій задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати термінові заборонні приписи серії АА № 432853 від 23.02.2025 та серії АА № 432854 від 23.02.2025, складені стосовно кривдника ОСОБА_1 .

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції (79053, м. Львів, вул. Перфецького, 19, ) 2422 грн 40 коп сплаченого судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяБрильовський Роман Михайлович