Справа № 240/15453/24
Суддя: Гурін Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2025-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2025 року м. Житомир справа № 240/15453/24

категорія 112030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Гуріна Д.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, стягнення коштів,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління пенсійного фонду України в Житомирській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 , як учаснику бойових дій, щорічної разової грошової допомоги до Дня Незалежності України за 2024 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком;

- стягнути з Головного управління пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 , як учасника бойових дій, щорічну разову грошову допомогу до Дня Незалежності України за 2024 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, в загальному розмірі 11805,00 грн (2361 грн х 5).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він має право на отримання разової грошової допомоги до Дня Незалежності України за 2024 рік, як учасник бойових дій, у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, відповідно до частини 5 статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". Однак, відповідач виплату такої допомоги здійснив у розмірі 1000 грн, чим порушив права позивача, що слугувало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 23.08.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 23.08.2024 провадження у справі зупинено.

17.09.2024 відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування відзиву вказує, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2023 №1396, особи які не перебувають на обліку в Пенсійному фонді України, отримують разову грошову допомогу до Дня Незалежності України, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» на підприємствах, установах, організаціях за місцем роботи. Пенсійний фонд проводить лише фінансування на необхідні небюджетні рахунки таких підприємств, установ, організацій. Відповідач зазначає, що діяв у відповідності законодавства. Крім того, аргументуючи правомірність своїх дій Управління вказало, що позивач не перебуває на обліку в Управлінні, як отримувач будь-якого виду пенсії. У зв`язку з цим, відповідно до правових норм підпункту 4 пункту 5 Порядку здійснення разової грошової виплати до Дня Незалежності України, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту і Про жертви нацистських переслідувань", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2023 №1396, виплату позивачу спірної грошової допомоги до Дня Незалежності України здійснювала військова частина/установа/організація за місцем його служби. Натомість Управління лише здійснювало перерахунок коштів для виплати позивачу спірної грошової допомоги на небюджетні рахунки військової частини/установи/організації за місцем проходження позивачем служби. Крім того, управління зауважило, що воно самостійно не визначає розмір грошової допомоги до Дня Незалежності України, розмір цієї допомоги у 2024 році був визначений постановою Кабінету Міністрів України від 02.04.2024 №369. У зв`язку з цим, протиправних дій щодо виплати позивачу грошової допомоги до Дня Незалежності України за 2024 рік в неналежному розмірі управлінням не вчинялось.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 02.06.2025 провадження у справі поновлено.

Частиною 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до положень частини 5 статті 262, частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач є учасником бойових дій, що підтверджується відповідним посвідченням і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни та відповідно має право на отримання щорічної разової грошової допомоги відповідно до Закону України від 22.10.1993 №3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі - Закон №3551-XII).

Сторонами не заперечується, що у серпні 2024 року позивачу виплачена разова грошова допомога до Дня Незалежності за 2024 рік у розмірі 1000,00 грн.

Не погоджуючись із розміром вказаної виплати, позивач звернувся до Головного управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про нарахування та виплату йому вказаної допомоги у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

Однак, листом від 28.06.2024 Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повідомило позивача, що він не перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області як отримувач будь-якого виду пенсії. Особам, які не є отримувачами пенсійних виплат, разова грошова допомога проведена шляхом перерахування коштів, зокрема, на не бюджетні рахунки військових частин, установ, організацій за місцем їх служби.

Не погодившись з нарахуванням та виплатою щорічної разової грошової допомоги у меншому розмірі, ніж передбачено Законом №3551-XII, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовий статус ветеранів війни, визначено Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Відповідно до Закону №3551-XII (в редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25.12.1998 №367-XIV) щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачувалась разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

Водночас, 15.04.2023 набрав чинності Закон України від 20.03.2023 №2983-IX "Про внесення змін до деяких законів України щодо разової грошової виплати ветеранам війни та жертвам нацистських переслідувань", яким статтю 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" викладено в такій редакції: "Щороку до Дня Незалежності України учасникам бойових дій виплачується разова грошова виплата у порядку та розмірах, визначених Кабінетом Міністрів України в межах відповідних бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.".

Постанова Кабінету Міністрів України №1396 від 27.12.2023 визначає механізм використання коштів, передбачених у загальному фонді державного бюджету за бюджетною програмою КПКВК 2501250 Виплата особам, які мають особливі та особливі трудові заслуги перед Батьківщиною або за роботу в спеціальних умовах та пунктом 2 визначено, що інформація про осіб (за категоріями), які мають право на отримання разової грошової виплати до Дня Незалежності України і не перебувають на обліку в Пенсійному фонді України, подається Пенсійному фонду України до 1 серпня поточного року.

Постановою Кабінету Міністрів України №369 від 02.04.2024 "Про встановлення розмірів разової грошової виплати до Дня Незалежності України, передбаченої Законами України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту і Про жертви нацистських переслідувань, у 2024 році" встановлені такі доплати учасникам бойових дій в розмірі 1000 грн.

Судом встановлено, що позивач має статус учасника бойових дій, що підтверджується відповідним посвідченням.

Позивач вважає, що розмір щорічної разової грошової допомоги до Дня Незалежності України учасникам бойових дій у 2024 році становить 11805,00 грн (2361,00 грн х 5). Відповідно недоплачена частина щорічної разової грошової допомоги до Дня Незалежності України за 2024 рік склала 10805,00 грн, що вказує на порушення відповідачем його права на отримання відповідної допомоги в належному розмірі.

Відповідно до статті 64 Конституції України в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції.

Правовідносини щодо соціального захисту громадян регулюються статтею 46 Конституції України, що не передбачена частиною 2 статті 64 Конституції України.

Відповідно право соціального захисту, гарантоване статтею 46 Конституції України, може бути обмежено в умовах воєнного або надзвичайного стану.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 №2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», пунктом 3 якого визначено, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що потрібні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону №389-VIII.

Отже, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» не передбачено обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина, визначених статтею 46 Конституції України, яка включає право громадян на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, та яка застосовується у поєднанні із статтею 17 Конституції України, якою визначаються гарантії соціального захисту для особливої категорії осіб, які захищали та захищають Батьківщину.

Водночас, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14.05.2025 у справі №440/14216/23 зазначає, що тимчасове обмеження окремих соціальних пільг (допомог) особам, які захищали Батьківщину, її суверенітет і територіальну цілісність та набули статусу ветеранів війни, а також членам їх сімей, у разі запровадження режиму воєнного стану, за умови додержання вимог пункту 5 частини першої статті 6 Закону №389-VIII, може відбуватися за умови внесення змін до спеціального Закону №3551-ХІІ, який регулює відносини забезпечення соціального захисту ветеранів війни та членів їх сімей, членів сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, членів сімей загиблих (померлих) Захисників та Захисниць.

Передбачена статтею 13 Закону №3551-XII щорічна разова грошова виплата не є основним грошовим забезпеченням, а є додатковою соціальною пільгою (виплатою), яка має разовий характер, є щорічною та поширюється на певне коло осіб.

З урахуванням наведеного, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що передбачена частиною п`ятою статті 13 Закону №3551-ХІІ щорічна разова грошова виплата особам з інвалідністю внаслідок війни є видом державної допомоги в загальній системі соціального захисту населення. Така виплата має допоміжний та стимулюючий характер і надається з метою забезпечення створення належних умов для життєзабезпечення ветеранів війни, захисту їхніх інтересів відповідно до соціальної політики держави в цій сфері.

Велика Палата Верховного Суду вважає, що оскільки нарахування разової грошової виплати особам з інвалідністю внаслідок війни встановлено законом і конкретно не визначено в Конституції України як складова права на соціальний захист, гарантованого її статтею 46, тому Верховна Рада України має певну свободу дій щодо законодавчого регулювання порядку надання цього виду державної допомоги.

Відповідно до статті 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу; оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України; держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Головну роль в обороні України відіграють Збройні Сили України та інші військові формування, які своєю мужньою боротьбою здійснюють ефективний захист Української держави та Українського народу.

В умовах воєнного стану держава зобов`язана мобілізувати всі доступні їй ресурси для посилення своєї обороноздатності та відсічі збройній агресії російської федерації проти України. Тому всебічна підтримка військовослужбовців Збройних Сил України та інших військових формувань, які беруть участь у захисті Батьківщини та в бойових діях, є найвищим державним інтересом і однією з найбільш захищених конституційних цінностей України.

Отже, в умовах війни пріоритетним є спрямування обмежених фінансових ресурсів держави на фінансування Збройних Сил України та інших військових формувань, які безпосередньо беруть участь у бойових діях (членів їхніх сімей), а відповідно, на захист суверенітету і територіальної цілісності України, а не на інші цілі, що може вплинути на збалансованість державного бюджету.

За таких обставин зменшення розміру одноразової грошової виплати, передбаченої Законом №3551-XII, викликане об`єктивними причинами, а саме: прагненням збалансувати державний бюджет з метою належного фінансування Збройних Сил України та інших військових формувань, які своїми безпосередніми діями здійснюють захист суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності України.

З урахуванням наведеного бракує підстав вважати, що держава не дотримала справедливого балансу між суспільними та індивідуальними інтересами в контексті обмеження праві позивача на мирне володіння своїм майном.

При здійсненні позивачу грошової виплати в розмірі 1000 грн, застосовано правила Закону №3551-ХІІ в редакції Закону №2983-ІХ, яка є чинною як на момент виникнення спірних правовідносин, так і на час вирішення справи, неконституційною не визнавалася, що підтверджує те, що Головне управління ПФУ в Житомирській області діяло на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначених законом.

Аналізуючи наведені вище норми Законів №3551-ХІІ й №2983-ІХ, приписи Конституції України, а також зміст спірних правовідносин, Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що стаття 22 Конституції України, яка за своїм змістом адресована органу законодавчої влади, у цій справі не є застосовною, оскільки щорічна разова грошова виплата особам з інвалідністю внаслідок війни безпосередньо не передбачена в Конституції України та визначається спеціальним законом, а тому на неї не поширюються й визначені статтею 22 Конституції України гарантії щодо заборони скасування чи звуження змісту та обсягу прав.

Згідно із частиною 3 статті 291 Кодексу адміністративного судочинства України правові висновки Великої Палати Верховного Суду в цій зразковій справі мають враховуватися судами під час ухвалення рішення в типовій справі, яка відповідає ознакам та обставинам, викладеним у цій постанові.

Позивач не був позбавлений права на щорічну разову грошову допомогу до Дня Незалежності України за 2024 рік та отримав її у розмірі 1000 грн, що відповідає сумі, встановленій Постановою Кабінету Міністрів.

Підстави для виплати позивачу у 2024 році щорічної разової грошової допомоги до Дня Незалежності України у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком відсутні.

Враховуючи висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 14.05.2025 у справі №440/14216/23, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

У зв`язку із відмовою в задоволенні позову та у зв`язку із тим, що позивач звільнений від сплати судового збору та не поніс судових витрат, розподіл судових витрат відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судом не здійснюється.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246, 250, 255, 263, 291, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул.О.Ольжича, 7, м.Житомир, 10003, ) про визнання дій протиправними, стягнення коштів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.М. Гурін

11.07.25