Справа № 205/7278/25
Суддя: Терещенко Т. П.
Дата ухвалення: 2025-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

10.07.2025 Єдиний унікальний номер 205/7278/25
Провадження № 2-а/205/195/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2025 року Новокодацький районний суд міста Дніпра в складі:

головуючого судді - Терещенко Т.П.,

за участю секретаря судового засідання Мадьонової Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпра справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом моти вуючи свої вимоги тим, що щодо нього неправомірно винесено постанову про адміністративне правопорушення серії ЕНА №4608759 від 29 квітня 2025 року за ч. 10 ст. 121 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. Зазначає, що 07 травня 2025 року через мобільний додаток «Дія» він отримав повідомлення про винесення оскаржуваної постанови, яка винесена без його повідомлення, без розгляду справи по суті, без можливості надати пояснення і докази, та лише 09 травня 2025 року до нього надійшов поштовий конверт з запрошенням на розгляд справи на 29 квітня 2025 року. Посилається на те, що п. 21.11 ПДР складається з 4 окремих підпунктів, і перевезення дітей унормовано п. 21.11.б ПДР, посилання на який у постанові відсутнє. Вказує, що у справі відсутні відеозаписи, пояснення свідків, тобто взагалі відсутні докази порушення, а оскаржувана постанова не може розглядатись як доказ за відсутності інших доказів. Посилається на порушення процедури розгляду справи, передбаченої КУпАП. У зв`язку із викладеним він просив суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення щодо нього за ч. 10 ст. 121 КУпАП і закрити справу про адміністративне правопорушення, а також стягнути на його користь сплачений судовий збір.

Ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра від 13 травня 2025 року відкрито провадження в адміністративній справі в порядку термінової адміністративної справи та призначено судове засідання.

Представник відповідача Машталер А.А. сформувала в системі «Електронний суд» відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, в обґрунтуванні якого зазначила, що 29 квітня 2025 року винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч. 10 ст. 121 КУпАП про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн., в якій зазначено про те, що 21 квітня 2025 року приблизно о 13 годині в Дніпропетровській області на трасі М30 958 км водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «TOYOTA CAMRY», державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснював перевезення дитини, зріст якої менше ніж 150 см без використання дитячої утримуючої системи, що дає змогу пристебнути дитину за допомогою ременів безпеки на задньому сидінні, чим порушив п. 21.11 «б» ПДР. За результатами розгляду справи інспектором прийнято законне і правомірне рішення про накладення на позивача штрафу в розмірі 510 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 10 ст. 121 КУпАП, тобто в межах санкції, встановленої такою нормою закону, а постанова складена на відповідному бланку, зразок і технічний опис якого передбачено додатками 5, 15 до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі. Обставини вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджуються відеозаписом, зробленим портативним відео реєстратором інспектора згідно з вимог Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1026 від 18 грудня 2018 року. Твердження позивача в позовній заяві про те, що дитина перебувала під час руху автомобіля в спеціально обладнаному автокріслі, а вже після зупинки, під час очікування підходу працівників поліції, дитина почала сильно плакати, що змусило матір взяти її на руки з метою заспокоєння не відповідають дійсності та спростовуються відеозаписом. Повідомлення про запрошення до підрозділу патрульної поліції зареєстровано в Управлінні 22 квітня 2025 року та того ж дня відправлено засобами поштового зв`язку ПАТ «Укрпошта» на адресу позивача ОСОБА_1 . Окрім цього, відповідно до штрихового ідентифікатора 482 запрошення було прийнято ПАТ «Укрпошта» 22 квітня 2025 року, а 23 квітня 2025 року вже прибуло до відділення. Але на розгляд справи 29 квітня 2025 року ОСОБА_1 , так і не з`явився, тож постанова була винесена за його відсутності. В позовній заяві позивач посилається лише на процесуальні недоліки зі сторони інспектора. Тобто, доводи позову мають виключно процесуальну природу і не можуть бути самостійною і достатньою підставою для скасування постанови, за ч. 10 ст. 121 КУпАП. При цьому треба виходити з того, що не може бути скасовано рішення, яке є правильним по суті, лише з процедурних мотивів. Вчинення ОСОБА_1 зазначеного вище адміністративного правопорушення беззаперечно підтверджується наданими доказами і не спростовано ним, тому звільнення його від адміністративної відповідальності за таке правопорушення лише з формальних підстав не сприятиме досягненню мети правосуддя і дотриманню принципу невідворотності покарання. Вказує, що зупинка поліцейським транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 під час його проїзду через блокпост в Дніпропетровській області в районі 958 км траси М30, є обґрунтованою і заснована на вимогах чинного законодавства України, а оспорювану постанову винесено без присутності позивача, якого було повідомлено належним чином про дату та час розгляду справи, про що є відповідні докази.

Позивач надав до суду заяву в якій просив розгляд справи провести за його відсутності за наявними матеріалами справи, без врахування відзиву на позовну заяву, оскільки відзив подано із порушенням передбаченого ч. 3 ст. 162 КАСУ порядку, а саме: у надісланому йому відзиві відсутні жодні диски та жодні відеозаписи, які долучено до відзиву для суду.

Представник відповідача Машталер А.А. надала суду відзив на позов, в якому заперечувала проти задоволення позовних вимог, просила суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі та розглянути справу за відсутності їх представника.

Згідно із ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи, а тому судом визнано за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін.

З урахуванням наведеного суд вирішив розглянути справу за наявними матеріалами за відсутності учасників справи.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №4608759 від 29 квітня 2025 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 10 ст. 121 КУпАП з накладенням на нього штрафу в розмірі 510 грн. (а. с. 19).

Зі змісту вказаної постанови про адміністративне правопорушення вбачається, що 21 квітня 2025 року приблизно о 13 годині 00 хвилин у Дніпропетровській області на трасі М30 958 км ОСОБА_1 керував автомобілем «Toyota Camry», державний номерний знак НОМЕР_1 , та здійснював перевезення дитини, зріст якої менше ніж 150 см, без використання утримуючої системи, що дають змогу пристебнути дитину за допомогою ременів безпеки на задньому сидінні, чим порушив пп. «б» п. 21.11. ПДР порушення правил перевезення дітей, що не досягли 12 років, без ременя безпеки.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Частиною 5 ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з пп. «б» п. 21.11 Правил дорожнього руху забороняється переводити дітей, зріст яких менше 150 см, у транспортних засобах без використання дитячих утримуючих систем, що дають змогу пристебнути дитину за допомогою ременів безпеки, передбачених конструкцією цього транспортного засобу; на задньому сидінні мотоцикла та мопеда, крім: транспортних засобів, що здійснюють регулярні, регулярні спеціальні та нерегулярні пасажирські автобусні перевезення, за умови дотримання встановлених цими Правилами обмежень швидкості руху; спеціалізованих санітарних автомобілів бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги, оперативних транспортних засобів Міноборони, МВС, Національної поліції, ДСНС, Держприкордонслужби, Служби безпеки, Управління державної охорони під час виконання ними невідкладного службового завдання; в) дітей до 16-річного віку в кузові будь-якого вантажного автомобіля; г) організовані групи дітей у темну пору доби.

Відповідно до ч. 10 ст. 121 КУпАП порушення правил перевезення дітей тягне за собою накладення штрафу на водія в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі ч. 1 ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, серед іншого, справи про адміністративні правопорушення, передбачені частиною 10 ст. 121 цього Кодексу.

Статтею 62 Конституції України визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Згідно із ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частинами 1, 2 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд зазначає, що у п.7 оскаржуваної постанови міститься посилання на відеозапис, який зроблено портативним відеореєстратором інспектора за №473543 від 21 квітня 2025 року.

Представником відповідача до відзиву було долучено вищевказаний відеозапис, на якому зафіксовано, як рух транспортного засобу так і зупинку на вимогу працівника правоохоронного органу та перебування малолітньої дитини на передньому сидінні автомобіля без спеціальної дитячої утримуючої системи, без використання ременів безпеки, що є порушенням пп. «б» п.21.11. ПДР, та створювало небезпеку для дитини.

Також зі змісту вищевказаного відеозапису вбачається, що маленька дитина перебуває на руках у жінки і її зріст явно менший 150 см., що можна переконливо зрозуміти з відеозапису, а також що вказана дитина перебувала на передньому сидінні автомобіля без спеціальної дитячої утримуючої системи, без використання ременів безпеки саме під час здійснення руху транспортного засобу, що спростовує заперечення позивача про відсутність вимірів зросту дитини та перебування дитини на руках дружини лише під час зупинки.

При цьому, позивачем жодних доказів на підтвердження своїх доводів, зазначених у позовній заяві, не надано.

Посилання позивача на не направлення йому представником відповідача разом з відзивом відеозаписів події не підтверджено належними доказами, та позивач не був позбавлений можливості ознайомитися із вказаними відеозаписами в суді 10 червня 2025 року, коли прибув до суду у судове засідання.

Частиною 1 статті 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з ч. 1 ст. 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Частиною 2 статті 277 КУпАП не передбачені спеціальні строки розгляду справ про правопорушення, передбачені ч. 10 ст. 121 КУпАП.

Аналіз наведених вище правових норм дає можливість дійти висновку, що про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч. 10 ст. 121 КУпАП особа повідомляється не пізніше як за три доби до дати розгляду справи. У процесі розгляду справи особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, має право користуватися правами, передбаченими ст. 268 КУпАП.

Згідно з ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зазначені обставини встановлюються у відповідності до ст. 279 КУпАП, зокрема, шляхом повного та всебічного дослідження доказів, якими відповідно до ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема і протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Верховний Суд у постановах від 31 березня 2021 року у справі №676/752/17, від 21 березня 2019 року у справі №489/1004/17, від 30 січня 2020 року у справах №308/12552/16-а та №482/9/17, від 06 лютого 2020 року у справі №205/7145/16-а зробив такі висновки: «Закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема, передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи. Обов`язок повідомити особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа. Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення».

Матеріали справи також містять копію повідомлення від 22 квітня 2025 року за №4241/41/19/01-2025 про запрошення ОСОБА_1 стосовно розгляду справи про адміністративне правопорушення на 29 квітня 2025 року на 09 годину 00 хвилин за фактом адміністративного правопорушення, вчиненого ним 21 квітня 2025 року, та поштового конверта «Укрпошта» № 482 (а. с. 20).

Вказаний конверт містить відомості щодо відправника УПП в Дніпропетровській області ДПП і отримувача Куценка В.В., а також адресу отримувача: 49035, м. Дніпро, вул. Олега Ольжича, 4/1.

З наявних відомостей з роздруківки «Укрпошта. Трекінг» щодо рекомендованого поштового відправлення №482, вбачаються записи: 22 квітня 2025 року - поштове відправлення було прийнято поштовою службою; 23 квітня 2025 року прибуло до відділення, а 09 травня 2025 року вручено одержувачу.

Отже, суд критично оцінює позицію позивача щодо протиправності постанови, оскільки оцінюючи наявні у справі докази, суд дійшов переконання, що позивачем дійсно було порушено вимоги пп. «б» п. 21.11. ПДР та вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 10 ст. 121 КУпАП, а також суд зазначає, що позивачем було дотримано порядок повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи про його притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до статті 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З наявних у справі доказів, в ході судового розгляду не встановлено порушення і порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та складення оспорюваної позивачем постанови.

Отже, за таких обставин, судом встановлено, що оскаржена постанова у справі про адміністративне правопорушення є законною, у зв`язку з чим зазначена постанова підлягає залишенню без змін.

Враховуючи викладене, оскільки подія та склад адміністративного правопорушення належним чином встановлені і відображені в оскаржуваній постанові, то суд вважає, що посадова особа відповідача під час винесення зазначеної постанови діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений чинним законодавством України, а тому відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови, і за таких обставин у задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 6, 72, 77, 242-246, 255, 286 КАС України, на підставі ст. ст. 126, 251-252, 280 КУпАП, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Департамент патрульної поліції, , місцезнаходження: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3.

Суддя: Т.П. Терещенко