Справа № 500/2661/25
Суддя: Юзьків Микола Іванович
Дата ухвалення: 2025-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/2661/25

10 липня 2025 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Юзьківа М.І., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий виклад позиції позивача та заперечень відповідачів

ОСОБА_1 (далі позивачка) звернулась до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі відповідач ), у якому просила ухвалити рішення, яким:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, оформлене листом № 1701-1496/П-02/8-1900/25 від 13.03.2025, про відмову у зарахуванні до страхового стажу періоду роботи ОСОБА_1 в колгоспі "Перемога", з 1983 року по 1994 рік, згідно з архівної довідки № 3 від 12.01.2024;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період роботи в колгоспі "Перемога", з 1983 року по 1994 рік, згідно з архівної довідки № 3 від 12.01.2024, провести перерахунок пенсії з моменту звернення до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області з 17.01.2025.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачка перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області з 01.02.2025 та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Позивачка звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою та відповідними документами про зарахування до страхового стажу період роботи в колгоспі "Перемога", з 1983 року по 1994 рік, згідно з архівної довідки № 3 від 12.01.2024 та проведення перерахунок пенсії. Однак Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області відмовило позивачці у зарахуванні до страхового стажу вказаного періоду трудової діяльності, оскільки в первинних документах зазначено ОСОБА_2 , що не відповідає паспортним даним - ОСОБА_2 , що й стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області подало відзив на позовну заяву, у якому представник не погоджується з позовними вимогами та вважає їх безпідставними. В обґрунтування заперечень вказує, що позивачка перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області та отримує пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону № 1058-IV. Страховий стаж позивачки - 32 роки 10 місяців 18 днів (станом на 31.01.2025). За результатами розгляду наданих позивачкою документів, до страхового стажу не може бути зараховано періоди роботи в колгоспі "Перемога" відповідно до архівної довідки від 12.01.2024 № 3, оскільки в первинних документах зазначено ОСОБА_2 , що не відповідає паспортним даним - ОСОБА_2 . Отже, у Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області відсутні підстави для зарахування до стажу періоду роботи з 1983 по 1994 відповідно до архівної довідки від 12.01.2024 № 3 та здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 (арк. справи 24 - 27).

Рух справи у суді

Ухвалою суду від 09.05.2025 відкрито провадження у справі та вирішено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників адміністративної справи.

Відповідно до статей 162-164 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено відповідачам 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзивів на позовну заяву.

Копію ухвали суду від 09.05.2025 про відкриття провадження у справі доставлено відповідачам через електронний кабінет 09.05.2025, що підтверджується довідками про доставку електронного листа в системі "Електронний суд", яка міститься в матеріалах справи.

Відповідно до частини п`ятої статті 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.

Інших заяв, в тому числі по суті справи, на адресу суду не надходило.

З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Дослідивши письмові докази та перевіривши доводи, викладені у позовній заяві, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області з 01.02.2025 та отримує пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", вказані обставини підтверджуються відповідачем.

Після призначення пенсії позивачка звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою та відповідними документами про зарахування до страхового стажу період роботи в колгоспі "Перемога", з 1983 року по 1994 рік, згідно з архівної довідки № 3 від 12.01.2024 та проведення перерахунок пенсії.

Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на звернення позивачки від 24.02.2025 листом від 13.03.2025 № 1701-1496/П-02/8-1900/25 повідомило, що за результатами розгляду наданих документів до страхового стажу не може бути зараховано період роботи в колгоспі "Перемога" відповідно до архівної довідки від 12.01.2024 № 3, оскільки в первинних документах зазначено ОСОБА_2 , що не відповідає паспортним даним - ОСОБА_2 . Відтак відсутні підстави для перерахунку пенсії позивачки (арк. справи 18 - 19).

Страховий стаж позивачки станом на 31.01.2025 становить 32 роки 10 місяців 18 днів.

Дослідивши копію трудової книжки позивачки НОМЕР_1 від 21.08.1990 (арк. справи 11 - 15), судом встановлено, що у ній містяться записи про трудову діяльність позивачки за спірні періоди а саме:

- запис № 1 - 15.03.1983 прийнята на роботу у колгосп "Перемога" бухгалтером;

- запис № 2 - 01.01.1990 переведена на посаду касира;

- запис № 3 - 01.01.1993 переведена на посаду заступника головного бухгалтера;

- запис № 4 - 01.02.1994 звільнена з роботи за власним бажанням.

Відповідно до архівної довідки трудового архіву від 12.01.2024 № 3 виданій ОСОБА_3 у документах Трудового архіву Комунальної Установи "Центр надання соціальних послуг Васильковецької сільської роди" знаходяться документи колгоспу "Перемога" с. Васильківці Гусятинського району значиться заробітна плата щодо " ОСОБА_2 " за 1983-1994 роки (арк. справи 16).

Позивачка, не погодившись з такою відмовою суб`єкта владних повноважень - Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, вважає її протиправною та такою, що порушує її право на соціальний захист, а звернулась до суду із цим позовом.

Мотивувальна частина

Предметом спору у даній справі по суті є відмова відповідача про зарахування до страхового стажу період роботи в колгоспі "Перемога" з 1983 року по 1994 рік.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує частину другу статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Згідно з частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Європейська соціальна хартія (переглянута) від 03.05.1996, ратифікована Законом України від 14.09.2006 № 137-V, яка набрала чинності з 01.02.2007 (далі - Хартія), визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (пункт 23 частини І). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії.

Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.

Так, принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачено Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV). Вказаний Закон набрав чинності з 01 січня 2004 року.

Отже, з 01.01.2004 Закон № 1058-IV є основним законом, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду.

Згідно з частиною першою статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до частини другої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина четверта статті 24 Закону № 1058-IV).

У свою чергу, у законодавстві, що діяло до 01.01.2004, зокрема у Законі України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-ХІІ (далі - Закон № 1788- XII) йдеться про стаж роботи, що дає право на призначення трудових пенсій (загальний трудовий стаж).

Зміст поняття "загальний трудовий стаж" є ширшим, ніж поняття "страховий стаж", оскільки до першого включаються також періоди суспільно корисної діяльності, коли особа не підлягала загальнообов`язковому соціальному страхуванню.

Положеннями статті 56 Закону № 1788- XII визначено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Як встановлено статтею 62 Закону № 1788-ХІІ, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до статті 62 Закону № 1788-XIІ постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі Порядок № 637).

Пунктами 1, 2 Порядку № 637 визначено основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про стаж роботи не збереглися, підтвердження стажу роботи здійснюється органами Пенсійного фонду України на підставі показань свідків.

Відповідно до абзацу першого пункту 3 Порядку № 637, за відсутністю трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються додаткові докази, зазначені у пункті 3 Порядку № 637: довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи, а за відсутності документів про наявний стаж або відсутності архівних даних, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, пов`язаних з заявником спільною роботою.

Дослідивши копію трудової книжки позивачки НОМЕР_1 від 21.08.1990, судом встановлено, що у ній містяться записи про трудову діяльність позивачки за спірні періоди а саме:

- запис № 1 - 15.03.1983 прийнята на роботу у колгосп "Перемога" бухгалтером;

- запис № 2 - 01.01.1990 переведена на посаду касира;

- запис № 3 - 01.01.1993 переведена на посаду заступника головного бухгалтера;

- запис № 4 - 01.02.1994 звільнена з роботи за власним бажанням.

Таким чином, як встановлено судом, та підтверджено матеріалами справи - трудова книжка НОМЕР_1 від 21.08.1990 містить записи про трудову діяльність позивачки за спірні періоди, що не зараховані відповідачем до страхового стажу.

Такі записи вчинені чітко та розбірливо, без виправлень та неточностей з посиланням на відповідні накази.

Крім того, відповідно до архівної довідки трудового архіву від 12.01.2024 № 3 виданій ОСОБА_3 у документах Трудового архіву Комунальної Установи "Центр надання соціальних послуг Васильковецької сільської роди" знаходяться документи колгоспу "Перемога" с. Васильківці Гусятинського району значиться заробітна плата щодо " ОСОБА_2 " за 1983-1994 роки.

Втім надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 07.03.2018 у справі № 233/2084/17, від 16.05.2019 у справі № 161/17658/16-а, від 27.02.2020 у справі №577/2688/17, від 31.03.2020 у справі №446/656/17, від 21.05.2020 у справі №550/927/17, які стосуються уточнюючих довідок щодо пільгового стажу.

Однак, законність прийнятого рішення про відмову у зарахуванні спірного періоду трудової діяльності позивачки в колгоспі "Перемога" відповідно до архівної довідки від 12.01.2024 № 3, відповідач обґрунтовує тим, що в первинних документах зазначено ОСОБА_2 , що не відповідає паспортним даним ОСОБА_2 .

Суд зауважує, що згідно із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 25.04.2019 в справі № 593/283/17 та від 30.09.2019 в справі № 638/18467/15-а, формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для обмеження органами пенсійного фонду в реалізації особою конституційного права на соціальний захист та призначення пенсії.

На працівника не слід покладати ризик негативних наслідків (позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії по віку) за формальну неправильність оформлення досліджуваного документу, якщо недоліки допущені із вини адміністрації підприємства (висновок узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 21.02.2018 у справі № 687/975/17).

Водночас оцінюючи існуючу невідповідність написання імені позивачки у архівній довідці що видані відповідно до трудової документації та паспортних даних, а саме " ОСОБА_4 " замість правильного " ОСОБА_5 ", суд вважає надмірним формалізмом не зарахування спірних періодів із зазначених підстав.

Суд зазначає, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, а неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки чи іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань про призначення пенсії за віком.

Наведене в повній мірі узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеній у постанові № 687/975/17 від 21.02.2018.

Також варто зазначити, що трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповненням роботодавцем, іншими органами документів на підприємстві чи трудової книжки, а тому працівник не може нести і негативних наслідків порушення порядку заповнення документів на підприємстві чи його трудової книжки.

Суд звертає увагу, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні таких документів.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постановах від 25.04.2019 в справі № 593/283/17 та від 30.09.2019 в справі №638/18467/15-а, формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для обмеження органами пенсійного фонду в реалізації особою конституційного права на соціальний захист та призначення пенсії.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що наявність у трудовій книжці позивачки записів про періоди її роботи є належним та допустимим доказом підтвердження страхового стажу. Такі записи про періоди роботи також підтвердженні, а тому безпідставно не враховані відповідачами та не можуть бути підставою для позбавлення позивачки конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань нарахування/призначення пенсії.

При цьому, суд враховує, що доказів які б спростовували спірний період трудової діяльності позивачки відповідач не надав.

За таких обставин, суд висновує, що період роботи позивачки в колгоспі "Перемога", з 1983 року по 1994 рік, підлягають зарахуванню до страхового стажу позивачки.

Інші доводи сторін не спростовують викладеного та не доводять протилежного.

Висновки за результатами розгляду справи

Закріплений у частині першій статті 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини другої статті 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

За змістом частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відтак, враховуючи встановлені судом обставини справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами статті 90 КАС України та аналізуючи наведені положення законодавства, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Судові витрати

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За подання позовної заяви до суду, позивачкою було сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн, що підтверджується квитанцією № 0.0..1 від 30.04.2025.

Оскільки позов підлягає до задоволення, на користь позивачки за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

На підставі викладеного та керуючись статтями 6, 9, 14, 72, 73, 77, 90, 241, 250, 257 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, оформлене листом № 1701-1496/П-02/8-1900/25 від 13.03.2025, про відмову у зарахуванні до страхового стажу періоду роботи ОСОБА_1 в колгоспі "Перемога", з 1983 року по 1994 рік, згідно з архівної довідки № 3 від 12.01.2024.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період роботи в колгоспі "Перемога" з 1983 року по 1994 рік згідно з архівної довідки № 3 від 12.01.2024 та провести перерахунок пенсії з моменту звернення до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області з 17.01.2025.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень, 20 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 10 липня 2025 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП: НОМЕР_2 );

відповідач:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження: майдан Волі, 3, м. Тернопіль, Тернопільський р-н, Тернопільська обл., 46001 ).

Головуючий суддя Юзьків М.І.