Справа № 460/6878/25
Суддя: Н.В. Друзенко
Дата ухвалення: 2025-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
10 липня 2025 року м. Рівне №460/6878/25
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Друзенко Н.В. розглянувши в письмовому провадженні процесуальні питання, пов`язане з розглядом справи за позовом
Державної екологічної інспекції Поліського округу
доТовариства з обмеженою відповідальністю «ГОЩА-МІТ»
про застосування заходів реагування,
Державна екологічна інспекція Поліського округу звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГОЩА-МІТ» про застосування заходів реагування, а саме: тимчасово заборонити (зупинити) виробничу діяльність підприємства пов`язану з утворенням стічних вод до встановлення локальних очисних споруд для попереднього знешкодження та знезараження стічних вод перед скиданням до системи централізованого водовідведення.
Ухвалою суду від 15.04.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі; розгляд справи ухвалено провести за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у строки, визначені статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України.
До відзиву на позовну заяву долучено заяву про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та клопотання про виклик свідків.
Розглянувши вказані заяву та клопотання, суд зазначає наступне.
За правилами статті 92 Кодексу адміністративного судочинства України, виклик свідка здійснюється за заявою учасника справи.
У заяві про виклик свідка зазначаються його ім`я, місце проживання (перебування) або місце роботи, обставини, які він може підтвердити.
Заява про виклик свідка має бути подана до або під час підготовчого судового засідання, а якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання у справі.
В ухвалі про відкриття провадження у справі або в іншій ухвалі, якою суд вирішує питання про виклик свідка, суд попереджає свідка про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання чи відмову від давання показань на вимогу суду.
Відповідно до частин першої, другої статті 91 Кодексу адміністративного судочинства України, показаннями свідка є повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини.
У поданому клопотанні позивач просив викликати в суд та допитати з приводу наявності, стану, функціонування, характеристик локальних очисних споруд ТОВ «ГОЩА-МІТ» в якості свідків наступних осіб (з зазначенням адрес): ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .
Однак, у такому клопотанні не зазначено та не обґрунтовано, як саме вказані особи можуть підтвердити обставини, які мають значення для справи, відмінні від наведених у наданих до суду документах.
Предметом доказування у даній справі є факт виконання/невиконання ТОВ «ГОЩА-МІТ» припису Державної екологічної інспекції Поліського округу щодо наявності чи відсутності локальних очисних споруд у ТОВ «ГОЩА-МІТ», що не може грунтуватися на показаннях свідків. Більше того, вказані особи, не можуть спростувати або підтвердити факти та обставини, які зафіксовані в акті Державної екологічної інспекції Поліського округу.
Сторонами надано суду письмові докази, які містять дані про обставини справи та предмет доказування.
Отже, з урахуванням предмету спору та змісту позовних вимог, наявних у справі матеріалів, судом не встановлено підстав для задоволення клопотання відповідача про виклик свідків.
З огляду на викладене, у задоволенні клопотання слід відмовити.
Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.
В силу вимог статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
При вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує:
1) значення справи для сторін;
2) обраний позивачем спосіб захисту;
3) категорію та складність справи;
4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо;
5) кількість сторін та інших учасників справи; 6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес;
7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.
Згідно з частиною четвертою цієї статті, за правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує: для юридичних осіб - п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; для фізичних осіб та фізичних осіб - підприємців - сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років»; 6) щодо оскарження індивідуальних актів Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, рішень Кабінету Міністрів України, визначених частиною першою статті 266-1 цього Кодексу.
Суд має відмовити у розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження або постановити ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, якщо після прийняття судом до розгляду заяви позивача про збільшення розміру позовних вимог або зміну предмета позову справа підпадає під дію частини четвертої цієї статті (частина п`ята).
Відповідно до частини першої статті 260 Кодексу адміністративного судочинства України питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.
Згідно з частиною четвертою цієї статті, якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, суд залежно від обгрунтованості заперечень відповідача протягом двох днів із дня її надходження до суду постановляє ухвалу про:
1) залишення заяви відповідача без задоволення;
2) розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.
Суд враховує, що заяву про розгляд справи за правилами загального позовного провадження долучено до відзиву на позовну заяву (як додатком) та в подальшому заявлено у запереченнях на відповідь на відзив, однак не окремим процесуальним документом.
Слід зазначити, що дана справа не відноситься до спорів, визначених у частині четвертій статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, що можуть бути розглянуті виключно за правилами загального позовного провадження.
Натомість, спір виник у справі незначної складності, для якої передбачено розгляд у порядку спрощеного позовного провадження.
Суд зауважує, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, а суд надає оцінку щодо достатності таких доказів для підтвердження тієї чи іншої обставини. Суд встановлює обставини справи на підставі наданих сторонами доказів, а також письмових пояснень, викладених у заявах по суті справи.
Ухвалою суду від 15.04.2025 визначено порядок подання сторонами заяв по суті справи та подання доказів, необхідних для повного та всебічного з`ясування обставин справи.
Суд зауважує, що спірні відносини є поширеними у судовій практиці, а суть спору не свідчить про наявність виключної правової проблеми, значну складність справи чи суспільний інтерес до її розгляду.
За таких обставин, зважаючи на те, що дана справа відноситься до справ незначної складності, враховуючи характер спірних відносин, відсутності підстав для виклику свідків, склад учасників та предмет доказування, що не вимагають проведення підготовчого провадження для повного та всебічного встановлення обставин справи, суд вважає за можливе розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження.
З цих підстав, суд залишає заперечення відповідача проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без задоволення.
Керуючись статтями 92, 241, 248, 257, 260, Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :
Відмовити у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «ГОЩА-МІТ» про виклик свідків.
Залишити без задоволення заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ГОЩА-МІТ» про заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала окремо не оскаржується. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Н.В. Друзенко