Справа № 640/1866/20
Суддя: Василь ГАВРИЛЮК
Дата ухвалення: 2025-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позову без розгляду

16 червня 2025 року справа № 640/1866/20
м. Черкаси
Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилюка В.О.,

секретар судового засідання Гришанова А.І.,

за участю представників:

позивача Демченка К.М.,

відповідача-1 не з`явився,

відповідача-2 Сметанюка Р.М.,

розглядаючи за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-дослідний інститут радіолокаційних систем КВАНТ-РАДІОЛОКАЦІЯ до Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві, Головного управління ДПС у м. Києві про стягнення коштів,

встановив:

Державне підприємство Науково-дослідний інститут радіолокаційних систем Квант-радіолокація (далі ДП НДІРС Квант-радіолокація, позивач) подало позов до Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві (далі Головне управління, відповідач), в якому просить стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві на користь Державного підприємства Науково-дослідний інститут радіолокаційних систем Квант-радіолокація заборгованість бюджету із відшкодування податку на додану вартість в розмірі 139352,00 грн та пеню в розмірі 67713,79 грн.

Ухвалою від 20.01.2025 суддя Черкаського окружного адміністративного суду прийняв адміністративну справу до свого провадження та вирішив розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

05.02.2025 представник Головного управління ДПС у м. Києві подав до суду пояснення у яких вказав, що платник ПДВ може звернутися до адміністративного суду з вимогами про визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень з погашення заборгованості з відшкодування ПДВ та/або пені, нарахованої на таку заборгованість, протягом шести місяців з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Між датою коли позивач міг дізнатися про порушення своїх прав та законних інтересів (05.12.2016) та датою звернення до суду з позовом (23.01.2020) минуло 3 роки, 1 місяць, 19 днів, що значно перевищує 6-місячний строк позовної давності. Вказав, що з огляду на пропуск позивачем строку звернення до суду та відсутність доказів поважності причин його пропуску, є наявними підстави для залишення позовної заяви без розгляду відповідно до вимог статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України.

12.02.2025 представник позивача подав до суду заяву, у якій просив визнати поважними причини пропуску позивачем строку звернення до суду та поновити його. В обґрунтування зазначив, що позов поданий ще до вказаних представником податкового органу постанов Верховного Суду, у зв`язку із чим вважає, що відповідні постанови Верховного Суду не можуть застосовуватися до спірних правовідносин. Крім того, позивач неодноразово звертався до Головного управління ДФС в м. Києві з письмовими зверненнями щодо відшкодування спірних сум ПДВ, що на думку представника позивача, вказує на вчинення позивачем певних заходів щодо досудового врегулювання спору. Вважає безпідставними посилання відповідача на загальний порядок відшкодування ПДВ у даній справі, оскільки такий порядок почав діяти вже після заявлення позивачем сум ПДВ до відшкодування. Крім того, за відсутності законодавчого регулювання відшкодування сум ПДВ, внесених до Тимчасового реєстру, спір може бути вирішено виключно судом, у зв`язку з чим позивачем і було подано відповідний позов.

Ухвалою від 13.03.2025 суд вирішив здійснити розгляд справи № 640/1866/20 за позовом Державного підприємства Науково-дослідний інститут радіолокаційних систем Квант-радіолокація до Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління ДПС у м. Києві про стягнення коштів за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання.

Ухвалою від 24.03.2025 суд допустив заміну позивача у справі Державного підприємства Науково-дослідний інститут радіолокаційних систем КВАНТ-РАДІОЛОКАЦІЯ його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю Науково-дослідний інститут радіолокаційних систем КВАНТ-РАДІОЛОКАЦІЯ.

Ухвалою від 17.04.2025 суд залучив до участі у справі № 640/1866/20 в якості співвідповідача Головне управління ДПС у м. Києві шляхом заміни його процесуального статусу із третьої особи на співвідповідача.

Чергове підготовче судове засідання суд призначив на 16.06.2025.

В судовому засіданні 16.06.2025 представник відповідача-2 просив залишити позов без розгляду. Представник позивача просив відмовити у задоволенні заявленого клопотання.

Під час вирішення питання щодо строку звернення з позовом у цій справі, суд зазначає таке.

Ч. 1 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

На підставі ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору в публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.01.2023 у справі № 140/1770/19 зауважує, що частинами другою та третьою статті 122 КАС України чітко визначено момент, з яким пов`язано початок відліку строку звернення до адміністративного суду, а саме з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Порівняльний аналіз словоформ дізналася та повинна була дізнатися дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх прав. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

У своїх постановах Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Відповідно до підпункту 200.15 пункту 200.7 статті 200 Податкового кодексу України (далі ПК України, у редакції чинній станом на час виникнення спірних правовідносин у грудні 2016 року) у разі якщо за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку або контролюючий орган розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов`язаний повідомити про це орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. Орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів припиняє процедуру відшкодування в частині оскаржуваної суми до набрання законної сили судовим рішенням.

Після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження контролюючий орган протягом п`яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, зобов`язаний подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Згідно підпункту 200.21 пункту 200.7 статті 200 ПК України у разі невідповідності за висновком контролюючого органу платника податку визначеним пунктом 200.19 цієї статті критеріям контролюючий орган зобов`язаний протягом 17 календарних днів після граничного терміну подачі звітності направити платнику податку рішення про таку невідповідність та надати детальні пояснення і розрахунки за критеріями, значення яких не дотримано. Відповідне рішення може бути оскаржене платником податку у встановленому порядку.

Якщо контролюючий орган у встановлений термін не надіслав платнику податку зазначеного рішення, вважається, що такий платник відповідає критеріям, визначеним пунктом 200.19 цієї статті.

Суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення (підпункт 200.23 пункту 200.7 статті 200 ПК України).

Відповідно до п. п. 8, 9 Порядку взаємодії органів державної податкової служби та органів державної казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 січня 2011 № 39, Державна податкова служба надсилає на постійній основі до Державної казначейської служби узагальнену інформацію про обсяги сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, визначені у висновках. Порядок та строки надсилання такої інформації визначаються Державною податковою службою.

На підставі висновку та узагальненої інформації про обсяги сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, визначені у висновках, орган державної казначейської служби перераховує платникові податку зазначену у висновку суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку, відкритий обслуговуючому банку, протягом:

трьох операційних днів після отримання висновку в разі, коли платник податку має право на автоматичне бюджетне відшкодування податку на додану вартість;

п`яти операційних днів після отримання висновку в разі, коли платник податку не має права на автоматичне відшкодування податку на додану вартість.

Аналіз наведених норм ПК України у сукупності свідчить, що держава в особі відповідних державних органів, виконуючи певний комплекс дій, зобов`язана повернути платнику податку суму бюджетного відшкодування ПДВ протягом законодавчо встановленого строку після дня набуття відповідною сумою статусу узгодженої. Якщо ж протягом згаданого строку необхідних дій для відшкодування податку здійснено не було, невідшкодовані суми перетворюються на бюджетну заборгованість, на яку в силу положень пункту 200.23 статті 200 ПК України нараховується пеня.

У взаємозв`язку із наведеним суд вважає за необхідне зазначити, що ПК України надано можливість платнику податків право на отримання/стягнення пені у зв`язку з несвоєчасним відшкодування державою ПДВ.

Так, платник ПДВ може звернутися до адміністративного суду з вимогою про стягнення з бюджету на його користь пені у зв`язку з несвоєчасним відшкодуванням бюджетної заборгованості з податку на додану вартість, протягом шести місяців з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому незалежно від того, чи сплачена фактично бюджетна заборгованість, нарахування пені нерозривно пов`язано з такою заборгованістю, а отже відлік строку звернення до суду розпочинається з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. А саме після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження контролюючий орган протягом п`яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, зобов`язаний подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету. У свою чергу орган Казначейства упродовж щонайбільше п`яти операційних (як правило робочих) днів, після отримання висновку, перераховує зазначену у висновку суму з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку.

Після закінчення зазначеного терміну і не отримання суми бюджетного відшкодування у визначений строк, платник податку повинен усвідомити про порушення його права на її отримання, в тому числі право на нарахування пені, і відповідно має право звернення до суду для захисту цього права у шестимісячний строк, визначений статтею 122 КАС України.

Тобто, початком перебігу вказаного строку має розпочинатись з дати виникнення бюджетної заборгованості по відшкодуванню ПДВ (що є також датою початку строку для нарахування пені, оскільки вимоги щодо відшкодування пені нерозривно пов`язані із фактом існування заборгованості бюджету), і такою датою є наступний день, який слідує за датою закінчення строку, визначеного пунктом 200.15 статті 200 Податкового кодексу України, який обраховується від дати фактичного отримання контролюючим органом судового рішення, що набрало законної сили про задоволення позову позивача + 5 робочих днів для подання органами податкової служби висновку до органів казначейства + 5 операційних днів на відшкодування органами казначейства суми коштів.

Схожа за своїм підходом до вирішення спірних правовідносин правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2023 у справі № 140/1770/19 та від 16.02.2023 у справі № 803/1149/18, Верховного Суду від 24.08.2023 у справі № 480/9238/21.

Суд з`ясував, що за наслідками перевірки правомірності нарахування позивачем бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку в сумі 82000 грн та сума залишку від`ємного значення попередніх податкових періодів, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника к банку у сумі 174390 грн, відображеної в податковій декларації з податку на додану вартість, поданій за лютий 2015 року, відповідач-2 прийняв ППР від 08 червня 2015 року № , яким було визначено відсутність у позивача права на отримання бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 139352,00 грн.

Постановою від 27 липня 2016 року у справі № 826/14233/15 Окружний адміністративний суд м. Києва визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення державної податкової інспекції у Печерському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 08.06.2015 № .

Ухвалою від 05 грудня 2016 року Київський апеляційний адміністративний суд постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 липня 2016 року у справі № 826/14233/15 залишив без змін.

Ухвалою від 06 лютого 2017 року Вищий адміністративний суд України касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управлінця Державної фіскальної служби у м. Києві повернув скаржнику.

Таким чином, оспорювана позивачем в межах справи № 826/14233/15 сума бюджетного відшкодування набула статусу узгодженої в день набрання законної сили ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2016 року.

Суд врахував доводи представника відповідача-2, відповідно до яких, відповідач-2 отримав ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2016 року у справі № 826/14233/15 у проміжок часу з 05.12.2016 до 23.12.2016, з огляду на подання касаційної скарги ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві 23.12.2016 (підтверджується скріншотом підсистеми Суди ІКС Податковий блок).

Таким чином, ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у місті Києві отримало ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 05.12.2016 у справі № 826/14233/15 щонайпізніше - 23.12.2016 + 5 робочий день для подання висновку до органів казначейства (30.12.2016) + 5 операційних днів на відшкодування органами казначейства суми коштів (10.01.2017 з урахуванням святкових та вихідних днів).

З огляду на приписи пункту 200.15 статті 200 ПК України після закінчення процедури судового оскарження контролюючий орган мав вчинити належні дії з реалізації актуального на час його застосування механізму бюджетного відшкодування. Утім у строк, встановлений статтею 200 ПК України, погашення вказаної суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на користь платника (позивача) не відбулося, а тому у позивача з 11.01.2017 виникло право на звернення до суду із позовом про стягнення пені із суми невідшкодованої бюджетної заборгованості. Строк звернення у цих правовідносинах становить шість місяців та сплив 11.07.2017.

Позивач подав позов 27.01.2020, тобто з пропуском встановленого ст. 122 КАС строку звернення до адміністративного суду.

Щодо покликань представника позивача про вжиття заходів досудового врегулювання спору у контексті поважності причин пропуску строку звернення до суду, суд врахував таке.

Суд встановив, що позивач звертався до ГУ ДФС у м. Києві листами від 18.09.2017 № 20-482 та від 06.06.2019 № 20-285 (а.с. 46, 50 Тому 1).

Таким чином, звернення позивача до податкового органу відбулось уже після спливу строку звернення в суд з цим позовом. У свою чергу до матеріалів справи не надано доказів неможливості звернення до контролюючого органу у період протягом січня 2017 року до серпня 2017 року. Суд також врахував, що отримавши лист від 20.10.2017 № 33162/10/26-15-43-04-14 на своє звернення, позивач не вчинив жодних дій та повторно звернувся до контролюючого органу із аналогічним питанням через більш як півтора роки. Суд врахував, що обставин, які перешкоджали б своєчасне звернення з позовом позивач до суду надав.

З урахуванням зазначеного, вищезазначені покликання представника позивача суд вважає необґрунтованими.

Суд також врахував висновки Верховного Суду у постанові від 17.03.2021 року у справі № 160/6430/20, відповідно до яких поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Суд також відхиляє доводи представника позивача про відсутність законодавчого регулювання відшкодування сум ПДВ, оскільки ПК України чітко визначає строки та алгоритм дій державних органів у спірних правовідносинах.

Зважаючи, що у спірних правовідносинах позивач не зазначив та не надав належних доказів наявності поважних причин пропуску строку звернення з позовом, заяву про поновлення строку звернення суд вважає необґрунтованою, оскільки не доведено об`єктивної неможливості звернення в суд у шестимісячний строк із дати, коли позивачу стало відомо про порушення його прав.

Відповідно до ч. 3 ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Також, відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 240 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Одночасно суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 4 ст. 240 Кодексу адміністративного судочинства України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 123, 240, 293-295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-дослідний інститут радіолокаційних систем КВАНТ-РАДІОЛОКАЦІЯ до Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві, Головного управління ДПС у м. Києві про стягнення коштів залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала в повному обсязі складена та підписана 10.07.2025.

СуддяВасиль ГАВРИЛЮК