Справа № 360/810/25
Суддя: І.О. Свергун
Дата ухвалення: 2025-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

10 липня 2025 рокум. ДніпроСправа № 360/810/25

Луганський окружний адміністративний суд у складі судді Свергун І.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом адвоката Жежеля Сергія Сергійовича в інтересах ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

21.04.2025 до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява адвоката Жежеля Сергія Сергійовича в інтересах ОСОБА_1 (далі - позивач) до військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), в якій представник позивача просить:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 (код ЄДПРОУ НОМЕР_2 ) стосовно ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди у відповідності до пункту першого постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні після перенесеної травми у період з 15.03.2022 по 06.04.2022, з 09.05.2022 по 24.05.2022, з 02.03.2023 по 22.03.2023, та з 23.03.2023 по 21.04.2023 (перебування у відпустці у відповідності до довідки ВЛК № 526), з 14.05.2023 по 14.06.2023 (перебування у відпустці у відповідності до довідки ВЛК № 1313);

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (код ЄДПРОУ НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду у відповідності до пункту першого постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні після перенесеної травми 15.03.2022 по 06.04.2022, з 09.05.2022 по 24.05.2022, з 02.03.2023 по 22.03.2023, та з 23.03.2023 по 21.04.2023 (перебування у відпустці у відповідності до довідки ВЛК № 526), з 14.05.2023 по 14.06.2023 (перебування у відпустці у відповідності до довідки ВЛК № 1313), з урахуванням раніше виплачених сум.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 проходить службу в військовій частині НОМЕР_1 . Позивачем були отримані поранення 14.03.2022 та 02.03.2023, після яких він проходив тривале лікування.

Після отримання парень та після лікування позивачу в повній мірі не були виплачені кошти, пов`язанні з лікуванням та реабілітацією.

24.01.2025 було виплачено частково суму в розмірі 250000 грн та не враховано, що з 23.03.2023 по 21.04.2023 позивач перебував у відпустці через отримане поранення.

14.03.2025 позивач повторно звернувся до відповідача з заявою про виплату додаткової винагороди, однак станом на дату подання даного позову позивачем не отримано ані відповіді на його заяву, ані коштів. Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду.

Ухвалою суду від 25.04.2025 позов було залишено без руху для усунення недоліків. У встановлений судом строк позивачем недоліки було усунуто.

Ухвалою суду від 19.05.2025 відкрито провадження у справі, визнано причини пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними та поновлено позивачу строк звернення до адміністративного суду з даним позовом, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

На час прийняття рішення у даній справі відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Згідно з частиною 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд встановив таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , проходив військову службу в військовій частині НОМЕР_1 .

Під час проходження військової служби ОСОБА_1 14.03.2022 та 02.03.2023 отримав поранення.

Відповідно до довідки про обставини травми від 31.05.2022 № 293 та від 14.01.2025 № 1809 ОСОБА_1 виконуючи завдання за призначенням в районі н.п. Скорінець Чернігівського району Чернігівської області, 14.03.2022 в другій половині дня, під час бойового зіткнення в умовах наступу ворожої техніки, отримав поранення. Військовослужбовець ніс службу у засобах індивідуального захисту. Поранення сталось під час виконання обов`язків військової служби в районі бойових дій, одержане під час захисту Батьківщини, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, поранення не пов`язане 3 вчиненням злочину чи адміністративного правопорушення, не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, не є наслідком навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження.

Згідно з довідкою про обставини травми від 25.12.2023 № 1627 ОСОБА_1 02.03.2023 внаслідок артилерійського обстрілу противником бойових позицій близько 14 години 30 хвилин, в районі н. п. Піщане, Куп`янського району Харківської області одержав відкриту непроникаючу фаціокраніальну травму, забій головного мозку з формуванням контузійних вогнищ в обох лобних та лівій скроневих долях, САК, субдуральна гемісферальна гематома справа, епідуральний крововилив лівої скроневої ділянки, уламковий перелом лівої скроневої кістки з розповсюдженням ліній перелому на ліву тім`яну кістку. Лінійний перелом правої скроневої кістки з переходом на кістки основи передньої черепної ямки, перелом всіх стінок обох верхньощелепних пазух, латеральної стінки лівої очниці, лівої величної кістки, вінцевого відростка нижньої щелепи зліва, кісток носа. Двобічна переорбітальна гематома. Субкон`юктивальний крововилив лівого ока. Забійні рани лобної ділянки зліва. Забої м`яких тканин обличчя. В стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння на момент травмування не перебував. Перебував в засобах індивідуального захисту (бронежилет та шолом). Бойове травмування (поранення) ОСОБА_1 , вважати таким, що сталось під час виконання обов`язків військової служби в районі бойових дій, одержане під час захисту Батьківщини, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, бойова травма не пов`язана з вчиненням злочину чи адміністративного правопорушення, не є наслідком вчинення ним дій y стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, не є наслідком навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження.

У зв`язку з отриманням поранення ОСОБА_1 проходив лікування та перебував на стаціонарному лікуванні.

Так, відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого від 06.04.2022 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 15.03.2022 по 06.04.2022.

Перевідним епікризом із медичної карти стаціонарного хворого № 04660 (76) відділення судинної хірургії підтверджується, що ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні з 09.05.2022 по 12.05.2022.

Виписним епікризом із медичної карти стаціонарного хворого № 5778 підтверджується, що ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні з 12.05.2022 по 24.05.2022.

Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного хворого № 3294 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 02.03.2023 по 11.03.2023.

Випискою із медичної картки (історії хвороби) стаціонарного хворого № 7408 підтверджується, що ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні з 11.03.2023 по 22.03.2023. Рішенням ВЛК хворому надана відпустка терміном 30 календарних днів.

Згідно з довідкою ВЛК від 22.03.2023 № 526 на підставі статті 81 графи ІІ Розкладу хвороб потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів.

Відпускним квитком військової частини № НОМЕР_1 від 22.03.2023 № 302 підтверджується, що ОСОБА_1 перебував у відпустці за станом здоров`я терміном 30 днів з 23.03.2023 по 21.04.2023.

Згідно з довідкою ВЛК від 13.05.2023 №1313 на підставі статті 81 графи ІІ Розкладу хвороб потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів.

14.03.2025 ОСОБА_1 звернувся до відповідача з заявою про виплату додаткової винагороди пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні після перенесених травм з 15.03.2022 по 06.04.2022, з 09.05.2022 по 24.05.2022 та з 02.03.2023 по 22.03.2023.

Як зазначає позивач, відповіді на вказану заяву він не отримав.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо нездійснення виплати додаткової винагороди в повному обсязі у спірний період, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та спірним правовідносинам сторін, суд враховує таке.

Частиною 1 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон України №2232-ХІІ) передбачено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-ХІІ з наступними змінами та доповненнями у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон України №2011-ХІІ), військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно з п. 1 ст. 9 Закону України №2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Пунктами 2 - 4 цієї правової норми встановлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Наказом Міністра оборони України № 260 від 07.06.2018 затверджений Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Порядок № 260).

Відповідно до пункту 17 Порядку № 260 на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64 в Україні введено воєнний стан, який триває до сьогодні.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 року прийнята Постанова «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану № 168» (далі - Постанова № 168).

Пунктом 1 постанови № 168 установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 5 постанови № 168 передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування і застосовується з 24.02.2022 року.

01 квітня 2022 року до постанови № 168 постановою Кабінету Міністрів України №400 внесено зміни, згідно з якими до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у пункті 1, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Отже, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: 1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Таким чином, додаткова винагорода в розмірі 100000 грн виплачується військовослужбовцям, зокрема, тим, які у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

При цьому суд зауважує, що для виплати додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, на період дії воєнного стану, немає обов`язкової умови щодо безперервного перебування особи на стаціонарному лікуванні.

Тобто у разі повторного та кожного наступного перебування військовослужбовця на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за медичними показниками отриманого раніше поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини, виплата додаткової винагороди здійснюється в розмірі 100000 гривень.

Підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення під час захисту Батьківщини. Така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини.

Як встановлено судом згідно з матеріалами справи, у період з 15.03.2022 по 06.04.2022, з 09.05.2022 по 24.05.2022 та з 02.03.2023 по 22.03.2023 позивач перебував на стаціонарному лікуванні, що підтверджується перевідним та виписним епікризами, виписками з медичних карт стаціонарного (амбулаторного) хворого; у період з 23.03.2023 по 21.04.2023 позивач був у відпустці за станом здоров`я, що підтверджується відпускним квитком військової частини № НОМЕР_1 від 22.03.2023 № 302.

Доказів виплати збільшеної додаткової винагороди у період з 15.03.2022 по 06.04.2022, з 09.05.2022 по 24.05.2022 та з 02.03.2023 по 22.03.2023 та з 23.03.2023 по 21.04.2023 матеріали справи не містять.

Відтак, позивач має право на отримання додаткової винагороди у збільшеному розмірі із розрахунку 100000 грн на місяць за період перебування на стаціонарному лікуванні у періоди з 15.03.2022 по 06.04.2022, з 09.05.2022 по 24.05.2022 та з 02.03.2023 по 22.03.2023 та за період перебування у відпустці з 23.03.2023 по 21.04.2023, а тому бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди у збільшеному розмірі до 100000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці за станом здоров`я внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, слід визнати протиправною.

При цьому стосовно виплати додаткової винагороди, передбаченої ПКМУ № 168, у розмірі, збільшеному до 100000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно періодам перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення, рекомендованій довідкою ВЛК від 13.05.2023 №1313 на 30 календарних дій, суд зазначає таке.

Відповідно до довідки ВЛК від 13.05.2023 №1313 згідно з Наказом МОЗ України від 04.07.2007 № 370 травма кваліфікується як тяжка. Травма, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби. На підставі статті 81 графи ІІ Розкладу хвороб потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів.

Означена довідка містить рекомендацію/твердження медичних працівників про потребу позивача у відпустці для лікування після травми на 30 календарних днів.

Проте доказів перебування позивача у відпустці за станом здоров`я на підставі довідки ВЛК від 13.05.2023 № 1313 матеріали справи не містять.

Таким чином, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладені обставини суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Питання про розподіл судових витрат відповідно до вимог статті 139 КАС України судом не вирішується, оскільки позивач згідно із пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільнений.

Керуючись статтями 9, 72, 77, 90, 94, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов адвоката Жежеля Сергія Сергійовича в інтересах ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до військової частини НОМЕР_1 (код за ЄДРПОУ НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці за станом здоров`я внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, а саме за періоди стаціонарного лікування: з 15.03.2022 по 06.04.2022, з 09.05.2022 по 24.05.2022 та з 02.03.2023 по 22.03.2023, а також за відпустку за станом здоров`я: з 23.03.2023 по 21.04.2023, з урахуванням фактично виплачених сум.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці за станом здоров`я внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, а саме за період стаціонарного лікування з 15.03.2022 по 06.04.2022, з 09.05.2022 по 24.05.2022 та з 02.03.2023 по 22.03.2023, а також за відпустку за станом здоров`я: з 23.03.2023 по 21.04.2023, з урахуванням фактично виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.О. Свергун