Справа № 153/973/25
Суддя: Дзерин М. М.
Дата ухвалення: 2025-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" липня 2025 р. Справа153/973/25

Провадження2-а/153/44/25-а

Ямпільський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Дзерина М.М.

за участю секретаря судового засідання Поліш Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним вище адміністративним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що 25 червня 2025 року його викликали до ІНФОРМАЦІЯ_2 й вручили копію оскаржуваної постанови №1327 від 11 червня 2025 року в справі про адміністративне правопорушення про отримання якої він поставив свій підпис. Саме з цього часу 25.06.2025 року, він дізнався про наявність оскаржуваної постанови. Ознайомившись з постановою про накладення адміністративного стягнення №1327 від 11.06.2025 року, відносно нього за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП було встановлено наступне: 03.06.2025 року ОСОБА_1 працівник поліції, доставив до ІНФОРМАЦІЯ_2 як особа яка з 01 червня 2025 року перебував у розшуку з підстав вчасного не уточнення облікових даних. Цього ж дня, перевіркою військово-облікових даних Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів АІТС «Оберіг» встановлено, що ОСОБА_1 у встановлений законом період з 18.05.2024 року та по 16.07.2024 року не уточнив свої військово-облікові дані та інші персональні дані, (адреси проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти) та інші персональні дані які визначені ст.7 ЗУ «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», що підтверджується Витягом звірки даних з ЄДРПВР від 02.06.2025 року, чим порушено підпункт 1 пункту 2 розділу ІІ «Прикінцевих та перехідних положень Закону 3633-ІХ, від 11.04.2024 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, щодо окремих питань проходження військової служби мобілізації та військового обліку» (далі Закон № 3633-ІХ). Далі в оскаржуваній постанові зазначено, що згідно підпункту 1 пункту 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3633-ІХ громадяни України, які перебувають на військовому обліку зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номер засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за її наявності) та інші персональні дані. Згідно ч.2 ст.26 Закону №3543-ХІІ громадяни за невиконання своїх обов`язків несуть відповідальність згідно з законом.

В оскаржуваній постанові зазначено, що він на розгляд справи не з`явився про дату та час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується моїм особистим підписом в протоколі про адміністративне правопорушення № 301, від 03.06.2025 року, що відповідно до вимог ч.1 ст.268 КУпАП не є перешкодою для розгляду адміністративних справ.

У оскаржуваній постанові вказано, що було досліджено адміністративний матеріал відносно нього, а саме протокол про адміністративне правопорушення №301 від 03.06.2025 року, рапорт від 03.06.2025 року, інформацію про звірку даних з ЄДРПВР інформацію про порушення ВО з ЄДРПВР, тому відповідач його вину вважає доведеною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, що виразилась у не виконанні свого військового обов`язку в частині не уточнення своїх персональних даних (адреси проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інших персональних даних протягом 60 днів з дня набрання чинності Закону №3633-ІХ (в період з 18.05.2024 року та по 16.07.2024 року, включно), що є порушення абзацу 7 частини 3 статті 22 Закону № 3633-ІХ, абзацу 4 пункту 1 частини 2 Прикінцевих положень Закону № 3633-ІХ, абзацу 2 частини 10 статті 1 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу» за що встановлена адміністративна відповідальність, по ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Позивач вважає вказану постанову незаконною, передчасною, та такою яка прийнята з порушенням вимог чинного законодавства України є протиправною й підлягає скасуванню. Насамперед звертає увагу на те, що вся інформація викладена в оскаржуваній постанові є такою яка не відповідає дійсності, спотворена та неправдива. Так відповідно до посвідчення НОМЕР_1 , яке видане 16 грудня 2024 року він є багатодітним батьком та має на утриманні трьох неповнолітніх дітей.

З початку особливого періоду в умовах воєнного стану, він має постійну відстрочку від мобілізації на підставі ст.23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». За увесь час починаючи з 22.02.2022 року він оновлював свої військово-облікові дані та на підставі вказаних даних він отримував відстрочки.

На даний час ІНФОРМАЦІЯ_3 йому надана відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період на підставі п.3 ч.1 ст.23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Як чоловік на утриманні якого перебуває троє і більше дітей віком до 18 років.

Відповідно до електронної системи «Резерв+» яка являється військово-обліковим документом також підтверджується, що йому надана відстрочка до 07.08.2025 року на підставі п.3 ч.1 ст. 23 ЗУ`Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» Вказана інформація про уточнення даних,але оновлення не зазначена.

Так виходячи з викладеного, а саме з досліджених доказів про які викладені в оскаржуваній постанові вбачається, що при прийнятті оскаржуваного рішення, не було досліджено посвідчення багатодітної сім`ї, витяг з електронної системи «Резерв+».

Відповідно інформації, військово-облікових даних Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів АІТС «Оберіг», як уже вищезазначено та чітко видно, що він з початку введення особливого періоду (військового стану), отримував відстрочки від мобілізації на різний період часу, й ніяких питань, щодо оновлення військово-облікових даних не виникало. У разі відсутності такої інформації, щодо його військово-облікових даних відповідач не надав би йому відстрочки на встановлений період часу.

Всі його військово-облікові дані були вчасно уточнені і в період часу з 18.05.2024 року та по 16.07.2024 року жодних питань до нього з боку відповідача не викликали.

Згідно Витягу електронної системи «Резерв+» Міністерства оборони України, який доданий до матеріалів справи, чітко вбачається, що його військово-облікові дані оновлено вчасно, що завжди було і є підставою для надання відстрочки від мобілізації.

В разі припущення не оновлення таких даних працівники ТЦК та СП мали можливість отримати з системи Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональні дані військовозобов`язаного, тобто відносно нього. У відповідача (працівників ТЦК та СП) щодо отримання такої інформації є доступ та можливість. Отже, накладення штрафу за не оновлення військово-облікових даних без повної та всебічної перевірки доступності цієї інформації в інших базах є необґрунтованим та свідчить про недотримання вимог чинного законодавства України.

Відповідачем в оскаржуваній постанові не вказано, які саме відомості (персональні дані) не були оновлені позивачем і не могли бути одержані самостійно суб`єктом владних повноважень по справі шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими органами.

Враховуючи викладене вбачається, що відповідачем не вживалися заходи щодо отримання персональних відомостей стосовно нього в порядку електронної інформаційної взаємодії, і що внаслідок проведених заходів такі відомості отримати не вдалося. Відповідач не указав відомості щодо здійснення перевірки функціонування системи військового обліку громадян України в органах державної влади, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях з приводу відсутності у таких інформації щодо позивача, як такого, що не перебуває на військовому обліку у відповідному ТЦК та не виконує правила військового обліку.

З урахуванням вищевикладеного, позивач просить поновити йому процесуальний строк для звернення до суду щодо скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення №1327, 11 червня 2025 за ч.3 ст.210-1 КУпАП. Постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 полковника ОСОБА_2 , №1327 від 11 червня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн., - скасувати. Вирішити питання судових витрат.

02 липня 2025 року ухвалою Ямпільського районного суду Вінницької області відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити за правилами розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримав та просив суд їх задоволити.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_4 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву зі змісту якої вбачається, що позовні вимоги відповідач не визнає, вважає їх безпідставними та необґрунтованими.

Просить суд відмовити в задоволенні позову виходячи з того, що ОСОБА_1 , як військовозобов`язана особа не виконав обов`язку уточнити свої дані у визначений законом період, що передбачено підпункт 1 пункту 2 розділу ІІ «Прикінцевих та перехідних положень Закону 3633-ІХ, від 11.04.2024 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, щодо окремих питань проходження військової служби мобілізації та військового обліку». Невиконання цього обов`язку є порушенням законодавства про мобілізаційну підготовку і мобілізацію, вчиненого в особливий період, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.3 ст.210-3 КУпАП. Окрім цього, у своїх поясненнях зафіксованих у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 пояснив, що він не знав про потребу у вказаний період уточнити свої дані. Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 порушень прав останнього та процедури оформлення адміністративних матеріалів допущено не було. Постанова по справі про адміністративне правопорушення №1327 від 11.06.2025 року прийнята з дотриманням вимог чинного законодавства, а тому відсутні законні підстави для її скасування.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суд вважає достовірними доводи позивача про те, що він дізнався про існування постанови про накладення на нього адміністративного стягнення 25 червня 2025 року, оскільки з копії постанови вбачається, що розгляд справи було проведено за відсутності ОСОБА_1 , а з копією оскаржуваної постанови позивач ознайомився 25 червня 2025 року у приміщені ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.21).

Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що 03 червня 2025 року офіцером ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 було складено протокол про адміністративне правопорушення №301 наступного змісту : 03 червня 2025 року ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебуває на військовому обліку. Під час перевірки військово-облікових даних Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів АІТС «Оберіг» встановлено, що в період з 18.05.2024 року та по 16.07.2024 року ОСОБА_1 не уточнив свої військово-облікові дані та інші персональні дані, які визначені ст.7 ЗУ «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», що підтверджується Витягом звірки даних з ЄДРПВР, чи порушено підпункт 1 пункту 2 розділу ІІ «Прикінцевих та перехідних положень Закону 3633-ІХ, від 11.04.2024 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, щодо окремих питань проходження військової служби мобілізації та військового обліку» (далі Закон № 3633-ІХ). Так, згідно підпункту 1 пункту 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3633-ІХ громадяни України, які перебувають на військовому обліку зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номер засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за її наявності) та інші персональні дані. Згідно ч.2 ст.26 Закону №3543-ХІІ громадяни за невиконання своїх обов`язків несуть відповідальність згідно з законом.

З письмових пояснень ОСОБА_1 , які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що він не згідний з даним протоколом, оскільки не знав про необхідність оновити свої дані у вказаний період (а.с.18).

З відомостей, які містяться в додатку «Резерв +» долученого позивачем до матеріалів справи встановлено, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 здійснив уточнення даних 25 грудня 2024 року (а.с.11).

З копії рапорту від 03 червня 2025 року встановлено, що заступником начальника начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 03 червня 2025 року було виявлено порушення ОСОБА_1 законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію (а.с.19).

З копії посвідчення серії НОМЕР_1 , яке видане 16 грудня 2024 року з строком дії до 31 травня 2028 року встановлено, що ОСОБА_1 має пільги, передбачені законодавством України, для багатодітних сімей. В посвідчені зазначені діти: ОСОБА_4 , 2010 року народження, ОСОБА_5 , 2013 року народження та ОСОБА_6 , 2023 року народження (а.с.9).

З копії оскаржуваної постанови по справі про адміністративне правопорушення №1327 від 11 червня 2025 року встановлено, що ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17 000 грн. За наступних обставин: 03.06.2025 року ОСОБА_1 працівник поліції, доставив до ІНФОРМАЦІЯ_2 як особа яка з 01 червня 2025 року перебував у розшуку з підстав вчасного не уточнення облікових даних. Цього ж дня, перевіркою військово-облікових даних Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів АІТС «Оберіг» встановлено, що ОСОБА_1 у встановлений законом період з 18.05.2024 року та по 16.07.2024 року не уточнив свої військово-облікові дані та інші персональні дані, (адреси проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти) та інші персональні дані які визначені ст.7 ЗУ «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», що підтверджується Витягом звірки даних з ЄДРПВР від 02.06.2025 року, чим порушено підпункт 1 пункту 2 розділу ІІ «Прикінцевих та перехідних положень Закону 3633-ІХ, від 11.04.2024 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, щодо окремих питань проходження військової служби мобілізації та військового обліку» (далі Закон № 3633-ІХ). Далі в оскаржуваній постанові зазначено, що згідно підпункту 1 пункту 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3633-ІХ громадяни України, які перебувають на військовому обліку зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номер засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за її наявності) та інші персональні дані. Згідно ч.2 ст.26 Закону №3543-ХІІ громадяни за невиконання своїх обов`язків несуть відповідальність згідно з законом.

В оскаржуваній постанові зазначено, що ОСОБА_1 на розгляд справи не з`явився про дату та час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується його особистим підписом в протоколі про адміністративне правопорушення №301 від 03.06.2025 року, що відповідно до вимог ч.1 ст.268 КУпАП не є перешкодою для розгляду адміністративних справ. Було досліджено адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 , а саме протокол про адміністративне правопорушення №301 від 03.06.2025 року, рапорт від 03.06.2025 року, інформацію про звірку даних з ЄДРПВР інформацію про порушення ВО з ЄДРПВР та встановлено його вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП (а.с.8).

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями частини першої статті 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Cпірні правовідносини у даній справі склались з приводу правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.210-1 КУпАП.

Статтею 210-1 КУпАП передбачено, що порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Диспозиція частини третьої передбачає відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період, що тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За приписами статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до частини першої статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.283 КпАП України, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Процедуру оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення визначає Інструкція зі складання ТЦК та СП протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, що затверджена Наказом МОУ від 01.01.2024 №3 (далі - Інструкція №3).

Згідно із пунктом 1 розділу ІІ Інструкції №3 протокол складає уповноважена посадова особа територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, у двох примірниках, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Пункт 2 розділу І Інструкції №3 передбачає, що уповноважені посадові особи територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, яким надано право складати протоколи про адміністративні правопорушення (додаток 1) (далі - протокол), передбачені статтями 210, 210-1, 211 КУпАП, визначаються наказами керівників відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

У відповідності до положень ст.235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого Постановою КМУ від 23.02.2022 №154, керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки має право, зокрема, розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначені статтею 235 КУпАП, і накладати адміністративні стягнення.

Відповідно до ст.ст.1,3 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України. Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

Правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закони України "Про оборону України", «Про Збройні Сили України", «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію».

Закон України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Відповідно до частини другої статті 17 Закону України "Про оборону України" громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, а жіночої статі - також за відповідною фаховою підготовкою, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством.

18 травня 2024 року набував чинності Закон України № 3633-IX від 11 квітня 2024 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку" (далі - Закон № 3633-IX), яким було викладено в новій редакцію статтю 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Так, статтею 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" визначено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Згідно з абзацом сьомим частини 3 статті 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", відповідно до абзацу шостого частини десятої статті 1 якого громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Законом № 3633-ІХ положення частини десятої статті 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу викладено в новій редакції, згідно з якою, зокрема, встановлено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема:

уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Абзацом четвертим підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3633-ІХ встановлено, що під час дії Указу Президента України "Про загальну мобілізацію" від 24 лютого 2022 року № 65/2022, затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про загальну мобілізацію" від 3 березня 2022 року № 2105-IX:

громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані:

у разі перебування на території України шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).

Відповідно до пункту 22 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560 резервісти та військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані (адресу місця проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності) та інші персональні дані) через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або місцезнаходження чи відповідному підрозділі розвідувальних органів України, Центральному управлінні або регіональному органі СБУ.

За приписами абзацу третього підпункту 10-1 пункту 1 Додатку 2 до Порядку організації і ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487, (далі - Порядок № 1487) призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні у період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом дії правового режиму воєнного стану уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Отже, зазначені норми законодавства передбачають три шляхи, якими громадяни України, які перебувають на території України, та які перебувають на військовому обліку, повинні були уточнити свої персональні дані з 18.05.2024 по 16.07.2024 (включно), а саме:

шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання;

шляхом прибуття самостійно до центру надання адміністративних послуг;

через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).

Проте, позивач ОСОБА_1 у встановлені законом строки та способи свої військо-облікові дані не уточнив й відповідно доказів на спростування вказаного до суду не надав. При цьому, наявність документів на право відстрочки від призову на військову службу на період мобілізації та на воєнний час не звільняє особу від виконання обов`язку оновити свої дані.

Згідно зі статтею 42 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" та пункту 19 Порядку №1487 громадяни України, винні в порушенні правил військового обліку громадян України, а також у вчиненні інших порушень законодавства про військовий обов`язок і військову службу, несуть відповідальність згідно із законом.

19.05.2024 набув чинності Закон України від 9 травня 2024 року №3696-ІХ "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію", яким ст.210 та 210-1 КУпАП було викладено в новій редакції.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про оборону України" від 06 грудня 1991 року № 1932-ХІІ, особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Статтею 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" визначено, що воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно Указу Президента України № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який триває і по теперішній час.

Отже, починаючи з 24 лютого 2022 року і на даний час в Україні діє особливий період.

Таким чином, у позивача ОСОБА_1 виник обов`язок з 18.05.2024 по 16.07.2024 включно уточнити персональні дані. При цьому, починаючи з 17.07.2024 не вчинення визначених законодавством дій утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що позивача ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за не уточнення своїх облікових даних протягом 60 днів. Тобто не вчинення визначених законом дій у період з 18.05.2024 по 16.07.2024 року (включно).

При цьому, доказів уточнення до 16.07.2024 включно своїх персональних даних, в будь-який з передбачених законом способів, позивачем не надано, а згідно даних, які містяться у витягу «Резерв +» вбачається, що позивач здійснив уточнення даних 25 грудня 2024 року, тобто поза межами строку визначеного пп.1 п.2 Р. ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку».

Обґрунтовуючи безпідставність висновків про вчинення позивачем ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, позивач посилався на приписи примітки до ст.210 КУпАП, згідно з якою положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Втім, у спірних правовідносинах примітка до ст.210 КУпАП не підлягає застосуванню, оскільки чинне законодавство зобов`язувало саме позивача вчинити певні дії, і уточнити свої персональні дані у встановлений строк, які могли бути вчинені тільки ним особисто в один із визначених способів, відтак держатель Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів може перевірити чи уточнити персональні дані військовозобов`язаного, але обов`язок такого уточнення покладається на військовозобов`язаного, яким є позивач.

Проте позивач ОСОБА_1 , проігнорував виконання обов`язку, покладеного на нього згідно вищезазначених правових норм, жодним з визначених способів уточнення своїх персональних даних не скористався, чим порушив норми Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Отже, наведені доводи позивача висновків суду щодо наявності в діях позивача ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.210-1 КУпАП, не спростовують.

Суд звертає також увагу на той факт, що матеріали справи містять докази щодо повідомлення позивача про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Згідно із ст.246 КУпАП, порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

При розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, частиною третьою статті 178, статтями 185,185-5 статтями 185-7,187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. У разі ухилення від явки на виклик органу внутрішніх справ або судді районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду цю особу може бути органом внутрішніх справ (Національною поліцією) піддано приводу.

Законами України може бути передбачено й інші випадки, коли явка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в орган (до посадової особи), який вирішує справу, є обов`язковою.

Так, зі змісту наведених норм слідує, що право бути присутнім під час розгляду справи про адміністративні правопорушення, передбаченого ст. 210 та 210-1 КУпАП, є альтернативним правом особи, оскільки її явка, в розумінні ст. 268 КУпАП не визнана обов`язковою.

За приписами ст.268 КУпАП справу може бути розглянуто за відсутності особи, яка притягається до відповідальності, лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Таким чином, відповідач виконав зазначені вимоги закону, що підтверджується посиланням на вищенаведені докази.

Відповідно до ч. 3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що відповідачем дотримано процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскаржувана постанова містить необхідні реквізити, у тому числі, виклад обставин правопорушення, установлених під час розгляду справи, посилання на правові норми, порушення яких стало підставою для притягнення позивача ОСОБА_1 до відповідальності. Тобто, судовим розглядом підтверджений факт вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

На підставі вказаного, суд дійшов висновку, що постанова №1327 від 11 червня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП є правомірною та підстави для її скасування відсутні.

Таким чином, необхідно залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Відповідно до вимог ст.139КАС України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст.7-10,210-1, 222, 283, 284 КУпАП, ст.ст.2, 5-10, 14, 72-79, 90, 94, 241-246, 250, 251, 255, 293, 295 КАС України,

У Х В А Л И В:

Заяву про поновлення строку оскарження постанови - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 процесуальний строк звернення до суду з позовом про скасування постанови №1327 від 11 червня 2025 року за ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, - залишити без задоволення.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення №1327 від 11 червня 2025 року винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 , якою ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. - залишити без змін.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий М.М. Дзерин