Справа № 480/6103/24
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2025-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2025 р. Справа № 480/6103/24

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Чалого І.С.,

Суддів: Ральченка І.М. , Катунова В.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду (головуючий суддя І інстанції Савицька Н.В.) від 17.03.2025 року по справі № 480/6103/24

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Сумській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ФОП ОСОБА_1 , звернулася до Сумського окружного адміністративного суду із позовною заявою, в якій просила визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Сумській області від 01.04.2024 № 06 про нарахування ФОП ОСОБА_1 штрафних санкцій в розмірі 625 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 23.02.2024 ГУ ДПС у Сумській області складено акт фактичної перевірки № 1839/18/19/РРО/ НОМЕР_1 , згідно якого було проведено перевірку господарської одиниці - торгівельного місця (магазину) № 14 Взуття платника податку - ФОП ОСОБА_1 . Зокрема, зауважує, що зазначена в акті фактичної перевірки від 23.02.2024 № 1839/18/19/РРО/ НОМЕР_1 інформація не відповідає дійсності та є наслідком неналежного виконання працівниками ГУ ДПС в Сумській області своїх посадових обов`язків та фактичного спотворення обставин справи, а тому складене ГУ ДПС у Сумській області податкове повідомлення-рішення від 01.04.2024 № 06 про нарахування штрафних санкцій в розмірі 625 грн є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 17.03.2025 року по справі № 480/6103/24 позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Сумській області від 01.04.2024 № 06 про нарахування ФОП ОСОБА_1 штрафних санкцій в розмірі 625 грн.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Сумській області (вул. Іллінська, 13, м. Суми, 40009, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Позивач відзив на апеляційну скаргу не подав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Сторони про розгляд справи в порядку письмового провадження повідомлені належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 23.02.2024 р. ГУ ДПС у Сумській області складено акт фактичної перевірки № 1839/18/19/РРО/ НОМЕР_1 (а.с. 77-79).

Згідно вказаного вище акту було проведено перевірку господарської одиниці - торгівельного місця (магазину) № 14 Взуття платника податку - ФОП ОСОБА_1 .

Як зазначає податковий орган, актом перевірки встановлено порушення ФОП ОСОБА_1 п. 1, п. 2 ст. 3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг від 06.07.1995 року № 265/95-ВР, ч. 29 ст. 38 Закону України Про платіжні послуги 30 червня 2021 року № 1591-ІХ та п. 1 Постанови КМУ від 29.07.2022 Про встановлення строків, до настання яких торговці повинні забезпечити можливість здійснення безготівкових розрахунків (у тому числі з використанням електронних платіжних засобів, платіжних застосунків або платіжних пристроїв) за продані ними товари (надані послуги).

Так, згідно вказаного Акта позивачем допущено наступні порушення: реалізація товару (пара жіночого взуття) за готівкові кошти на суму 2500 грн без застосування РРО; - ненадання розрахункового документу встановленої форми та змісту; - недотримання установленої законодавством вимоги щодо забезпечення можливості розрахунків за товари електронних платіжних засобів.

На підставі акту фактичної перевірки 01.04.2024 р. ГУ ДПС у Сумській області було складено податкове повідомлення-рішення за № 06, про нарахування ФОП ОСОБА_1 штрафних санкцій в розмірі 625 грн (а.с. 22-23).

Не погодившись із вказаним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернулася до суду першої інстанції із вищевказаними позовними вимогами.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов до висновку, що при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення Головне управління ДПС у Сумській області діяло всупереч встановленому законом порядку, необґрунтовано, без з`ясування необхідних обставин, за відсутності підстав для його прийняття, чим порушено законні інтереси платника податків.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам з урахуванням доводів сторін та висновків суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Правовідносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює ПК України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

За приписами пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Підстави призначення, обставини та порядок проведення фактичних перевірок визначено положеннями статті 80 Податкового кодексу України.

Згідно пункту 80.1 статті 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Відповідно пункту 80.2 статті 80 ПК України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:

- у разі коли за результатами перевірок інших платників податків виявлено факти, які свідчать про можливі порушення платником податків законодавства щодо виробництва та обігу підакцизних товарів, здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, та виникає необхідність перевірки таких фактів (підпункт 80.2.1);

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів (підпункт 80.2.2);

- письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, у тому числі незабезпечення можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, касових операцій, патентування або ліцензування (підпункт 80.2.3);

- неподання суб`єктом господарювання в установлений законом строк обов`язкової звітності про використання реєстраторів розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, подання їх із нульовими показниками (підпункт 80.2.4);

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах і пального, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, та/або масовими витратомірами, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального (підпункт 80.2.5);

- у разі виявлення за результатами попередньої перевірки порушення законодавства з питань, визначених у пункті 75.1.3 (підпункт 80.2.6);

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації (підпункт 80.2.7).

Отже, законодавством чітко визначено порядок проведення перевірок платників податків, зокрема проведення фактичної перевірки.

Нормами ПК України, з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів, встановлені умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, зокрема фактичних. Лише їх дотримання може бути належною підставою наказу про проведення перевірки. З наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Невиконання вимог пункту 79.2 статті 79 ПК України призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Невиконання наведених вимог призводить до визнання перевірки незаконною та до відсутності її правових наслідків.

Разом з тим, неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки може бути підставою позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки.

Аналогічні правові висновки викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 08.09.2021 у справі № 816/228/17 та Верховного Суду від 25.02.2021 у справі № 826/10069/15.

Недотримання наведених процедурних питань під час проведення податкової перевірки нівелює її наслідки, незалежно від виявлених порушень.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилалася на те, що всупереч вимогам п. 80.2 ст. 80 ПК України, ФОП ОСОБА_1 , наказ на проведення фактичної перевірки до її початку вручено не було (підпис відсутній).

В свою чергу, відповідач зазначає, що фактична перевірка господарського об`єкту платника податків, за місцем фактичного провадження (здійснення) діяльності, розташування господарського об`єкту (зокрема торгівельного місця (магазину) № 14 «Одяг і взуття», що знаходиться на території Центрального ринку міста Суми за адресою: АДРЕСА_2 , через який здійснює (проводить) діяльність ФОП ОСОБА_1 була розпочата та проведена безпосередньо у присутності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 . Також звертає увагу суду на те, що ФОП ОСОБА_1 посадовими особами ГУ ДПС у Сумській області були пред`явлені направлення на проведення перевірки, службові посвідчення та вручені належним чином завірені копії наказу ГУ ДПС у Сумській області про проведення фактичної перевірки господарського об`єкту платника податків, за місцем фактичного провадження (здійснення) діяльності, розташування господарського об`єкту (зокрема торгівельного місця № 14), що підтверджується даними із направленнями на перевірку від 15 лютого 2024 року № 576/18-28-07-06 та № 577/18-28-07-06, які пред`явленні ФОП ОСОБА_1 .

Дослідивши наявні в матеріалах справи копії наказу № 356-КП від 15.02.2024 р. на направлень на проведення перевірки судом встановлено, що в них міститься підпис ОСОБА_1 про отримання цих документів 15.02.2024 р. о 13 год. 40 хв., а тому доводи позивача в цій частині є безпідставними.

Разом з тим, в обґрунтування заявлених позовних вимог позивач також посилалася на те, що ФОП ОСОБА_1 не має будь-якого відношення до торгівельного місця №14 (магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 »), оскільки здійснює свою підприємницьку діяльність за іншою адресою ніж зазначено в акті фактичної перевірки, а саме за адресою АДРЕСА_2 , торгівельне місце № 107 та № 40 (Територія Центрального ринку). Саме за торгівельними місцями № 107 та № 40 що знаходяться на території Центрального ринку ФОП ОСОБА_1 зареєстровано РРО, що підтверджується відповідними заявами. Зазначає, що за адресою вказаною в акті фактичної перевірки здійснює діяльність інший суб`єкт господарювання ФОП ОСОБА_2 що підтверджується договором оренди торгівельного місця №14 ОВ від 01.09.2021 року, а тому вважає, що обов`язок здійснювати розрахунки з використанням належним чином зареєстрованого та запрограмованого РРО у торгівельному місці №14 покладається саме на нього (або його працівників), а не на ФОП ОСОБА_1 . Зазначені обставини справи підтверджуються постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 21.05.2024 року по справі № 592/3635/24 прийнятою за результатами розгляду протоколу про адміністративне правопорушення № 133/18-28-07- 06 від 23.02.2024 року, який в свою чергу, складено на підставі акту фактичної перевірки № 1839/18/19/РРО/ НОМЕР_1 від 23.01.2024 року та додатків до нього, тобто на підставі тих же документів на підставі яких прийнято спірне податкове повідомлення-рішення.

Надаючи оцінку цим обставинам, колегія суддів зазначає наступне.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначені Законом України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг від 06.07.1995 № 265/95-ВР (далі Закон № 265/95-ВР). Його дія поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.

За правилами пунктів 1, 2 статті 3 Закону № 265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані:

1) проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок;

2) надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти);

Відповідно до частини першої статті 15 Закону № 265/95-ВР контроль за додержанням суб`єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів, інших емітованих платіжних інструментів та інших вимог цього Закону здійснюють контролюючі органи шляхом проведення фактичних та документальних перевірок відповідно до Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 1 та п. 2 ст. 3 Закону № 265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій та надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі.

Відповідно до пункту 15 розділу II Прикінцевих положень у період з 1 серпня 2023 року по 31 липня 2025 року, але не пізніше ніж до дати припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, до фізичних осіб - підприємців за порушення порядку проведення розрахункових операцій застосовується штрафна санкція в розмірі 25 відсотків вартості проданих з порушенням, встановленим цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше.

Предметом доказування у справах, пов`язаних із притягненням суб`єкта господарювання до відповідальності на підставі пункту 15 розділу II Прикінцевих положень, є встановлення на підставі належних і допустимих доказів фактів, з якими контролюючий орган пов`язує допущення порушення суб`єктом господарювання вимог пункту 1 та/або 2 статті 3 Закону № 265/95-ВР.

Приймаючи спірне податкове-повідомлення рішення, контролюючий орган дійшов висновку про те, що при проведенні фактичної перевірки торгівельного місця № 14 (магазину ІНФОРМАЦІЯ_1 ) за адресою: АДРЕСА_2 (центральний ринок), через який здійснює (проводить) діяльність фізична особа-підприємець ОСОБА_1 вчинила правопорушення встановленого законом порядку проведення розрахунків, а саме: при реалізації товару (чоботів жіночих, чорних, 38 розміру по ціні 2500 грн) на загальну суму 2500 грн розрахункова операція не проведена через зареєстрований належним чином та переведений у фіскальний режим роботи реєстратор розрахункових операцій або зареєстрований фіскальним сервером контролюючого органу програмний реєстратор розрахункових операцій, розрахунковий документ встановленої форми та змісту (фіскальний касовий чек) не надавався, чим порушено вимоги пунктів 1 та 2 статті 3 Закону України від 06 липня 1995 року № 265/95-ВР Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг (із змінами та доповненнями)) за продані ними товари (надані послуги) № 894 від 29.07.2022 із змінами та доповненнями.

Тобто, за висновками контролюючого органу, ним було достовірно встановлено, що у торгівельному місці № 14 (магазину ІНФОРМАЦІЯ_1 ) за адресою: АДРЕСА_2 (центральний ринок), здійснює (проводить) діяльність саме ФОП ОСОБА_1 .

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів зазначає, що за містом наказу про проведення перевірки № 356-КП від 15.02.2024р. визначено провести фактичну перевірку за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарського об`єкту (зокрема торгівельного місця (магазину) № 14 (Одяг і взуття), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , через який здійснюється діяльність платником податків з можливим порушенням законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Тобто, вказаний наказ не містить посилання на те, що за адресою: АДРЕСА_2 (торгівельне місце (магазину) № НОМЕР_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 )) здійснює саме ФОП ОСОБА_1 .

В свою чергу, в акті фактичної перевірки зазначено, що контролюючим органом здійснено перевірку торгівельного місця № 14 (магазину ІНФОРМАЦІЯ_1 ) за адресою: АДРЕСА_2 (центральний ринок), де здійснює (проводить) діяльність ФОП ОСОБА_1 . Також, згідно вказаного Акта позивачем допущено наступні порушення: реалізація товару (пара жіночого взуття) за готівкові кошти на суму 2500 грн без застосування РРО; ненадання розрахункового документу встановленої форми та змісту; недотримання установленої законодавством вимоги щодо забезпечення можливості розрахунків за товари електронних платіжних засобів.

Відповідач також посилався на те, що перед початком проведення фактичної перевірки була проведена у готівковій формі контрольна розрахункова операція з придбання жіночого взуття (жіночі чоботи за ціною однієї пари 2500,00 грн.).

В той же час, судом встановлено, що в акті обстеження місця провадження (здійснення) діяльності № 2 від 15.02.2024 р. зазначено, що на момент перевірки о 12-25 15.02.2024 р. в магазині № 5 було реалізовано пару жіночого взуття. Також вказано, що на даному місці діяльність здійснює ФОП ОСОБА_1 , а реалізацію товару здійснила невідома особа, яка зникла після отримання грошей за взуття (а.с. 63).

Таким чином, зміст наведеного вище акту обстеження свідчить про те, що контрольна розрахункова операція з придбання пари жіночого взуття зроблена перевіряючими в магазині № 5, в той час як згідно наказу про проведення перевірки № 356-КП від 15.02.2024 р. перевірці підлягало торгівельне місце (магазину) № 14 (Одяг і взуття), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , а сама позивач стверджує, що вона не має будь-якого відношення до торгівельного місця № НОМЕР_2 (магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 »), оскільки здійснює свою підприємницьку діяльність за іншою адресою ніж зазначено в акті фактичної перевірки, а саме за адресою АДРЕСА_2 , торгівельне місце № 107 та № 40 (Територія Центрального ринку).

Також суд зазначає, що постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 21.05.2024, яка набрала законної сили 03.06.2024, провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП закрито в зв`язку із відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення (а.с.15).

При цьому, суд виходив з того, що згідно договору оренди № 14 ОВ торгівельного місця від 01.09.2021 вбачається, що ТОВ Центральний ринок м. Суми передав, а ФОП ОСОБА_2 прийняв у строкове платне користування торговельне місце в павільйоні ІНФОРМАЦІЯ_2 та взуття АДРЕСА_3 , загальною площею, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до заяв про реєстрацію програмного реєстратора розрахункових операцій від 16.02.2024 та 29.02.2024 вбачається, що ОСОБА_1 здійснює свою підприємницьку діяльність за торгівельними місцями № 107 та № 40, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 .

За приписами положень ч. 6 ст. 78 КАС України ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Наведені вище обставини, у сукупності, свідчать про те, що факт реалізації товару саме ФОП ОСОБА_1 у торгівельному місці (магазині) № 14 (Одяг і взуття), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , об`єктивними доказами не підтверджено та спростовано поясненнями, доказами та матеріалами про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення Головне управління ДПС у Сумській області діяло всупереч встановленому законом порядку, необґрунтовано, без з`ясування необхідних обставин, за відсутності підстав для його прийняття, чим порушено законні інтереси платника податків.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Зважаючи на результати апеляційного перегляду оскарженого судового рішення та положення статті 139 КАС України, у справі відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат зі сплати судового збору.

Враховуючи те, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, відповідно до вимог ст. 327, ч. 1 ст. 329 КАС України.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Сумській області залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 17.03.2025 року по справі № 480/6103/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)І.С. Чалий
Судді(підпис) (підпис) І.М. Ральченко В.В. Катунов