Справа № 380/14559/24
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2025 рокуЛьвівСправа № 380/14559/24 пров. № А/857/933/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.,

суддів: Матковської З.М., Ніколіна В.В.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2024 року (головуючий суддя: Желік О.М., місце ухвалення - м. Львів) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправними дій, -

встановив:

ОСОБА_1 , 09.07.2024 звернулася з позовом до суду, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області від 13.06.2024 № 50, щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_1 до страхового стажу та спеціального (пільгового) страхового стажу за Списком № 2 періоду роботи з 01.01.2022 по 31.03.2024 на відокремленому підрозділі шахта «Червоноградська» Державного підприємства «Львіввугілля» та призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу та спеціального (пільгового) страхового стажу за Списком № 2 період роботи з 01.01.2022 по 31.03.2024 на відокремленому підрозділі шахта «Червоноградська» Державного підприємства «Львіввугілля» та призначити з 06.06.2024 (дня звернення) пенсію на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з врахуванням вказаного періоду спеціального (пільгового) страхового стажу.

Обґрунтовує позов тим, що факт не зарахування сум страхових внесків, сплачених із заробітної плати, за відсутності вини позивачки, не є підставою для відмови у зарахуванні до страхового та пільгового стажу періоду роботи з 01.01.2022 по 31.03.2024 на відокремленому підрозділі шахта «Червоноградська» Державного підприємства «Львіввугілля» та призначенні пільгової пенсії за віком.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2024 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області від 13.06.2024 № 50, щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_1 до страхового стажу та спеціального (пільгового) страхового стажу за Списком № 2 періоду її роботи з 01.01.2022 по 31.03.2024 на відокремленому підрозділі шахта «Червоноградська» Державного підприємства «Львіввугілля» та призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу та спеціального (пільгового) страхового стажу за Списком № 2 період її роботи з 01.01.2022 по 31.03.2024 на відокремленому підрозділі шахта «Червоноградська» Державного підприємства «Львіввугілля» та призначити з 06.06.2024 (дня звернення) пенсію на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з врахуванням вказаного періоду спеціального (пільгового) страхового стажу.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп.

Із цим рішенням суду першої інстанції не погодилося Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області та оскаржило в апеляційному порядку. Вважає його таким, що прийняте з порушенням норм матеріального права, а тому просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт покликається на те, що період роботи позивачки з 01.01.2022 по 31.03.2024 на ВП шахта «Червоноградська» Державного підприємства «Львіввугілля», оскільки згідно даних персоніфікованого обліку за зазначений період відсутня оплата підприємством страхових внесків. Також зазначили, Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області приймаючи заяву позивачки про призначення пенсії, не допустило порушення заявленого її права на призначення пенсії та діяло відповідно до норм Порядку № 22-1.

Позивачка, 14.03.2025 подала відзив на апеляційну скаргу, в якій просила відхилити апеляційну скаргу.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 (дата заповнення 31 травня 1988 року) та довідки про підтвердження наявного стажу роботи № 118 від 01.05.2024, виданої ВП «Шахта «Червоноградська» Державного підприємства «Львіввугілля», ОСОБА_1 працювала повний робочий день на відокремленому підрозділі «Шахта «Червоноградська» Державного підприємства «Львіввугілля» і за періоди з 10.04.2014 року по 07.07.2014 (00 р02 м 28 д), з 25.07.2014 по 02.08.2016 (02 роки 00 місяці 24 дні), 03.08.2016 по 02.05.2024 року (07 років 09 місяців 00 днів) виконувала гірничі роботи на поверхні шахти за професіями: машиніст конвеєра на виробничій дільниці технологічного комплексу, вантажник на виробничій дільниці технологічного комплексу, що передбачено Списком 2, згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 36 від 16.01.2003, № 461 від 24.06.2016 (продовжує працювати).

ОСОБА_1 звернулась із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області № 53 від 08.04.2024 відмовлено позивачу в призначенні пенсії.

Так, у вказаному рішенні зазначено, що вік заявниці на дату звернення 56 років. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування» зі змінами, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від останньої роботи мають особи, які працювали повний робочий день на роботах з особливо шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, жінки - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацом абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону, зокрема жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи. Страховий стаж особи становить 30 років 5 місяців 17 днів. Пільговий стаж особи за Списком № 2 становить 7 років 8 місяців 0 днів. За даними документами до страхового стажу зараховані всі періоди роботи. До пільгового стажу за Списком № 2 не зараховано період роботи з 01.01.2022 по 31.03.2024 року, оскільки відсутня сплата внесків в системі персоніфікованого обліку (форма ОК-5). Відмовити в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України «Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування» в зв?язку з відсутністю необхідного стажу на роботах з шкідливими і важкими умовами праці».

Вважаючи відмову відповідача в зарахуванні до пільгового стажу за Списком №2 періоду роботи у Відокремленому підрозділі «Шахта «Червоноградська» Державного підприємства «Львіввугілля» з 01.01.2022 по 31.03.2024 та у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах протиправною, позивачка звернулась з цим позовом до суду.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що відсутність в індивідуальних відомостях про застраховану особу інформації щодо сплати страхових внесків страхувальником у період роботи позивачки з 01.01.2022 по 31.03.2024 не є підставою для не зарахування до страхового стажу при призначенні пенсії періоду її роботи, оскільки позивачка не повинна відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Частиною 1 ст. 308 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки, позивачем не оскаржується в апеляційному порядку судове рішення суду першої інстанції, а тому, предметом розгляду в суді апеляційної інстанції, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 308 КАС України, є законність і обґрунтованість судового рішення суду у частині задоволення позову.

Закон України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі Закон № 1058-ІV) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону № 1058-IV, на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу, зокрема з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців у чоловіків і не менше 23 років 6 місяців у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону, зокрема, жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що в оскаржуваному рішенні від 13.06.2024 № 50 Головне управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області не зарахувало позивачці період роботи з 01.01.2022 по 31.03.2024 на Відокремленому підрозділі «Шахта «Червоноградська» Державного підприємства «Львіввугілля» до пільгового стажу за Списком № 2, оскільки в системі персоніфікованого обліку відсутні дані щодо сплати підприємством страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Однак. такі висновки пенсійного органу є помилковими з огляду на таке.

Пунктом 1 статті 24 Закону № 1058-IV встановлено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування найманих працівників та інших осіб, які належать до кола осіб, що підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та зазначені у статті 11 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», сплачуються їх роботодавцями та безпосередньо застрахованими особами.

Статтею 113 Закону № 1058-IV передбачено, що держава створює умови для функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат.

На підставі частини 1 статті 16 Закон № 1058-IV застрахована особа має право отримувати від страхувальника підтвердження про сплату страхових внесків, вимагати від страхувальників сплати внесків, у тому числі в судовому порядку.

З цим правом кореспондується обов`язок страхувальника нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески незалежно від фінансового стану платника.

Пунктом 1 частини 2 статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, (далі - Закон №2464-IV) встановлено, що платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок до податкового органу за основним місцем обліку платника єдиного внеску.

Відповідно до положень статті 4 Закону № 2464-IV платниками єдиного внеску є, зокрема, роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Відповідно до статті 26 Закону № 2464-IV посадові особи платників єдиного внеску несуть адміністративну відповідальність, зокрема, за порушення порядку нарахування, обчислення і строків сплати єдиного внеску.

Аналіз наведених правових норм, надає суду апеляційної інстанції підстави для висновку, що страхові внески є складовою умовою існування солідарної системи і підлягають обов`язковій сплаті, перерахунок пенсії провадиться з урахуванням часу, коли особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, та за який підприємством, де працює людина, (страхувальником) сплачені щомісячні страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Крім цього, позивачка не повинна відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для незарахування до страхового стажу ОСОБА_1 спірного періоду її роботи.

Вказаний висновок узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеним у постановах від 24 травня 2018 року у справі № 490/12392/16-а, від 05 грудня 2019 року у справі № 242/2536/16-а, від 06 липня 2020 року у справі № 242/2179/17.

Отже, відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку даних про сплату страхових внесків для нарахування пенсії за період з 01.01.2022 по 31.03.2024 не є підставою для позбавлення позивачки права на призначення пенсії.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції вважає, що відсутність в індивідуальних відомостях про застраховану особу інформації щодо сплати страхових внесків страхувальником у період роботи позивачки з 01.01.2022 по 31.03.2024 не є підставою для не зарахування до страхового стажу при призначенні пенсії періоду її роботи, оскільки позивачка не повинна відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків.

Крім цього, судом апеляційної інстанції встановлено, що загальний страховий стаж позивачки на момент її звернення за призначенням пільгової пенсії по віку склав 30 років 5 місяців 17 днів: спеціальний пільговий стаж за Списком № 2 становить 07 років 8 місяців 0 днів), який пенсійний орган не заперечує, а з урахуванням пільгового страхового стажу роботи з 01.01.2022 по 31.03.2024 року (02 роки 03 місяці) на відокремленому підрозділі «Шахта «Червоноградська» Державного підприємства «Львіввугілля», пільговий стаж по Списку №2 позивача складає: 9 років 11 місяців 00 днів (з урахуванням зменшення пенсійного віку на 4 роки = 56 років), що, у свою чергу, дає право ОСОБА_1 на призначення пенсії за віком на пільгових умовах у відповідності до пункту 2 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV.

Отже, за встановлених обставин, у контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області від 13.06.2024 № 50 є протиправним та підлягає скасування, а з метою ефективного поновлення порушених прав позивачки слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу та спеціального (пільгового) стажу за Списком № 2 період її роботи з 01.01.2022 по 31.03.2024 на відокремленому підрозділі «Шахта «Червоноградська» Державного підприємства «Львіввугілля», а також призначити їй пенсію на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV з 06.06.2024.

Таким чином, апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дають підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст. 311, 316, 321, 322, 325, 328, КАС України, суд

постановив:

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2024 року у справі № 380/14559/24 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя О. М. Гінда
судді З. М. Матковська
В. В. Ніколін