Справа № 140/2494/25
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2025-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2025 року 10:44 ЛуцькСправа № 140/2494/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Смокович В.І.,

при секретарі судового засідання Литвиненко І.П.,

за участі представника відповідача Загородньої Г. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Головне управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1 , позивач) звернулася з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі ГУ ДПС у Волинській області, відповідач), третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Головне управління ДПС у Дніпропетровській області (далі ГУ ДПС у Дніпропетровській області, третя особа) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Волинській області від 14.11.2024 № та від 14.11.2024 № .

Позов обґрунтовано тим, що жодних документів, які б підтверджували наявність інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків (ФОП ОСОБА_1 ) законодавства, а отже про підставу проведення перевірки контролюючим органом не надано ФОП ОСОБА_1 ні безпосередньо перед проведення перевірки, ні під час її проведення.

У направлені відсутні будь-які посилання на конкретні (фактичні) підстави призначення перевірки, крім посилання на норми, що їх регулюють (юридичні підстави). З огляду на це, підстава проведення перевірки визначена в акті перевірки відсутня, а тому правових підстав на проведення перевірки у контролюючого органу не існувало.

Щодо встановлених порушень повідомляє, що всі розрахункові операції в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » здійснювалися із застосуванням програмного реєстратора розрахункових операцій із фіскальним номером , режим роботи онлайн.

Отже, платником податків не вчинялось жодне із порушень, які зазначені в пункті 1 статті 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Документами, що є підставою для внесення записів до товарних запасів є накладні, транспортні документи, митні декларації, акти закупки, фіскальні чеки, товарні чеки, інші документи тощо. Законодавством не передбачено, що за місцем знаходження господарської одиниці суб`єкта господарювання повинні зберігатись оригінали первинних документів на придбання товарно-матеріальних цінностей, які є підставою для обліку товарних запасів.

В той же час, під час перевірки позивачем надано контролюючому органу було надано всі первинні документи, які підтверджують облік і походження товару, який перебував в реалізації.

Також, належним доказом вчинення платником податку порушення вимог пункту 85.2 статті 85 Податкового кодексу України (далі ПК України) є виключно акт про відмову платника податків надати документи. Однак податковий орган не складав актів про відмову надати копії документів, що належать та пов`язані з предметом перевірки в порядку, визначеному пункту 85.6. статті 85 ПК України.

Враховуючи наведене уважає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення було прийняте з порушенням вимог чинного законодавства та підлягає скасуванню, у зв`язку із чим просить адміністративний позов задовольнити повністю (арк. спр. 1-6).

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 01.04.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (акт. спр. 37).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 16.04.2025 розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 10:00 20.05.2025 (арк. спр. 50).

Представником відповідача 21.04.2025 подано відзив на позовну заяву, у якому позовних вимог не визнає та зазначає, що посадовими особами ГУ ДПС у Дніпропетровській області згідно наказу від 18.09.2024 проведено фактичну перевірку магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 де здійснює господарську діяльність ФОП ОСОБА_1 .

За результатами проведення перевірки складено акт перевірки від 30.09.2024 №2825/04-36-07-14/РРО/ НОМЕР_1 на який позивачем було подано свої заперечення та з урахуванням висновку про розгляд заперечення та на підставі розрахунку до акта фактичної перевірки, ГУ ДПС у Волинській області, за основним місцем обліку платника, винесено податкові повідомлення-рішення від 14.11.2024 № та від 14.11.2024 № .

Уважає, що фактична перевірка проведена правомірно, наказ про проведення фактичної перевірки відповідає вимогам ПК України, прийнятий з дотриманням визначеної законодавством процедури та за наявності, передбачених ПК України підстав для її проведення.

Вказує, що посадовими особами ГУ ДПС у Дніпропетровській області, у зв`язку з проведенням фактичної перевірки, 20.09.2024 о 15:40 год було надано позивачу вимогу про надання документів, а вказані у даній вимозі документи необхідно було надати до перевірки 25.09.2024 року о 12:00 год. Однак, позивачем не було надано посадовим особам податкового органу усіх документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки ні у визначений у вимозі термін, ні до заперечень на акт перевірки, ні до скарги на податкові-повідомлення рішення, ні до суду надано не було.

За порушення вчинене вперше податковим органом було нараховано штрафну санкцію у розмірі 1020,00 грн від 11.10.2024, а за таке саме вчинено повторно - здійснено накладення штрафу в розмірі 2040,00 грн.

Зазначає, що ФОП ОСОБА_1 провадить діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, які підлягають гарантійному ремонту, а відтак, зобов`язана надати контролюючому органу на початок проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

ГУ ДПС у Волинській області наголошує на тому, що Форма обліку повинна містити відомості про усі первинні документи, накладні, транспортні документи, митні декларації, акти закупки, фіскальні чеки, товарні чеки, інші документи, що містять реквізити, які дозволяють ідентифікувати постачальника та отримувача товару, дату проведення операції, найменування, кількість та вартість товару, а зазначення таких реквізитів у Формі обліку повинне співпадати з кореспондуючими у первинних документах, котрі є невід`ємною частиною такого обліку.

Також в ході проведення перевірки магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , посадовими особами ГУ ДПС у Дніпропетровській області було здійснено розрахункову операцію з придбання кабелю «Apple Lightning to USB Cable 1m» по ціні 649,00 грн. Водночас, після повернення вищезазначеного товару посадовим особам ГУ ДПС у Дніпропетровській області не було видано фіскальний видатковий чек про повернення товару

Крім того, згідно з актами приймання-передачі товарів від 02.09.2024 та від 04.09.2024 до Договору комісії № МО-02-09-24-МН від 02.09.2024 ФОП ОСОБА_1 було передано на реалізацію товари у кількості 990 одиниць на загальну суму 1 087 658 грн.

Відповідно до баз даних СОД РРО через ПРРО ф /н НОМЕР_2 за адресою місто Кривий Ріг, площа 30-ти річчя Перемоги, будинок 1 за період з 30.08.2024 по 13.09.2024 було здійснено реалізацію товару у кількості 114 одиниць товару на суму 228 838 грн.

Таким чином, станом на початок періоду, що охоплено поточною перевіркою 14.09.2024, залишок товару на господарській одиниці складав 876 одиниць товару на суму 858 820 грн.

Також відповідно до баз даних СОД РРО за період з 14.09.2024 по 23.09.2024 було реалізовано товар у кількості 34 одиниці на суму 83 819 грн. Проведеною у ході перевірки інвентаризацією зафіксовано залишок ТМЦ на господарській одиниці у кількості 413 одиниць на загальну суму 503 417 грн, що свідчить про проведення розрахункових операцій з реалізації ТМЦ на суму 320 332 грн без застосування реєстратора розрахункових операцій (програмного реєстратора розрахункових операцій, розрахункової книжки), що є порушенням пункту 1, 2 статті 3 Закону №265/95-ВР.

Наведені обставини стали підставою для винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, які, на переконання відповідача, винесено на підставі та в межах чинного законодавства, тому просить в задоволенні адміністративного позову відмовити (арк. спр. 55-62).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 20.05.2025 клопотання представника ГУ ДПС у Волинській області задоволено, залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ГУ ДПС у Дніпропетровській області (арк. спр. 108-109).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 23.05.2025 клопотання представника позивача адвоката Лемішки Ігоря Петровича про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів задоволено та постановлено підготовче засідання, призначене на 11:00 год 27.05.2025, проводити в режимі відеоконференції з участю представника позивача адвоката Лемішки Ігоря Петровича поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою програмного забезпечення «EasyCon» (арк. спр. 126-127).

Представник ГУ ДПС у Дніпропетровській області у своїх поясненнях від 26.05.2025 зазначила, що підставою для призначення фактичної перевірки у наказі № 4332-п від 18.09.2024 було зазначено підпункт 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України у зв`язку з отриманням інформації про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, що викладена в листі ДПС України № 7769/7/99-00-07-04-03-07 від 25.07.2024 та доповідній записці управління податкового аудиту на ім`я в.о. начальника ГУ ДПС у Дніпропетровській області.

Також підтримує позицію, викладені в акті перевірки та просить у задоволенні позову відмовити (арк. спр. 128-132).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 27.05.2025 закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 05.06.2025 на 10:00 год (арк. спр. 187).

Інших заяв по суті справи, передбачених КАС України до суду не надходило.

У судове засідання 05.06.2025 на 10:00 год сторони не прибули, а представник позивача та третьої сторони просили здійснювати розгляд справи без їхньої участі (арк. спр. 197, 203). Розгляд справи відкладено на 10:00 год 01.07.2025.

На адресу суду 06.06.2025 та 01.07.2025 від представника ГУ ДПС у Дніпропетровській області та представника Микитин О. С. надійшли клопотання про проведення засідання, призначеного на 01.07.2025 на 10:00 год без їхньої участі (арк. спр. 211, 220).

У судовому засіданні 01.07.2025 представник відповідача позовні вимоги заперечила та просила відмовити у їх задоволенні в повному обсязі.

Суд, перевіривши доводи сторін у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, встановив такі обставини.

ГУ ДПС у Дніпропетровській області на підставі наказу від 18.09.2024 №4332-п «Про проведення фактичної перевірки суб`єкта господарювання, який здійснює діяльність в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: м. Кривий Ріг, площа 30-ти річчя Перемоги, 1» (арк. спр. 68) та направлень на перевірку 18.09.2024 №7954, №7956 (зворот арк. спр. 68-69) проведено фактичну перевірку магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 де здійснює господарську діяльність ФОП ОСОБА_1 щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

За результатами проведеної перевірки складено акт фактичної перевірки від 30.09.2024 зареєстрований №2825/04-36-07-14/РРО/ НОМЕР_1 (далі акт перевірки) (арк. спр. 75-76).

Даним актом перевірки встановлено порушення:

- пунктів 1, 2 та 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» 06.07.1995 № 265/95-ВР (далі - Закон №265/95-ВР);

- пункту 85.2 статті 85 ПК України;

- постанови Кабінету Міністрів України від 29.07.2022 №894 «Про встановлення строків, до настання яких торгівці повинні забезпечити можливість здійснення безготівкових розрахунків (у тому числі з використання електронних платіжних засобів, платіжних застосунків або платіжних пристроїв) за подані ними товари (надані послуги)».

Скориставшись правом передбаченим підпунктом 17.1.6 пункту 17.1 статті 17 ПК України та пункту 86.7 статті 86 ПК України, до ГУ ДПС у Дніпропетровській області позивачем було подано заперечення на акт перевірки (зворот арк. спр. 9-11).

За результатами розгляду заперечення ГУ ДПС у Тернопільській області рішенням, оформленим листом від 08.11.2024 №76203/6/04-36-07-14-10 висновки акта перевірки викладено у новій редакції: «В ході проведення фактичної перевіркигосподарської одиниці ФОП ОСОБА_1 , магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено порушення:

1) п.1 Постанови кабінету Міністрів України від 29.07.2022 №894 «Про встановлення строків, до настання яких торгівці повинні забезпечити можливість здійснення безготівкових розрахунків (у тому числі з використання електронних платіжних засобів, платіжних застосунків або платіжних пристроїв) за подані ними товари (надані послуги) платником не забезпечено здійснення розрахунків за реалізовані товари/послуги у безготівковій формі, на письмову вимогу перевіряючих про надання платником податків документів від 20.09.2024, до перевірки не надано жодних документів, що підтверджуються здійснення забезпечення розрахунків в безготівковій формі (не надані договори на придбання, обслуговування POS-терміналу, акти приймання-передачі POS-терміналу у ремонт та ін.);

2) п. 85.2 ст. 85 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-УІ (із змінами та доповненнями), а саме:

- ненадання платником податків посадовим (службовим) особам органів державної податкової служби у повному обсязі всіх документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки;

3) п. 1, 2 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 №265-95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (зі змінами та доповненнями), а саме:

- 20.09.2024 було повернуто товар «Lightning to USB Cable 1m» на суму 649 грн.00коп. без роздрукування та видачі фіскального чеку на повернення товару;

- проведення розрахункових операцій з реалізації ТМЦ на суму 446 480,0 грн. без застосування реєстратора розрахункових операцій (програмного реєстратора розрахункових операцій, розрахункової книжки).» (арк. спр. 135-138).

По суті встановлених порушень ГУ ДПС у Волинській області винесено податкові повідомлення рішення від 14.11.2024 № та від 14.11.2024 № (зворот арк. спр. 11-13).

Не погоджуючись із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями позивач оскаржила їх в адміністративному порядку до ДПС України (арк. спр. 14-15), проте рішенням ДПС України за результатами розгляду скарги від 05.02.2025 №3380/6/99-00-06-03-02-06, оскаржувані податкові повідомлення рішення від 14.11.2024 № та від 14.11.2024 № залишено без змін, а скаргу без задоволення (арк. спр. 16-17.

Не погоджуючись з прийнятими контролюючим органом податковими повідомленнями-рішеннями, ФОП ОСОБА_1 звернулася із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується таким.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначає ПК України.

Положеннями статті 62 ПК України встановлено, що податковий контроль здійснюється шляхом, зокрема, перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Згідно з пунктом 80.1 статті 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу (пункт 80.5 статті 80 ПК України).

Відповідно до пункту 81.1 статті 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Враховуючи зазначені норми, непред`явлення або не надіслання у випадках, визначених ПК України, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) вказаних вище документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених пунктом 81.1. ПК України, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення фактичної перевірки.

Слід зазначити, що в даному випадку контролюючий орган був допущений до проведення перевірки за наслідками якої ним було складено акт, а в подальшому на підставі його висновків винесені оскаржувані податкові повідомлення-рішення.

Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у постанові від 21.02.2020 у справі №826/17123/18 відступив від висновків про застосування норми права у подібних правовідносинах у частині того, що саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного здійснення податкового контролю щодо себе; а також що допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні та проведенні відповідної документальної виїзної або фактичної перевірки, які викладено в постановах Верховного Суду від 13.03.2018 (справа №804/1113/16), від 24.05.2019 (справа №826/16221/15), від 03.10.2019 (справа №820/850/16), від 16.10.2019 (справа №820/11291/15), від 22.11.2019 (справа №815/4392/15) тощо. Водночас, судова палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду сформулювала правовий висновок, відповідно до якого незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

З урахуванням наведеного, суд у цій справі надає оцінку доводам позивача щодо неправомірності проведення фактичної перевірки, а саме: контролюючий орган ініціював проведення фактичної перевірки за відсутності законодавчо обґрунтованих підстав для її проведення; наказ про проведення перевірки складений з порушенням статті 81 ПК України.

Як встановлено судом вище, підставою для проведення перевірки відповідно до наказу від 18.09.2024 №4332-п «Про проведення фактичної перевірки суб`єкта господарювання, який здійснює діяльність в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: м. Кривий Ріг, площа 30-ти річчя Перемоги, 1» є підпункт 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України (арк. спр. 68).

Відповідно до пункту 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема:

80.2.2. у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів;

Згідно з пунктом 81.1 статті 81 ПК України однією з обов`язкових умов для початку проведення фактичної перевірки встановлено пред`явлення платнику податків копії наказу про проведення перевірки. Також визначено вимоги до такого наказу, а саме - він має містити дату видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи-платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу.

Абзацами п`ятим і шостим пункту 81.1 статті 81 ПК України передбачено, що непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки. Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду в постанові від 28.05.2024 у справі №280/1431/23 сформулював правовий висновок, що у спорах цієї категорії перевірці підлягають як питання наявності обґрунтованих підстав для призначення перевірки, так і дотримання контролюючим органом вимог абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України під час оформлення рішення про призначення перевірки у формі наказу, їх узгодженість між собою.

Оскільки, зокрема, підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України встановлює в одному підпункті статті дві самостійні (окремі) підстави для проведення перевірки, то у наказі про призначення перевірки контролюючий орган поряд з юридичною підставою у вигляді нумераційного позначення зобов`язаний відобразити конкретну з таких двох фактичних підстав, яка і зумовила прийняття рішення про проведення перевірки, або ж обидві, в обсязі, достатньому для ідентифікації однієї з двох (або обох в сукупності у разі їх наявності). Відображення такої фактичної підстави не обов`язково має бути сформульоване тотожно до змісту правової норми, якою ця підстава встановлена, проте, повинна бути чітко визначена та змістовно відповідати правовій нормі.

Тобто, у разі, якщо підставою для призначення фактичної перевірки стала наявність (отримання) певної інформації, то контролюючий орган у рішенні про проведення перевірки поряд із посиланням на підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України повинен щонайменше зазначити про «наявність (отримання) інформації щодо можливого порушення» або ж зазначити реквізити документа, який слугував приводом для призначення перевірки і містить таку інформацію. Аналогічно, якщо фактичною підставою для призначення фактичної перевірки стало здійснення відповідних функцій, то контролюючий орган у рішенні про проведення перевірки поряд із посиланням на підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України повинен саме про це зазначити. Відповідно, якщо підставою для призначення перевірки відповідно до підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України стала сукупність фактичних підстав, передбачених цією нормою, то контролюючий орган у рішенні про проведення перевірки поряд із посиланням на підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України має це відобразити у вищезазначений спосіб.

Саме такий обсяг інформації в наказі, прийнятому відповідно до підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, можна вважати мінімально достатнім в розумінні абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України щодо зазначення в наказі підстави для проведення перевірки, оскільки надає платнику податків загальне розуміння про підставу її призначення та відповідний предмет перевірки. Таке інформування про фактичну обставину має бути наведено саме серед підстав для проведення перевірки, тобто перед резолютивною частиною наказу. У разі, якщо наказ відповідає вимогам щодо відображення у ньому мінімально достатнього обсягу інформації щодо підстави для проведення перевірки, такий наказ не може вважатися оформленим з істотним порушенням вимог чинного законодавства. Як наслідок, такий наказ не можна вважати протиправним, оскільки його недоліки в розумінні статті 81 ПК України не є настільки значущими, що ставлять під загрозу можливість реалізації платником податків своїх прав.

Аналогічні правила застосовуються й щодо обсягу інформації в наказі, прийнятому відповідно до підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України.

У даній справі суд встановив, що наказ від 18.09.2024 №4332-п «Про проведення фактичної перевірки суб`єкта господарювання, який здійснює діяльність в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: м. Кривий Ріг, площа 30-ти річчя Перемоги, 1» відсутнє посилання про: наявність (отримання) інформації щодо можливого порушення та/або реквізити документа, який слугував приводом для призначення перевірки і містить таку інформацію та/або зазначення, що фактичною підставою для призначення фактичної перевірки стало здійснення відповідних функцій.

До того ж суд зауважує, що доповідна записка складена у зв`язку із надходженням листа Державної податкової служби України від 18.09.2024 №26176/7/99-00-07-03-03-07 «Щодо інформації, яка надійшла на чат-бот ДПС «StopViolationBot». Дана записка не зареєстрована в податковому органу, у зв`язку із чим неможливо встановити дати її складення та можливість відношення до наказу від 18.09.2024 №4332-п (арк. спр. 67).

Листом Державної податкової служби України від 18.09.2024 №26176/7/99-00-07-03-03-07 зазначено, що в період з 02.09.2024 по 16.09.2024 на чат-бот ДПС «StopViolationBot» надходила інформація, що свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким здійснюються податкові органи (додаток 1). У зв`язку із чим зобов`язано головні управління ДПС в областях та місті Києві забезпечити проведення фактичних перевірок платників податків або об`єктів, інформація про можливі порушення щодо яких зазначена у додатку 1 до цього листа, та у разі наявності даних для листування повідомити заявника про результати розгляду (арк. спр. 65).

Суд зауважує, що в наданому відповідачем додатку до такого листа відсутня ФОП ОСОБА_1 , яка здійснює діяльність в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 (арк. спр. 66).

Враховуючи наведені обставини відповідачем та третьою особою не доведено відношення доповідної записки, а також листа Державної податкової служби України від 18.09.2024 №26176/7/99-00-07-03-03-07 до винесення наказу від 18.09.2024 №4332-п «Про проведення фактичної перевірки суб`єкта господарювання, який здійснює діяльність в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: м. Кривий Ріг, площа 30-ти річчя Перемоги, 1», а в самому наказі відсутній мінімально достатній, в розумінні абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України, обсяг інформації для проведення перевірки.

Разом з тим, реалізація відповідних функцій податкового органу у визначеній сфері щодо призначення перевірок не є безмежною. Певні функції має будь-який суб`єкт владних повноважень, однак реалізація таких функцій певним чином обмежена законодавством. Тобто не в будь-якому випадку за наявності компетенції на проведення перевірки така перевірка може бути призначена. Однак, жодних правових підстав, які б вказували на необхідність реалізації своїх функцій, податковим органом не наведено та відповідних доказів не надано.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 23.04.2025 у справі № 460/7257/20.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що наведений наказ від 18.09.2024 №4332-п не може вважатися правомірним, а з огляду на приписи пункту 81.1 статті 81 ПК України посадові особи контролюючого органу не мали право приступати до проведення фактичної перевірки платника без наявності підстав для її проведення.

У розглядуваній ситуації перевірку позивача проведено на підставі наказу, оформленого з істотним порушенням вимог чинного законодавства, що, відповідно, нівелює її наслідки. Відтак, прийняті за результатами такої перевірки податкові повідомлення-рішення підлягають визнанню протиправним та скасуванню.

Наведене кореспондується із позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 13.06.2024 у справі №160/2480/22.

Згідно з частини п`ятої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Статтею 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (частини друга статті 77 КАС України).

Відповідно до частини першої статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З урахуванням встановлених обставин та аналізу норм чинного законодавства, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень ГУ ДПС у Волинській області від 14.11.2024 № та від 14.11.2024 № .

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Судом встановлено, що при зверненні до суду позивач згідно із платіжною інструкцією про переказ готівки від 19.03.2025 №ПН393 сплатив судовий збір в розмірі 8 253,70 грн (арк. спр. 35), тоді як сплаті підлягав судовий збір в сумі 5 381,87 грн (672 733,50 х 1% х 0,8 = 5 381,87 грн, оскільки позов було подано до суду в електронній формі через систему «Електронний суд», що передбачає застосування коефіцієнту для пониження відповідного розміру ставки судового збору).

Питання про повернення судового збору, надміру сплаченого за подання даного адміністративного у розмірі 2 871,83 грн, може бути вирішено за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду відповідно до статті 7 Закону України «Про судовий збір».

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 5 381,87 грн (п`ять тисяч триста вісімдесят одна гривня вісімдесят сім копійок).

Керуючись статтями 2, 72-77, 90, 139, 241-246, 255, 257, 262, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Волинській області (43027, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, будинок 4, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу юридичної особи 44106679), третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Головне управління ДПС у Дніпропетровській області (49005, Дніпропетровська область, місто Дніпро, вулиця Сімферопольська, будинок 17-а, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу юридичної особи 44118658) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Волинській області від 14 листопада 2024 року № та від 14 листопада 2024 року № .

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судовий збір в сумі 5381,87 грн (п`ять тисяч триста вісімдесят одна гривня вісімдесят сім копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.І. Смокович

Повний текст судового рішення складено 09 липня 2025 року.