Справа № 420/31806/23
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2025-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

10 липня 2025 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бездрабка О.І., розглянувши у письмовому провадженні звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про виконання рішення суду від 22.01.2024 р. в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22.01.2024 р. позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, задоволено: визнано протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 02.10.2023 р. № 56 про відмову ОСОБА_1 у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у розмірі 10-ти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити та виплати ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у розмірі 10-ти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Рішення суду набрало законної сили 22.02.2024 р.

24.04.2025 р. до суду від позивача надійшла заява про встановлення судового контролю.

Ухвалою від 28.04.2025 р. заяву позивача задоволено, встановлено судовий контроль за виконанням рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22.01.2024 р. у справі № 420/31806/23, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області протягом двох місяців з дня набрання ухвалою законної сили подати до Одеського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення суду від 22.01.2024 р. у справі № 420/31806/23.

04.07.2025 р. від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області надійшов звіт про виконання судового рішення від 22.01.2024 р. у справі № 420/31806/23. Згідно поданого звіту на виконання рішення суду Головним управлінням рішенням від 20.03.2024 р. №56 проведено перерахунок пенсії та розраховано одноразову грошову допомогу у розмірі 10-ти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону №1058, що склала 48605,60 грн. з метою виконання рішення суду у справі №420/31806/23 в частині здійснення виплати ОСОБА_1 нарахованої доплати, Головне управління листом від 06.05.2025 р. № 1500-0403-5/87555 звернулось до Пенсійного фонду України з проханням виділити кошти з Державного бюджету України в сумі 48605,60 грн. Від Пенсійного фонду України отримано відповідь від 06.06.2025 р. № 2800-030202-9/37580 в якій зазначено, що нараховані на виконання рішень суду кошти виплачуються в межах затверджених бюджетних призначень. Бюджет Пенсійного фонду України на 2025 рік не затверджено. Сума коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду буде визначена у бюджеті Пенсійного фонду України на 2025 рік після його затвердження. жерел, Черговість виплат на виконання рішень суду визначається датою набрання ними законної сили. Відтак, виплата коштів, нарахованих на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22.01.2024 р. у справі № 420/31806/23 щодо ОСОБА_1 , здійснюється в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат. З огляду на вищезазначене, відповідач вважає, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

Розглянувши звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про виконання рішення суду у справі № 420/318060/23, суд зазначає наступне.

Статтею 129-1 Конституції України проголошено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно ч.2 ст.14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до ч.1 ст.382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.

У Рішенні від 30.06.2009 р. № 16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз.1 пп.3.2 п.3, абз.2 п.4 мотивувальної частини). Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина "судового процесу" для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За приписами ст.382-2 КАС України суд розглядає звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення протягом десяти днів з дня його надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням сторін - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду питання, не перешкоджає судовому розгляду.

Звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення має містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається звіт;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) особи, яка подає звіт, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб);

4) номер справи, в межах якої ухвалено відповідне судове рішення;

5) відомості про виконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, строк, порядок та спосіб його виконання;

6) у разі невиконання судового рішення: орієнтовні строки виконання такого рішення та їх обґрунтування; відомості про обставини, які ускладнюють виконання судового рішення суб`єктом владних повноважень, які заходи вжито та вживаються ним для їх усунення;

7) перелік документів та інших матеріалів, що додаються до звіту та підтверджують обставини, зазначені у ньому.

Як вбачається із поданого звіту, на виконання рішення суду від 22.01.2024 р. у справі № 420/31806/23 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області проведено перерахунок пенсії позивачу та розраховано одноразову грошову допомогу у розмірі 10-ти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону №1058, що склала 48605,60 грн. Виплату останньої буде здійснено в порядку черговості в межах бюджетних асигнувань.

Відповідно до ст.ст.23, 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом.

Таким чином, фінансування та виплата пенсій здійснюється за рахунок коштів Пенсійного фонду, виділених з Держаного бюджету України та за наявності відповідного бюджетного призначення.

Верховний Суд у постанові від 06.05.2019 р. у справі № 826/9960/15 зазначив, що переслідуючи мету забезпечення реалізації конституційного принципу обов`язковості судових рішень, адміністративні суди мають зважено підходити до вибору процесуальних засобів такого забезпечення, а саме: встановлювати дійсні причини виникнення затримки у виконанні судового рішення, аналізувати акти законодавства, враховувати здійснені відповідною посадовою особою дії, спрямовані на виконання судового рішення, та їх відповідність вимогам законодавства, встановлювати наявність та форму вини такої посадової особи, а також зазначати про співмірність розміру штрафу та доходів (фінансової спроможності) такої посадової особи. Це не повинно зумовлювати порушення основоположних засад адміністративного судочинства, зокрема, пропорційності, необхідності дотримання оптимального балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи та цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) тощо. Такі засоби не можуть бути надмірними за визначених умов та не мають призводити до порушення прав, гарантованих Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Посилення судового контролю за виконанням судових рішень та наділення суду з цією метою правом накладати штрафні санкції визнається заходом для забезпечення конституційного права громадян на судовий захист. Специфіка застосування штрафної санкції, полягає в тому, що вона накладається на керівника суб`єкта владних повноважень, яким не забезпечено виконання судового рішення та який є відповідальним за діяльність державного органу, який він очолює. Можливість накладення штрафу розглядається не самостійно, а за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або у разі неподання такого звіту. Накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штрафу є мірою покарання, а тому можливість суду накласти такий штраф може бути реалізована лише за умови встановлення судом обставин, які свідчать про умисне невиконання рішення суду, недобросовісність у діях суб`єкта владних повноважень, які свідчать про ухилення останнього від виконання рішення суду.

Зважаючи на приписи наведених положень процесуального закону, з урахуванням характеру спірних правовідносин та фактичних обставин справи суд дійшов висновку про відсутність таких підстав, оскільки відповідачем не надані докази виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22.01.2024 р. у справі № 420/31806/23 в частині нарахування і виплати доплати (боргу) за період з 01.04.2019 р. з урахуванням фактично виплачених сум.

Верховний Суд у своїх постановах (від 24.01.2018 р. у справі № 405/3663/13-а, від 13.06.2018 р. у справі № 757/29541/14-а від 21.08.2019 р. у справі № 754/3105/17, від 21.05.2020 р. у справі № 310/6910/16-а) неодноразово вказував про те, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів, за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів, не може вважатись невиконанням судового рішення без поважних причин.

Разом з тим, суд зазначає, що не можна вважати фактично виконаним таке рішення шляхом перерахунку пенсії та внесення заборгованості до реєстру судових рішень, адже порядок та спосіб у який таке судове рішення мало бути виконано, встановлений у його резолютивній частині.

Відтак, відповідачем не доведено повного та фактичного виконання рішення суду у даній справі, оскільки не надано доказів виплати на користь ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у розмірі 10-ти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону №1058 у розмірі 48605,60 грн.

Невиконання в повному обсязі рішення суду, яке набрало законної сили, щодо пенсійних виплат, позбавляє пенсіонера права отримати заборгованість з перерахованої (нарахованої) пенсії на виконання рішення суду, що в свою чергу, позбавляє його гарантованого Конституцією України (ст.46) права на соціальний захист в повному обсязі.

Так, у рішенні ЄСПЛ від 19.03.1997 у справі "Горнсбі проти Греції" Суд зазначив, що, право на судовий захист було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

Крім того, відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено п.1 ст.1 Першого протоколу.

Згідно ч.2, 3 ст.382-1 КАС України за наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. Встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців.

На підставі вищевикладеного та з урахуванням вказаних у звіті відповідачем обставин, суд вважає за необхідне встановити Головному управління Пенсійного фонду України в Одеській області новий строк для подання звіту про виконання рішення суду від 22.01.2024 р. у справі № 420/31806/23, а саме: протягом двох місяців з моменту отримання цієї ухвали суду.

Частиною 3 ст.382-3 КАС України визначено, що у разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

Відповідно до абз.2 ч.5 ст.383-3 КАС України якщо судове рішення стосується здійснення виплат (пенсійних, соціальних тощо), суд може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів, які підтверджують відсутність бюджетних асигнувань у суб`єкта владних повноважень та вжиття його керівником всіх необхідних заходів для встановлення таких бюджетних асигнувань, які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними.

Судом встановлено, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області в межах компетенції (зокрема у фінансовому напрямку) вчинялися дії щодо виконання рішення суду у справі № 420/31806/23, виконання якого залежить від фінансування відповідача розпорядником бюджетних коштів вищого рівня, а її керівник вчинив достатніх і вичерпних дій, спрямованих на виконання судового рішення та встановлення бюджетних асигнувань, а також своєчасно подає звіти про виконання рішення суду.

Разом з тим, недостатнє фінансування відповідача розпорядником бюджетних коштів вищого рівня не може бути підставою для накладення на керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області штрафу за невиконання рішення суду.

Керуючись ст.ст.248, 382, 382-1, 382-2, 382-3 КАС України, суд -

ухвалив:

Відмовити у прийнятті поданого Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області звіту про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22.01.2024 р. у справі № 420/31806/23.

Встановити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Одеській області новий строк для подання звіту про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22.01.2024 р. у справі № 420/31806/23 - протягом двох місяців з моменту отримання цієї ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції, за винятком частини про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, яка є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Бездрабко