Справа № 340/3008/25
Суддя: О.В. КРАВЧУК
Дата ухвалення: 2025-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2025 року м. Кропивницький Справа № 340/3008/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Кравчук О.В. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 )

до

відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (; адреса: вул. Січових Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018)

відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (; адреса: вул. Соборна, 7-а, м. Кропивницький, 25006)

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

ОСОБА_1 звернулася до Кіровоградського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про відмову у призначені пенсії № 86 від 12.03.2025 року ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків № НОМЕР_1 ) на підставі Закону У країн «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та незарахування, періоди роботи згідно записів Трудової книжки серії НОМЕР_2 від 21.12.1989 року, період роботи з 20.11.1984 по 30.03.1987 рік, оскільки даний період передує даті видачі трудової книжки від 21.12.1989 року, роки роботи з 08.03.1990 по 25,10.1991 рік в кооперативі «Пошук» та період роботи в колгоспі їм «Суворова з 20.10.1991 по 26.02.1992;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати для обчислення стажу для призначення пенсії до загального стажу ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків № НОМЕР_1 ), періоди роботи згідно записів Трудової книжки серії НОМЕР_2 від 21.12.1989 року, період роботи з 20.11.1984 по 30.03.1987 рік, оскільки даний період передує даті видачі трудової книжки від 21.12.1989 року, роки роботи з 08.03.1990 по 25.10.1991 рік в кооперативі «Пошук» та період роботи в колгоспі ім «Суворова з 20.10.1991 по 26.02.1992;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути питання щодо призначення ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків № НОМЕР_1 ), призначення пенсії відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування1', починаючи з 04 березня 2025 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що маючи, на його думку, достатній пенсійний стаж, звернувся із відповідною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області для призначення пенсії на пільгових умовах. Однак, рішенням Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області № 86 від 12.03.2025 йому було відмовлено у призначені пенсії. Рішення вмотивоване відсутністю необхідного пільгового стажу. Вважаючи такі дії протиправними позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Ухвалою суду від 14 травня 2025 року відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Представники відповідачів подали відзиви на позовну заяву в яких зазначили, що за результатами розгляду заяви позивачу відмовлено в призначені пенсії, оскільки в нього відсутній необхідний стаж, а тому Управління діяли в межах повноважень визначених чинним законодавством, у зв`язку з чим, просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно і неупереджено оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

У С Т А Н О В И В:

04.03.2025 ОСОБА_1 звернувся до територіального Пенсійного органу із заявою про призначення йому пенсії на пільгових умовах, так як на його думку, на момент звернення він набув право на пенсію за віком після досягнення 60 років.

За наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 щодо призначення йому пенсії за віком на, а також доданих до заяви документів, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області прийнято рішення від 12.03.2025 № 86, відповідно до якого позивачу відмовлено в призначенні пенсії.

Рішення мотивоване тим, що вік позивача становить 62 роки, при цьому Страховий стаж- 21 рік 06 місяців 09 днів.

Воднораз, до страхового стажу позивача не враховані періоди роботи згідно записів в трудовій книжці від 21.12.1989 сер. НОМЕР_3 :

- період роботи на судоремонтному заводі Латвійської РСР з 20.11.1984 по 30.03.1987, оскільки вищезазначений період передує даті заповнення трудової книжки (21.12.1989), що є порушенням п. 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників;

- період роботи в кооперативі Пошук з 08.03.1990 по 25.10.1991, оскільки запис про звільнення містить виправлення в даті наказу про звільнення та рік дописано іншими чорнилами;

- період роботи в колгоспі ім. Суворова з 20.10.1991 по 26.02.1992, оскільки відсутня інформація про встановлений та відпрацьований мінімум трудової участі в громадському господарстві за вищезазначений період.

Крім того, до страхового стажу заявника не було враховано період роботи в ТОВ Мукачівський консервний завод згідно довідки архівного відділу Мукачівської міської ради від 01.03.2024 № 162 з 04.01.1984, оскільки в ній відсутня інформація про дату звільнення з роботи.

Не погоджуючись з рішенням ГУ ПФУ в Івано-Франківській області, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи даний спір, суд виходить з таких підстав.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється Законами України Про пенсійне забезпечення від 5 листопада 1991 року №1788-XII (далі - Закон №1788-XII), Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 9 липня 2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV)

Відповідно до статті 62 Закону №1788 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Зазначеній нормі відповідає пункт 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.

Позивач наполягає, що до його страхового стажу підлягають зарахуванню періоди роботи згідно записів Трудової книжки серії НОМЕР_2 від 21.12.1989 року, зокрема: з 20.11.1984 по 30.03.1987 року, з 08.03.1990 по 25.10.1991 року з 20.10.1991 по 26.02.1992 року.

Відповідач натомість вказав, що зарахуванню до страхового стажу позивача не пдлягають:

- період роботи на судоремонтному заводі Латвійської РСР з 20.11.1984 по 30.03.1987, оскільки вищезазначений період передує даті заповнення трудової книжки (21.12.1989), що є порушенням п. 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників;

- період роботи в кооперативі Пошук з 08.03.1990 по 25.10.1991, оскільки запис про звільнення містить виправлення в даті наказу про звільнення та рік дописано іншими чорнилами;

- період роботи в колгоспі ім. Суворова з 20.10.1991 по 26.02.1992, оскільки відсутня інформація про встановлений та відпрацьований мінімум трудової участі в громадському господарстві за вищезазначений період.

Крім того, до страхового стажу заявника не було враховано період роботи в ТОВ Мукачівський консервний завод згідно довідки архівного відділу Мукачівської міської ради від 01.03.2024 № 162 з 04.01.1984, оскільки в ній відсутня інформація про дату звільнення з роботи.

Відповідно до пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року №301 Про трудові книжки працівників відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність (пункт 4).

Верховний Суд у постанові від 06 лютого 2018 року у справі №677/277/17, у постанові від 11 липня 2019 року у справі №683/737/17 та у постанові від 24 травня 2018 року у справі №490/12392/16-а зазначив: відповідальність за своєчасне та правильне заповнення трудової книжки, її облік, зберігання та видачу несуть саме спеціально уповноважені особи, що призначені наказом керівника підприємства, установи, організації. Певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії. Відповідальність та негативні наслідки за порушення при веденні записів у трудову книжку повинні настати саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника.

Верховний Суд 11 вересня 2023 року у справі №420/14943/21 (адміністративне провадження №К/990/8225/23) сформулював правовий висновок про те, що критеріями обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень є: 1) логічність та структурованість викладення мотивів, що стали підставою для прийняття відповідного рішення; 2) пов`язаність наведених мотивів з конкретно наведеними нормами права, що становлять легітимну основу такого рішення; 3) наявність правової оцінки фактичних обставин справи (поданих заявником документів, інших доказів), врахування яких є обов`язковим у силу вимог закону під час прийняття відповідного рішення суб`єкта владних повноважень; 4) відповідність висновків, викладених у такому рішенні, фактичним обставинам справи; 5) відсутність немотивованих висновків та висновків, що не ґрунтуються на нормах права.

Верховний Суд у постанові від 06.03.2018 у справі №754/14898/15-а зазначив, що підставою для призначення пенсії на пільгових умовах є відповідний стаж роботи, а не дотримання всіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. ПФУ не врахував, що не всі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Отже, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, а тому вказані обставини не можуть бути підставою для позбавлення позивача конституційного права на соціальний захист в частині призначення пенсії за віком.

Вказане узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, наведеним в постанові від 30 вересня 2021 року №300/860/17.

Водночас, суд зазначає, що наявність сумнівів у відповідача, може бути підставою для перевірки, в ході якої має бути встановлено обставини, які перешкоджають зарахуванню періоду роботи позивача до стажу, однак не можуть нівелювати відомості трудової книжки та позбавляти особу права на належне пенсійне забезпечення з урахуванням набутого стажу.

Відповідачем- 1 у рішенні не зазначено обґрунтованих підстав для витребування документів виданих підприємством на підставі первинних документів за час виконання робіт, довідки з виробленими вихододнями та встановленим мінімумом, та довідки про реорганізацію.

За наведених вище обставин, незарахування відповідачем страхового стажу позивачу із тих мотивів, які викладені у рішенні 86 від 12.03.2025 року, не можна вважати обґрунтованим.

Суд також зазначає, що незарахування спірного стажу ОСОБА_1 буде суперечити принципу правової визначеності, оскільки в пункті 3.1 Рішення Конституційного Суду України (Справа №1-25/2010 від 29 червня 2010 року) зазначено, що одним з елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки.

Належним способом поновлення порушених прав позивача у заявленому до розгляду спорі є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду в Івано-Франківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 04 березня 2025 року про призначення пенсії, з урахуванням правової позиції щодо обрахунку страхового стажу, викладеної в цьому рішенні.

За приписами частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з частинами 1 та 4 статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до приписів статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною 1 статті 77 КАС України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Аналогічна позиція стосовно обов`язку доказування була висловлена Європейським судом з прав людини у пункті 36 справи Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland) від 01 липня 2003 року №37801/97, в якому він зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення).

Із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Судові витрати щодо сплати судового збору, які підлягали б розподілу на підставі статті 139 КАС України, у справі відсутні. Докази понесення позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу наразі суду не подані.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 139, 143, 242-246, 255, 260-263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про відмову у призначені пенсії ОСОБА_1 № 86 від 12.03.2025 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повторно розглянути заяву про призначення пенсії від 04 березня 2025 року з урахуванням висновків суду щодо обрахунку страхового стажу ОСОБА_1 в частині періодів його роботи з 20.11.1984 по 30.03.1987 року, з 08.03.1990 по 25.10.1991 року та з 20.10.1991 по 26.02.1992 року.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтями 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржене у 30-денний строк з дня його складення до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду О.В. КРАВЧУК