Справа № 480/816/25
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2025-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

11 липня 2025 р.Справа № 480/816/25

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Макаренко Я.М. , Жигилія С.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду заяву ОСОБА_1 про розподіл судових витрат у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 03.02.2025 по справі № 480/816/25

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Сумській області

про визнання дій протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 18.03.2025 по справі № 480/816/25 Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено.

Ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 03.02.2025 по справі № 480/816/25 - скасовано.

Прийнято постанову, якою задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі 480/816/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправними дій та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Зупинено дію рішення Головного управління ДПС в Сумській області за № 9492/18-28-24-09-03 від 17.12.2024 про виключення з реєстру платників єдиного податку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , до набрання законної сили рішенням суду у справі № 480/816/25.

До Другого апеляційного адміністративного суду від позивача надійшло клопотання про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДПС у Сумській області на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи заяви позивача, вважає, що подана заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Питання, які вирішує суд при ухваленні рішення визначені статтею 244 КАС України. Так, під час ухвалення рішення суд вирішує: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин; 4) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 5) як розподілити між сторонами судові витрати; 6) чи є підстави допустити негайне виконання рішення; 7) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Отже, питання розподілу судових витрат не є вимогою позову, яка направлена на захист порушених суб`єктом владних повноважень прав, свобод або законних інтересів позивача. Розподіл судових витрат має компенсаційний характер і є певною мірою відповідальністю кожної зі сторін за вчинення дій, в тому числі процесуальних, під час розгляду справи. Вирішення цього питання є обов`язком суду, яке вирішується за результатами розгляду справи в залежності від того, яке рішення приймається судом.

При цьому, за загальним правилом, питання розподілу судових витрат вирішується судом у судовому рішенні, яким закінчується розгляд справи.

Відповідно до частини п`ятої статті 143 КАС України, у випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 2 ст. 252 КАС України передбачено, що заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Відповідно до ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

За приписами ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на викладене, єдиною підставою для відшкодування судових витрат стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень, є задоволення судом її позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 245 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Згідно з ч. 6 ст. 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що постанова Другого апеляційного адміністративного суду від 18.03.2025 про скасування ухвали Сумського окружного адміністративного суду від 03.02.2025 по справі № 480/816/25 та прийняття постанови, якою задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі 480/816/25 не є рішенням, прийнятим на користь однієї із сторін у справі, оскільки не вирішує спору по суті позовних вимог.

Як вже зазначалось, позивач у заяві просив стягнути витрати по сплаті судового збору, які позивач поніс у зв`язку із апеляційним переглядом ухвали суду першої інстанції.

Проте, постанова Другого апеляційного адміністративного суду від 18.03.2025 по справі № 480/816/25 не є судовим рішенням, яким закінчено розгляд справи вирішенням позовних вимог по суті, останньою лише підтверджено, що позивач має право на забезпечення позову до вирішення справи по суті позовних вимог.

Враховуючи, що суд апеляційної інстанції не приймав у справі, що розглядається, рішення по суті заявлених вимог, у колегії суддів відсутні правові підстави для здійснення розподілу судових витрат на правничу допомогу та стягнення судового збору.

За встановлених обставин та враховуючи наведене правове регулювання, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення.

Керуючись ч.4 ст.229, ч.4 ст.241, ст.ст. 243, 250, 252, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Сумській області на його користь суми сплаченого судового збору - відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі безпосередньо до Верхового Суду.

Головуючий суддя Перцова Т.С.
Судді Макаренко Я.М. Жигилій С.П.