Справа № 240/13758/25
Суддя: Леміщак Дмитро Михайлович
Дата ухвалення: 2025-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2025 року м. Житомир справа № 240/13758/25

категорія 105000000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Леміщак Д.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом державної установи "Бердичівська виправна колонія (№ 70)" до Бердичівського відділу державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною та скасування постанови,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулася державна установа Бердичівська виправна колонія (№ 70) із позовною заявою, в якій (після усунення недоліків) просить визнати неправомірною та скасувати постанову № 78044858, винесену 09.05.2025 старшим державним виконавцем Бердичівського відділу ДВС у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ковтун Л.М., якою відкрито виконавче провадження про стягнення виконавчого збору в сумі 32000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10.03.2025 старшим державним виконавцем Бердичівського відділу ДВС Ковтун Л.М. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 77423894 на підставі виконавчого листа № 240/16962/24 від 03.03.2025. Стягувач ОСОБА_1 21.03.2025 подав заяву про повернення виконавчого документа, після чого документ було повернено. Позивач зазначає, що відповідно до законодавства виконавче провадження мало бути закінчено з винесенням відповідної постанови. Однак 09.05.2025 ОСОБА_2 винесла постанову № 78044858 про відкриття нового виконавчого провадження та стягнення виконавчого збору в сумі 32000,00 грн. Позивач вважає цю постанову протиправною, оскільки вона суперечить вимогам Закону України Про виконавче провадження та була винесена з порушенням строків.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 26.05.2025 вказану позовну заяву залишено без руху.

Після усунення недоліків ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 19.06.2025 вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у судове засідання (у письмовому провадженні).

У відзиві на позовну заяву, поданому до суду 25.06.2025, відповідач Бердичівський відділ державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зазначив, що 06.03.2025 до відділу надійшов виконавчий лист № 240/16962/24 від 03.03.2025, поданий стягувачем ОСОБА_1 разом із заявою про примусове виконання. Відповідач стверджує, що підстав для повернення документа без прийняття до виконання не було. 10.03.2025 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 77423894, а також постанову про стягнення виконавчого збору в сумі 32000,00 грн, які направлено сторонам рекомендованою поштою. 15.04.2025 виконавчий документ повернено стягувачу на підставі його заяви. 09.05.2025 винесено постанову № 78044858 про стягнення виконавчого збору, що, на думку відповідача, відповідає законодавству. Відповідач вважає дії державного виконавця Ковтун Л.М. правомірними та просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні) з особливостями, визначеними статтями 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив таке.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 22.01.2024 у справі № 240/25544/23 зобов`язано державну установу Бердичівська виправна колонія (№ 70) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію сум податків з доходів фізичних осіб при виплаті одноразової грошової допомоги при звільненні.

На виконання цього рішення 03.03.2025 Житомирським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист.

06.03.2025 до Бердичівського відділу державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшов виконавчий лист № 240/16962/24, поданий стягувачем ОСОБА_1 разом із заявою про примусове виконання рішення суду.

10.03.2025 старший державний виконавець Бердичівського відділу державної виконавчої служби Ковтун Л.М. винесла постанову про відкриття виконавчого провадження № 77423894 на підставі виконавчого листа № 240/16962/24. У резолютивній частині постанови зазначено про стягнення з боржника, державної установи Бердичівська виправна колонія (№ 70), виконавчого збору в сумі 32000,00 грн.

10.03.2025 державним виконавцем Ковтун Л.М. винесено постанову про визначення розміру мінімальних витрат виконавчого провадження в сумі 300,00 грн та постанову про стягнення виконавчого збору в сумі 32000,00 грн у рамках виконавчого провадження № 77423894.

21.03.2025 стягувач ОСОБА_1 подав до Бердичівського відділу державної виконавчої служби заяву про повернення виконавчого листа № 240/16962/24. На підставі цієї заяви 15.04.2025 державним виконавцем Ковтун Л.М. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу ОСОБА_1 у рамках виконавчого провадження № 77423894.

09.05.2025 старшим державним виконавцем Ковтун Л.М. винесено постанову № 78044858 про відкриття нового виконавчого провадження щодо стягнення виконавчого збору в сумі 32000,00 грн з боржника, державної установи Бердичівська виправна колонія (№ 70).

Вважаючи постанову від 09.05.2025 про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення виконавчого збору протиправною, позивач звернувся до суду.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII Про виконавче провадження (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1404-VIII передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

За приписами ч. 1, 5 ст. 26 Закону № 1404-VIII передбачено, що за заявою стягувача виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст. 27 Закону № 1404-VIII виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Відповідно до абз 11 п 8 розд. III Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (далі - Інструкція № 512/5) у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 Закону України Про виконавче провадження, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 Закону України Про виконавче провадження, якщо виконавчий збір не стягнуто, постанова про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) реєструється в автоматизованій системі виконавчого провадження як виконавчий документ та підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом та цією Інструкцією.

Державний виконавець зобов`язаний відкрити виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня її реєстрації в автоматизованій системі виконавчого провадження.

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що постанова державного виконавця про стягнення виконавчого збору є виконавчим документом, який підлягає примусовому виконанню шляхом виокремлення в самостійне виконавче провадження у разі повернення виконавчого документа стягувач або закінчення того виконавчого провадження, у межах якого з боржника було стягнуто виконавчий збір.

При цьому, у разі, якщо виконавче провадження закінчено і винесена у ньому постанова щодо стягнення з боржника виконавчого збору є чинною (у порядку, визначеному законодавством, протиправною не визнана та не скасована) законодавством не передбачено іншої альтернативи поведінки виконавця, окрім як відкриття нового виконавчого провадження з виконання такої постанови.

Як встановлено судом, предметом спору в цій справі є безпосередньо постанова державного виконавця від 09.05.2025 про відкриття виконавчого провадження № 78044858 щодо виконання постанови державного виконавця від 10.03.2025 ВП № 77423894 в частині стягнення з позивача виконавчого збору у розмірі 32000,00 грн.

Тобто вказана постанова державного виконавця від 10.03.2025 ВП № 77423894 в частині стягнення з позивача виконавчого збору фактично є виконавчим документом, за яким відповідачем відкрито спірне виконавче провадження.

Разом із тим, такий виконавчий документ, а саме постанова державного виконавця від 10.03.2025 ВП № 77423894 в частині стягнення з позивача виконавчого збору на час розгляду цієї справи в суді в порядку, визначеному чинним законодавством, протиправним не визнавався та не скасовувався, а тому підлягає виконанню.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом у постанові від 16.12.2021 у справі № 640/8132/20.

Посилання скаржника на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 05.06.2024 у справі № 400/6302/23 суд вважає безпідставним, оскільки вказана справа стосується оскарження постанови про арешт коштів боржника, тобто існував інший предмет спору, ніж у цій справі, та мали місце інші обставини справи.

Отже, оскаржувана позивачем в цій справі постанова про відкриття виконавчого провадження винесена державним виконавцем у межах наданих йому повноважень та відповідно до вимог чинного законодавства, тому в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись статтями 2, 77, 90, 139, 242-246, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову державної установи "Бердичівська виправна колонія (№ 70)" (вул. Низгірецька, буд. 1, м. Бердичів, Житомирська обл., Бердичівський р-н, 13306, ) до Бердичівського відділу державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (вул. Європейська, 128, м. Бердичів, Житомирська обл., Бердичівський р-н, 13306, ) про визнання протиправною та скасування постанови відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 272 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 287, 296-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.М. Леміщак

Повний текст складено: 09 липня 2025 р.

09.07.25