Справа № 420/33362/24
Суддя: Бжассо Н.В.
Дата ухвалення: 2025-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

11 липня 2025 року суддя Одеського окружного адміністративного суду Бжассо Н.В.,
розглянула матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до члена Вищої ради правосуддя Мороза Миколи Володимировича про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення матеріальної та моральної шкоди
28.10.2024 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до члена Вищої ради правосуддя Мороза Миколи Володимировича про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення матеріальної та моральної шкоди.
Ухвалою судді від 04.11.2024 року прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі.
Справа неодноразово передавалася на повторний перерозподіл між суддями на підставі заявлених ними самовідводів.
Ухвалою судді від 06.01.2025 року відмовлено у відкритті провадження у даній справі.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08.05.2025 року скасовано ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 06.01.2025 року, справу направлено до суду першої інстанції для продовження судового розгляду.
Ухвалою судді Хом`якової В.В. від 02.06.2025 року прийнято до провадження дану справу, призначено підготовче засідання.
Ухвалою від 30.06.2025 року відведено суддю Хом`якову В.В. від розгляду даної справи.
Надалі, ухвалою судді Одеського окружного адміністративного суду Харченко Ю.В. від 04.07.2025 року відведено від розгляду даної справи суддю Харченко Ю.В.
Ухвалою судді Одеського окружного адміністративного суду Андрухіва В.В. від 10.07.2025 року відведено від розгляду даної справи суддю Андрухіва В.В.
В обґрунтування заявленого самовідводу суддя зазначає наступне, що 14.03.2025 року ОСОБА_1 звернувся до Вищої ради правосуддя зі скаргою на дії судді Бжассо Н.В., яка станом на 11.07.2025 року не є розглянутою.
Відповідно до п.4 ч.1 ст. 36 КАС України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.
Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст.39 КАС України, за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.
Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.
Згідно з ч. 1 ст. 40 КАС України, питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.
Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відповідно до ст.15 Кодексу суддівської етики, затвердженого рішенням XI (чергового) з`їзду суддів України від 22.02.2013 року, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.
Аналогічна теза міститься в п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, які враховані при прийнятті Кодексу суддівської етики, де зазначено, що суддя заявляє самовідвід в розгляді справи, зокрема, в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.
У справі П`єрсак проти Бельгії ЄСПЛ, встановивши порушення положень частини 1 статті 6, зазначив, що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є законні сумніви, повинен вийти зі складу суду.
Згідно з рішенням Ради суддів України від 04 лютого 2016 року № 1, затверджено Коментар до Кодексу суддівської етики, яким визначено, що суддя може розглядати справу за наявності обставин, які на думку поміркованої, розумної, законослухняної та поінформованої людини, можуть здаватися такими, що створюють конфлікт особистих інтересів судді з його професійними обов`язками, за умови, що він повідомив про існування таких обставин сторонам і вони не заперечують проти участі судді у розгляді справи, а сторони та їх адвокати мають можливість порадитися і прийняти рішення щодо продовження слухання справи даним суддею. Суддя, який має (або створює враження такого, що має) конфлікт інтересів, але вважає, що може розглядати справу неупереджено (визначення поняття неупередженості - коментар до статті 4), може брати участь в провадженні у разі згоди сторін. Процес досягнення згоди має бути справедливим і неупередженим, і включати повідомлення сторонам підстав для конфлікту, можливість сторонам і їх адвокатам порадитися за відсутності судді, одностайну згоду сторін, а в разі її відсутності - неповідомлення судді про особи тих, хто погодився або не погодився.
Також, в Коментарі Кодексу суддівської етики вказано, що необхідно пам`ятати, що інститут відводу (самовідводу) судді від участі у розгляді конкретної справи - це одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес. Розглядаючи справу, в якій фігурує якась близька судді людина, йому дуже складно переконати суспільство у своїй неупередженості. Саме тому існують норми закону, які запобігають виникненню будь-яких підозр. Судді заборонено брати участь у розгляді справи за наявності будь-яких обставин, які викликають чи можуть викликати сумніви у його об`єктивності.
Оскільки, станом на час розгляду заяви залишається невирішеною дисциплінарна скарга ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя на дії судді Бжассо Н.В., розгляд зазначеної справи суддею Бжассо Н.В. не є можливим, оскільки утворить підґрунтя виникнення сумнівів позивача стосовно неупередженості судді при розгляді справи, вчинення ним відповідних процесуальних дій та перешкоджатиме, на думку судді, вирішенню спору у розумний строк.
Такі мотиви заявленого самовідводу мають об`єктивне підґрунтя та відповідають приписам ст. 36 КАС України, ст. 15 Кодексу суддівської етики.
Відтак, заявлений самовідвід судді Бжассо Н.В. підлягає задоволенню, як обґрунтований.
Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України, у разі задоволення відводу (самовідводу) судді, який розглядає справу одноособово, адміністративна справа розглядається в тому самому адміністративному суді іншим суддею, який визначається в порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу.
Керуючись ст. ст. 36, 39, 40, 41, 42, 241, 243, 248 КАС України, суддя
Ухвала окремо від рішення суду не оскаржується.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Н.В. Бжассо