Справа № 160/20035/25
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

10 липня 2025 рокуСправа № 160/20035/25

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Бондар М.В., перевіривши матеріали позовної заяви Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВМШ», керівника юридичної особи Бріка Олександра Миколайовича про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі території України, -

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Дніпропетровській області 09.07.2025 через підсистему «Електронний суд» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом, в порядку статті 289-2 Кодексу адміністративного судочинства України, про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі території України керівнику Товариства з обмеженою відповідальністю «ВМШ» - Бріку Олександру Миколайовичу.

За наслідком автоматизованого розподілу, який відбувся 09.07.2025 о 16:35:25, матеріали адміністративної справи №160/20035/25 передані судді Бондар М.В. для розгляду.

Ухвалою суду від 09.07.2025 позовну заяву Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВМШ», керівника юридичної особи Бріка Олександра Миколайовича про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі території України залишено без руху та встановлено позивачу строк до 09:00 год. 10.07.2025 для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення із зазначенням підстав для його поновлення за весь період його пропуску, а також доказів поважності причин його пропуску.

На виконання вказаної ухвали, від представника позивача до суду 10.07.2025 о 09:21 год. надійшла заява про усунення недоліків, в якій представник Головного управління ДПС у Дніпропетровській області зазначає, що статтею 87 Податкового кодексу України (далі ПК України) встановлено подію з якою законодавець ототожнює виникнення у контролюючого органу права на звернення до суду із відповідною позовною заявою, а саме закінчення терміну 240 днів після вручення податкової вимоги. Цією ж статтею, законодавець визначає подію яка свідчить про закінчення строку звернення до суду із відповідним позовом, а саме до погашення такого податкового боргу. Таким чином, 240 днів, вказані в статті 87 ПК України, це термін, наданий платнику податків для сплати податкового боргу задля уникнення правових наслідків, що можуть настати у вигляді подання контролюючим органом позову до суду про обмеження права виїзду. Крім того, представник позивача посилається на позицію, що викладена у постанові Верховного Суду від 31.03.2025 у справі №160/5655/22, де зазначено, що пунктом 87.13 статті 87 ПК України визначено, що у разі несплати протягом 240 календарних днів з дня вручення платнику податків податкової вимоги суми податкового боргу, що перевищує 1 мільйон гривень, контролюючий орган може звернутися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника за межі України - до погашення такого податкового боргу. Представник Головного управління ДПС у Дніпропетровській області звертає увагу, що в межах справи №160/5655/22 скаржник (керівник юридичної особи) посилався на встановлений частиною 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) тримісячний строк для звернення, проте суд касаційної інстанції відхилив відповідні доводи скаржника, вказавши на відсутність пропуску строку звернення зі сторони контролюючого органу. Тому, на переконання Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, у зв`язку із відсутністю факту настання події (погашення податкового боргу), контролюючий орган звернувся із даною позовною заявою у строк, встановлений процесуальним законодавством.

Вирішуючи питання щодо дотримання Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області строку для звернення до адміністративного суду з цим позовом, суд виходить з такого.

Частиною першою статті 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини четвертої статті 5 КАС України суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.

Згідно із частиною першою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

За приписами частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Згідно з частиною першою статті 289-2 КАС України у разі невиконання у встановлені Податковим кодексом України строки обов`язку щодо сплати грошових зобов`язань юридичною особою або постійним представництвом нерезидента, що призвело до виникнення податкового боргу (заборгованості) у сумі, що перевищує 1 000 000,00 грн, та якщо такий податковий борг не сплачено протягом 240 календарних днів з дня вручення платнику податків податкової вимоги, податковим органом подається до суду за основним місцем реєстрації юридичної особи або постійного представництва нерезидента позовна заява про застосування судом тимчасового обмеження керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника у праві виїзду за межі території України.

Підставою для звернення контролюючого органу до суду з цим позовом є наявність у ТОВ «ВМШ», керівником якого є ОСОБА_1 , податкового боргу, що перевищує 1 000 000,00 грн, який не сплачено протягом 240 календарних днів з дня вручення платнику податків податкової вимоги.

Так, згідно з позовною заявою, станом на теперішній час в інтегрованих картках платника податків ТОВ «ВМШ» обліковується податковий борг на загальну суму 1 070 298,47 грн.

Контролюючим органом 07.04.2023 сформовано податкову вимогу №42899-13/66-01, яку направлено на адресу платника податків засобами поштового зв`язку рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Поштовий конверт повернувся на адресу відправника 03.05.2023 з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до абзаців 1, 4 пункту 6 розділу IV Порядку направлення податковими органами податкових вимог платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.06.2017 № 610, (в редакції чинній на час формування податкової вимоги) податкова вимога вважається належним чином надісланою (врученою) платнику податків, якщо вона надіслана за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою, а для фізичної особи (її законного чи уповноваженого представника) - місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручена платнику податків (його законному чи уповноваженому представникові), або надіслана в електронний кабінет засобами ІТС з дотриманням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги». У разі якщо пошта не може вручити платнику податків податкову вимогу через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, така податкова вимога вважається врученою платнику податків у день, вказаний поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Отже, податкова вимога від 07.04.2023 №42899-13/66-01 вважається врученою ТОВ «ВМШ» 03.05.2023.

Відповідно 240 календарних днів для сплати податкового боргу сплинули 29.12.2023.

Таким чином, право на звернення до суду з цими позовом у Головного управління ДПС у Дніпропетровській області виникло 30.12.2023.

Тримісячний строк для звернення до суду з цим позовом сплив 30.03.2024.

З позовною заявою контролюючий орган звернувся 09.07.2025, тобто поза межами строку, визначеного статтею 122 КАС України; клопотання про поновлення пропущеного строку позивачем не подано.

Частиною першою статті 121 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Суд наголошує, що поважними можуть бути визнані лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Розумні строки в адміністративному судочинстві - це найкоротші за конкретних обставин строки (якщо інше не визначено законом або встановлено судом), протягом яких сторона повинна вжити певних дій, демонструючи свою зацікавленість у їх результатах, і які об`єктивно оцінюються судом стосовно відповідності принципам добросовісності та розсудливості, а також на предмет дотримання прав інших учасників (забезпечення балансу інтересів).

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (Гончарової І.А., Олендера І.Я., Ханової Р.Ф.) від 12.09.2024 у справі №140/26462/23, в якій безпосередньо вирішувалось тільки питання щодо строку звернення контролюючого органу до суду з позовом в порядку статті 289-2 КАС України про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи за межі України.

Водночас, у постанові Верховного Суду від 31.03.2025 у справі №160/5655/22, на яку посилається позивач, розглядалась справа по суті спору про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи за межі України.

Суд зазначає, що станом на 10.07.2025 відсутня постанова Судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів, інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду про відступ від висновку щодо застосування встановленого частиною 2 статті 122 КАС України строку звернення до суду податкових органів з позовом в порядку статті 289-2 КАС України, викладеного у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (Гончарової І.А., Олендера І.Я., Ханової Р.Ф.) від 12.09.2024 у справі №140/26462/23.

Крім того, необхідність застосування загального строку звернення до суду, визначеного частиною 2 статті 122 КАС України, з позовом про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи за межі України підтверджена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (Хохуляк В.В., Бившева Л.І., Ханова Р.Ф.) від 01.07.2025 у справі №120/2450/24, в якій зазначено таке:

«Водночас норми статті 289-2 КАС України не встановлюють строків звернення до суду, не визначають інших вимог до позовної заяви, відмінних від тих, які передбачені загальними нормами КАС України, як і не встановлюють «особливої» процедури розгляду таких заяв, що свідчить про те, що звернення в порядку статті 289-2 КАС України з позовною заявою про обмеження виїзду керівника платника податків за кордон відбувається в загальному порядку.».

Таким чином, Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області пропущений строк звернення до суду з цим позовом майже на півтора роки.

У позовній заяві та заяві про усунення недоліків позивач не навів жодних обставин на підтвердження того, що у позивача мали місце непереборні обставин, перешкоди чи труднощі, що унеможливили своєчасне звернення до суду.

Суд зазначає, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, не реалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Згідно з частиною 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Отже, позивачем пропущено строк звернення до суду, не надано доказів на підтвердження поважності причин його пропуску, внаслідок чого суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні заяви позивача про усунення недоліків та повернення позовної заяви.

На підставі викладеного, керуючись статтями 123, 169, 243, 248, 256, 289-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про усунення недоліків позовної заяви - відмовити.

Позовну заяву Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВМШ», керівника юридичної особи Бріка Олександра Миколайовича про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі території України - повернути позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Роз`яснити позивачеві, що відповідно до частини 8 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, передбачені статті 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Бондар