Справа № 603/287/25
Суддя: Гудкова Ю. Г.
Дата ухвалення: 2025-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 603/287/25
Провадження №2-а/603/20/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2025 року м. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Гудкової Ю. Г.,

секретар судового засідання Сандалюк О. В.,

за участі представника позивача адвоката Андрусенка І. Я. (у режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Андрусенко І. Я., звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 ) про скасування постанови № 1244 про адміністративне правопорушення від 22.05.2025 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що вищевказана постанова є необґрунтованою та незаконною, оскільки винесена з порушенням встановленого порядку накладення адміністративного стягнення, ґрунтується на неповному та необ`єктивному розгляді справи про адміністративне правопорушення, за відсутності належних і допустимих доказів вчинення правопорушення. В оскаржуваній постанові ОСОБА_1 ставиться у провину неприбуття 10.03.2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 згідно з повісткою № 2659734 від 22.02.2025 року, надісланою йому засобами поштового зв`язку, що кваліфіковано як порушення вимог, передбачених абз. 7 п. 3 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Проте позивачу не надсилалася повістка про виклик до ТЦК та СП у встановленому законом порядку. Його також не було проінформовано ні за номером телефону, ні вкладенням до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК». Водночас у спірній постанові не зазначено точної адреси його проживання, за якою вказану повістку було надіслано.

Зауважує, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи у зв`язку із психічним захворюванням, інвалідність встановлена з дитинства, довічно. Через хворобу він не знає місяців, років, кількості днів у місяці, тижні, погано рахує, не вміє читати. Висновком лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу № 147 від 01.04.2025 року встановлено, що він потребує постійного стороннього догляду. Отже, у силу психічного захворювання позивач не мав умислу на вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, оскільки не усвідомлював обов`язку з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Також звертає увагу на порушення порядку розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, оскільки останній не був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи. Окрім того, йому ставиться у провину порушення відсутнього у Законі України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» абз. 7 п. 3 ч. 1 ст. 22 цього Закону. З огляду на наведені обставини просить позов задовольнити.

Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 02.06.2025 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів та витребувано у ІНФОРМАЦІЯ_3 матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 11.06.2025 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів та витребувано у КНП «Монастириська міська лікарня» Монастириської міської ради інформацію про те, чи перебуває на обліку у лікаря психіатра або нарколога ОСОБА_1 .

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Андрусенко І. Я. у судовому засіданні підтримав позов з викладених у ньому підстав, просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_2 повторно не забезпечив явку представника у судове засідання, про дату, час та місце розгляду справи ІНФОРМАЦІЯ_2 був повідомлений належним чином, відзив на позовну заяву відповідач не подав.

Суд установив такі обставини.

22.05.2025 року начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 полковник ОСОБА_2 виніс постанову № 1244 про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адмінправопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000,00 грн.

Зі змісту оскаржуваної постанови видно, що 20.05.2025 року о 14:00 год ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_3 , що за адресою: АДРЕСА_1 . Під час звіряння військово-облікових даних встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_3 . 22.02.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 була підписана повістка № 2659734, яка надіслана ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку. Дата була вказана на 10.03.2025 року. Вказану повістку адресат отримав. ОСОБА_1 на визначену та повідомлену належним чином дату, час та місце прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 не з`явився. Будь-яких підтверджуючих документів, які б засвідчували поважність неприбуття у визначений строк (3 дні від дати прибуття, визначеній у повістці), не надав.

Згідно з оскаржуваною постановою ОСОБА_1 порушив вимоги абз.7 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Відповідно до довідки до акта огляду МСЕК від 27.09.2011 року ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи, інвалідність встановлена з дитинства, довічно.

Зі змісту акта обстеження стану здоров`я № 1639 від 17.03.2005 року видно, що ОСОБА_1 внаслідок психічного захворювання не знає місяців, років, кількості днів у місяці, тижні, не вміє читати.

Відповідно до висновку лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу № 147 від 01.04.2025 року ОСОБА_1 , який має інвалідність ІІ групи внаслідок психічного розладу, потребує постійного стороннього догляду.

ОСОБА_1 перебуває на диспансерному обліку у лікаря психіатра, що підтверджується відповіддю Комунального некомерційного підприємства «Монастириська міська лікарня» Монастириської міської ради № 357 від 24.06.2025 року.

До вищевказаної відповіді також долучено амбулаторну картку ОСОБА_1 № 929, зі змісту якої видно, що останній є особою з інвалідністю ІІ групи та перебуває на «Д» обліку з діагнозом F70 за МКХ-10.

Згідно з відповіддю відділу соціального забезпечення № 5 Управління соціального захисту населення Чортківської військової адміністрації № 07-02/57 від 05.06.2025 року догляд за ОСОБА_1 , який є особою з інвалідністю ІІ групи з дитинства, здійснює його мати ОСОБА_3 . Остання перебуває на обліку в Управлінні як отримувач щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу, яка потребує постійного стороннього догляду. Допомога була призначена та виплачена з 01.03.2023 року до 31.03.2025 року. Рішення про призначення чи непризначення зазначеної допомоги з квітня 2025 року не ухвалено, оскільки заява ОСОБА_3 перебуває на опрацюванні.

Суд, розглянувши матеріали справи, проаналізувавши зібрані по справі докази, приходить до переконання, що позов ОСОБА_1 слід задовольнити, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

За змістом ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 3 ст. 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період.

Диспозиція цієї статті є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які стосуються оборони, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів встановлює (визначає) Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (далі Закон № 3543-XII).

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 22 Закону № 3543-XII громадяни, серед іншого, зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк (абз. 8 ч. 3 ст. 22 Закону № 3543-XII).

Процедуру оповіщення військовозобов`язаних та резервістів, їх прибуття до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, процедуру перевірки військово-облікових документів громадян, уточнення персональних даних військовозобов`язаних та резервістів та внесення відповідних змін у військово-облікові документи визначає Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16.05.2024 року (далі Порядок).

Абзацом 5 пп. 1 п. 27 Порядку передбачено, що під час мобілізації громадяни викликаються до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки або їх відділів, зокрема, з метою уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки).

Відповідно до п. п. 28, 29 Порядку виклик громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки чи їх відділів, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ під час мобілізації здійснюється шляхом вручення (надсилання) повістки (додаток 1).

У повістці зазначаються: прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) і дата народження громадянина, якому адресована повістка; найменування районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділів чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіонального органу СБУ, що видав повістку; мета виклику до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділів чи відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ; місце, день і час явки за викликом; найменування посади, власне ім`я та прізвище, підпис посадової особи, яка видала повістку, та дата її підписання - для повісток, оформлених на бланку. Такі повістки скріплюються гербовою печаткою; прізвище та власне ім`я керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу, дата накладення кваліфікованого електронного підпису - для повісток, сформованих за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів; реєстраційний номер повістки; роз`яснення про наслідки неявки і про обов`язок повідомити про причини неявки.

Абзацом 1 п. 34 Порядку передбачено, що повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ може бути надіслана зазначеними органами військового управління (органами) засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з повідомленням про вручення на адресу його місця проживання після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, у тому числі адреси місця проживання.

Повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ надсилається адресату протягом 48 годин після підпису повістки відповідним керівником. При цьому день явки за викликом резервіста або військовозобов`язаного з населеного пункту, що є адміністративним центром області, визначається протягом семи діб, а з інших населених пунктів - протягом десяти діб від дня надсилання повістки засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення (абз. 4 п. 34 Порядку).

Відповідно до п. 41 Порядку належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку є: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку визначають Правила надання послуг поштового зв`язку, затвердженні постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009 року (у редакції постанови Кабінету Міністрів України № 1071 від 10.10.2023 року) (далі Правила).

Згідно з абз. 2 п. 16 вказаних Правил повістка або у випадках, передбачених законодавством, інший документ про виклик або оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів може бути надіслана рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з позначками Повістка ТЦК, Вручити особисто.

Рекомендовані листи з позначкою Повістка ТЦК під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою Повістка ТЦК (абз. 2 п. 82 Правил).

Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою Повістка ТЦК, працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку адресат відсутній за зазначеною адресою, яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника, що передбачено абз. 4 п. 82 Правил.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката (ст. 278 КУпАП).

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, серед іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Згідно з оскаржуваною постановою № 1244 про адміністративне правопорушення від 22.05.2025 року ОСОБА_1 була надіслана повістка № 2659734 від 22.02.2025 року, відповідно до якої останній повинен був з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_3 10.03.2025 року. Отримавши вказану повістку ОСОБА_1 не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 у визначений у повістці час, а також не надав жодних документів, які б підтверджували поважність його неприбуття. Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані як порушення вимог абз. 7 п. 3 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Натомість ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не поділяється на пункти та містить всього 5 абзаців. Отже, ОСОБА_1 ставиться у провину порушення відсутнього у Законі № 3543-ХІІ положення ст. 22 цього Закону.

Окрім того, суд зазначає, що у силу приписів п. 1 ст. 247 КУпАП притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події і складу адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, що підтверджено належними доказами.

Обов`язковою умовою настання адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП за обставин цієї справи є встановлення факту належного оповіщення позивача про необхідність з`явитися 10.03.2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Проте відповідач не надав суду жодних доказів правомірності винесення оскаржуваної постанови. У матеріалах справи відсутні копії повістки № 2659734 від 22.02.2025 року про виклик ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 , опису вкладення відповідного поштового відправлення, поштового повідомлення з відміткою про відмову ОСОБА_1 отримати повістку або відсутність адресата за вказаною адресою, документів поштового оператора про вручення позивачу вказаного поштового відправлення. У спірній постанові також не зазначено точної адреси проживання ОСОБА_1 , за якою було надіслано вищевказану повістку.

Отже, оскільки відповідач не надав суду доказів належного інформування ОСОБА_1 про необхідність прибути до ІНФОРМАЦІЯ_3 , а позивач та його представник заперечують факт надіслання позивачу відповідної повістки, відсутні підстави вважати, що ОСОБА_1 порушив вимоги ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». У зв`язку з наведеним суд звертає увагу на те, що саме по собі описання вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, викладене в оскаржуваній постанові, не може бути належним доказом вчинення позивачем такого порушення.

Окрім того, відповідач не надав витребувані судом матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. У зв`язку з цим у справі також відсутні докази належного повідомлення позивача про дату, час та місце розгляду справи про притягнення його до адмінвідповідальності. А тому суд вважає слушними доводи про порушення порядку розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зокрема у частині забезпечення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 268 КУпАП.

Варто зазначити, що при винесенні оскаржуваної постанови посадовою особою ТЦК та СП також не надано належної оцінки тій обставині, що позивач є особою з інвалідністю ІІ групи з дитинства у зв`язку із наявністю стійкого психічного розладу. Як встановлено із досліджених судом медичних документів позивача, ОСОБА_1 через хворобу не знає місяців, років, кількості днів у місяці, тижні, погано рахує, не вміє читати, потребує постійного стороннього догляду. Наявність зазначених обставин, серед іншого, встановлена актом обстеження стану здоров`я № 1639 від 17.03.2005 року Тернопільської обласної клінічної психоневрологічної лікарні, на обстежені у якій позивач перебував у 2005 році за направленням ІНФОРМАЦІЯ_5 . Вказане, на переконання суду, свідчить про відсутність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому порушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У силу ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 ст. 76 КАС України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Адміністративна відповідальність та процедура притягнення до відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Один із найважливіших конституційних принципів щодо захисту основоположних прав та свобод людини при здійсненні процедури притягнення особи до адміністративної та/або кримінальної відповідальності закріплений у ст. 62 Конституції України (презумпція невинуватості), у силу якого ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

Окрім того, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову, що передбачено ч. 4 ст. 159 КАС України.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, зважаючи на відсутність у матеріалах справи належних та достатніх доказів порушення ОСОБА_1 законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, неподання відповідачем без поважних причин відзиву на позов, що суд кваліфікує як визнання позову, суд дійшов висновку про недоведеність вини позивача у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Вказане, як наслідок, виключає притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити та скасувати постанову № 1244 про адміністративне правопорушення від 22.05.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а провадження у справі закрити.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 9, 72, 73, 77, 90, 159, 246, 255, 286 КАС України, ст. ст. 251, 258, 280, 283, 286 КУпАП, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову № 1244 про адміністративне правопорушення від 22.05.2025 року за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_6 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Головуючий суддя Ю. Г. Гудкова