Справа № 280/3109/25
Суддя: Чернова Жанна Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

09 липня 2025 року Справа № 280/3109/25 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чернової Ж.М. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - відповідач), в якому позивач просить суд:

визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка полягає у не нарахуванні та не виплаті ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2025 рік в розмірі місячного грошового забезпечення, з урахуванням посадового окладу, окладу за військове звання та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260;

стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (ІНН НОМЕР_2 ) матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2025 рік в розмірі 27 624,75 грн. (двадцять сім тисяч шістсот двадцять чотири гривні 75 коп.);

стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. (п`ять тисяч гривень 00 коп.).

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач в період з 06.03.2022 по 21.03.2025 проходив службу в Збройних Силах України. В період з 31.12.2024 по 21.03.2025 позивач проходив військову службу в ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідно до витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 (по стройовій частині) № 81 від 21.03.2025 старшого лейтенанта ОСОБА_1 , офіцера ІНФОРМАЦІЯ_3 , звільнено з військової служби у запас за підпунктом «б» (за станом здоров`я за наявності інвалідності) відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу». З 21.03.2025 виключено із списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_3 та з усіх видів забезпечення. Матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2025 рік відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 року №260, не отримав. Відповідно до Довідки до акту огляду МСЕК серія 12ААГ № 833105 від 26.11.2024 ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 3 групи внаслідок війни і у відповідності до Порядку № 260 від 07.06.2018 року (зі змінами) та згідно із рішення Міністра оборони України від 16.01.2024 № 183/уд має право на отримання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань. Однак відповідач не здійснив відповідних розрахунків, що зазначено в витязі з Наказу ІНФОРМАЦІЯ_3 (по стройовій частині) № 81 від 21.03.2025. Позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача щодо нездійснення нарахування та виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у розмірі місячного грошового забезпечення, у зв`язку з чим звернувся з даним позовом до суду. Просить суд задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 28 квітня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень зазначено, що позивач проходив військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_4 , який є окремим структурним підрозділом Відповідача та не має права юридичної особи, відповідно фінансового органу та розрахункових рахунків, на посаді офіцера адміністративного відділення ІНФОРМАЦІЯ_3 з 31 грудня 2024 року по 21 березня 2025 року. Згідно розділу XXIІІ Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 р. за № 745/32197, військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, один раз на рік надається матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення (Пункт 1). Однак, ця допомога, на відміну від допомоги на оздоровлення, не є обов`язковою виплатою, оскільки розділ XXIV Порядку 260 зазначає: 7. Розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, порядок її виплати встановлюються за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України. 9. Виплата матеріальної допомоги здійснюється за рапортом військовослужбовця на підставі наказу командира (начальника), а командиру (начальнику) - наказу вищого командира (начальника) за підпорядкованістю із зазначенням у ньому розміру допомоги. Позивач, в обгрунтування своїх вимог посилається на отримання у 2024 році інвалідності. Довідка до акту огляду МСЕК серія 12ААГ № 833105, яку Позивач додає до позову датована 26.11.2024. Однак, у зазначеній довідці вказано, що Позивач отримав інвалідність внаслідок захворювання, що пов`язана із захистом Батьківщини. Але підставою для виплати допомоги є лише отримання інвалідності внаслідок контузії, травми, каліцтва, а ні захворювання. Щодо витрат на правову допомогу зазначено, що співмірність витрат на правничу допомогу не доведена належними доказами, відсутні підстави для розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу та задоволенні позовних вимог у частині стягнення таких витрат з відповідача. Просить відмовити у задоволенін позовних вимог.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, суд визнав за доцільне вирішити справу за наявними в ній матеріалами, в порядку письмового провадження.

Суд, оцінивши повідомлені обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, установив наявність достатніх підстав для прийняття рішення у справі.

З матеріалів справи судом установлено, що ОСОБА_1 в період з 06.03.2022 по 21.03.2025 проходив службу в Збройних Силах України.

В період з 31.12.2024 по 21.03.2025 позивач проходив військову службу в ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 (по стройовій частині) № 81 від 21.03.2025 старшого лейтенанта ОСОБА_1 , офіцера адміністративного відділення ІНФОРМАЦІЯ_3 , звільнено з військової служби у запас за підпунктом «б» (за станом здоров`я за наявності інвалідності) відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу».

З 21.03.2025 виключено із списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_3 та з усіх видів забезпечення.

Матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2025 рік відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260, позивач не отримував.

Відповідно до Довідки до акту огляду МСЕК серії 12ААГ № 833105 від 26.11.2024 позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності, причина інвалідності захворювання, так, пов`язані із захистом Батьківщини.

Позивач звернувся до начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 із рапортом, в якому просив виплатити матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності, внаслідок захворювання пов`язаного із захистом Батьківщини. До рапорту позивач додав копію довідки до акту огляду МСЕК серії 12ААГ № 833105 від 26.11.2024.

Не погодившись з бездіяльністю відповідача щодо нездійснення нарахування та виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у розмірі місячного грошового забезпечення, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частинами 1-4 статті 9 Закону №2011-ХІІ встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України №2011-XII до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до п.п. 2, 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації.

Підпунктом 3 п. 5 Постанови № 704 керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання надано право надавати один раз на рік військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення, та допомогу для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.

Відповідно до пункту четвертого розділу І Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особа, затвердженого наказом МОУ від 07.06.2018 №260 (далі - Наказ 260) грошове забезпечення військовослужбовців із числа осіб офіцерського складу, в тому числі слухачів (ад`юнктів, докторантів), рядового, сержантського та старшинського складу (крім військово-службовців строкової служби), включає серед іншого - одноразові грошові допомоги після укладення першого контракту, для оздоровлення, для вирішення соціально-побутових питань, у разі звільнення з військової служби.

Згідно з розділом XXIV Наказу №260 військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, один раз на рік надається матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.

Відповідно до пункту 7 розділу XXIV Наказу № 260 розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, порядок її виплати встановлюються за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України.

Згідно з пунктом 9 розділу XXIV Наказу № 260 виплата матеріальної допомоги здійснюється за рапортом військовослужбовця на підставі наказу командира (начальника), а командиру (начальнику) - наказу вищого командира (начальника) за підпорядкованістю із зазначенням у ньому розміру допомоги.

Суд звертає увагу, що окремими дорученням Міністра оборони України № 156/уд від 09.01.2025 визначаються підстави для отримання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у розмірі місячного грошового забезпечення.

Така виплата здійснюється військовослужбовцям один раз у 2025 році виключно за наявності таких підстав:

у військовослужбовця є інвалідність, отримана внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини;

сім`ям військовослужбовців, які захоплені в полон (крім військовослужбовців, які здалися в полон добровільно) чи заручниками, а також інтернованим в нейтральних державах або зниклим безвісти;

внаслідок події, яка сталась у 2025 році або у грудні 2024 року, та за умови, що право на отримання зазначеної допомоги не було реалізовано у рік настання події, таких як:

смерть військовослужбовця, його дружини (чоловіка), дітей та батьків військовослужбовця;

народження дитини у військовослужбовця, в тому числі її усиновлення;

порушення стану здоров`я військовослужбовця, його дружини (чоловіка), дітей та батьків військовослужбовця, що підтверджено відповідними медичними документами (виписний епікриз, виписка із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого (форма Nє 027/0), довідка про захворювання, постанова військово-лікарської комісії, висновок лікарсько-консультативної комісії), а саме:

захворювання військовослужбовця на туберкульоз, ВІЛ /СНІД, вірусний гепатит В, С;

перебування військовослужбовця понад 30 днів поспіль на лікуванні, реабілітації чи у відпустці для лікування у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом) або захворюванням, які пов`язані із захистом Батьківщини та потребують проведення багатоетапного хірургічного лікування, протезування втраченої кінцівки, ендопротезування, трансплантації органів, індивідуального догляду, протирецидивного лікування;

перебування військовослужбовця, його дружини (чоловіка), дітей та батьків військовослужбовця на лікуванні онкологічного захворювання, що потребує хірургічного лікування, променевої та (або) хіміотерапії, незалежно від року встановлення діагнозу онкологічного захворювання;

поранення (контузії, травми, каліцтва) військовослужбовця, пов`язаного із захистом Батьківщини, отриманого при виконанні завдань під час воєнного стану;

поранення (тяжкі травми, каліцтва) дружини (чоловіка), дітей та батьків військовослужбовця, пов`язаного з військовою агресією російської федерації проти України.

Системний аналіз вищенаведених приписів законодавства дає підстави для висновку, що умовами виплати військовослужбовцю матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань при звільненні є наявність фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України, необхідність подання рапорту та за наявності підстав зазначених у окремому дорученні № 156/уд. Виплата матеріальної допомоги здійснюється на підставі наказу командира (начальника) із зазначенням у ньому розміру допомоги.

Суд установив, що в наказі від 21.03.2025 №81 вказано, що матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань позивач не отримував.

Позивач у позовній зазначив наступне: «… На підтвердження інвалідності внаслідок поранення із захистом Батьківщини, додається довідка до акту огляду МСЕК серія 12ААГ №833105 від 26.11.2024 року. Відповідачем безпідставно не здійснено ОСОБА_1 виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2025 рік у розмірі місячного грошового забезпечення у зв`язку із скрутним матеріальним становищем. …».

Судом установлено, що відповідно до Довідки до акту огляду МСЕК серії 12ААГ №833105 від 26.11.2024 позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності, причина інвалідності захворювання, так, пов`язані із захистом Батьківщини.

Позивач звернувся до начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 із рапортом, в якому просив виплатити матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності, внаслідок захворювання пов`язаного із захистом Батьківщини. До рапорту позивач додав копію довідки до акту огляду МСЕК серії 12ААГ № 833105 від 26.11.2024.

Отже, матеріалами справи підтверджено, що позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності у зв`язку з захворюванням, пов`язаним із захистом Батьківщини.

Суд зазначає, що підставою для виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань військовослужбовцям у розмірі місячного грошового забезпечення в 2025 році є медичні документи військово-лікарських комісій або медико-соціальних експертних комісій (їх постанови, або довідки до акта МСЕК) із відображенням визначеного переліку підстав з обов`язковим причинно-наслідковим формулюванням, зокрема, інвалідність, отримана внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини, іншого окремим дорученням Міністра оборони України № 156/уд від 09.01.2025, не передбачено.

Крім того, розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, порядок її виплати встановлюються за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України.

Таким чином, із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною ч.2 ст.77 КАС України, визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до приписів ст.139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст.9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ж.М. Чернова