Справа № 600/910/25-а
Суддя: Маренич Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2025-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2025 р. м. Чернівці Справа № 600/910/25-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Маренича І.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Зберчі П.С.,

представника позивача Орел Л.В.,

представника відповідача Долдотко М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся в суд з позовом до Головного управління ДПС у Чернівецькій області (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернівецькій області №00000/10532/Ж10/24-13-24-04 від 04.09.2024 року про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та або пені, у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньо-економічної діяльності за платежем 21081000 на суму 2879299,29 грн.

Позовні вимоги позивач обґрунтував протиправністю та незаконним характером оскаржуваного рішення з огляду на наступне. Зазначає, що відповідачем не правомірно визначено нарахування пені, оскільки першим днем експорту є день перетину товаром митного кордону України і саме з цієї дати відповідач повинен обраховувати 180-ти денний строк, відведений для проведення розрахунків нерезиденту із експортером. Водночас, відповідачем при здійсненні перевірки, не встановлено дату фактичного перетину. Неправильне визначення першого дня призводить до невірного курсу НБУ та нарахування пені за дні коли підстави для нарахування відсутні. Окрім того позивачу нарахована пеня у розмірі 100 % від суми недоотриманої оплати за товар, у зв`язку з чим порушено принцип пропорційності і співмірності. Звертає увагу, що під час винесення податкового повідомлення рішення відповідачем застосовано нечинні норми законодавства. З урахуванням викладеного вище, просить скасувати податкове повідомлення-рішення.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання по справі на 26.03.2025 р.

Відповідач подав відзив, в якому проти позову заперечив, посилаючись на правомірність податкового повідомлення-рішення.

Зазначив, що згідно наказу ГУ ДПС здійснено документальну позапланову невиїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог валютного законодавства при виконанні зовнішньоекономічних операцій по контракту №13/6/2023 від 13.06.2023 р. Перевіркою встановлено несвоєчасне повернення валютної виручки при виконанні вказаного контракту. Вказує, що нормами Закону №2473-VIII чітко встановлено, що строк виплати заборгованості обчислюється з дня митного оформлення продукції, а не день перетину товаром митного кордону. Зазначає, що порушення резидентами граничного строку розрахунків, згідно із частиною 5 статті 13 Закону № 2473-VIII, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки. Отже відповідачем правомірно нараховано пеню. Відповідач зазначає, що посилання контролюючим органом на не чинний Закон зроблено помилково, водночас в акті перевірки відсутні посилання на Закон України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" від 23.09.1994 року №185/94-ВР, отже під час проведення перевірки податковий орган не посилався на не чинний закон.

Підставою для скасування податкових повідомлень-рішень можуть бути не будь-які порушення контролюючого органу, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків за результатами перевірки.

Позивач подав відповідь на відзив, де навів подібні аргументи що й у позовній заяві.

26.03.2025 р. судом оголошено перерву в підготовчому судовому засіданні до 09.04.2025 р.

09.04.2025 р. протокольною ухвалою закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду по суті на 30.04.2025 р.

30.04.2025 р. у зв`язку з неявкою позивача розгляд справи відкладено на 19.05.2025 р.

19.05.2025 р. судом оголошено перерву до 02.07.2025 р.

02.07.2025 р. судом закінчено стадію дослідження письмових доказів та перейдено до стадії ухвалення судового рішення, яке буде проголошено 09.07.2025.

Суд заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне.

Відповідачем на підставі наказу на перевірку № 950-п від 18.06.2024 року та відповідно до п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст.20, п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78, ст. 79, п. 82.2 ст. 82 та п. 69.2 Підрозділу 10 Розділу ХХ Податкового кодексу України було проведено перевірку позивача.

За результатами перевірки складено акт про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ОСОБА_1 з питань дотримання вимог валютного законодавства при виконанні зовнішньоекономічних операцій по контракту №13/6/2023 від 13.06.2023 р. (далі - акт перевірки).

Відповідно до висновків акта перевірки відповідач встановив порушення, а саме:

- частини 1 та частини 2 ст. 13 Закону України від 21.06.2018 р. № 2473-VIII "Про валюту та валютні операції", п. 21 Постанови правління НБУ №5 від 02.01.2019 р. "Про затвердження Положення про заходи та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті" п. 14 прим. 2 постанови Правління НБУ від 24.02.2022 № 18 "Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану" в результаті чого встановлено несвоєчасне повернення валютної виручки при виконанні контракту №13/6/2023 від 13.06.2023 р., укладеного з румунською фірмою EMAU GRUP S.R.L. c UD. SUCEAVA, SAT SLOBOZIA SUCEVEI, ROMANIA на суму 70975,75 Євро або 2879299,29 грн

За результатами проведеної відповідачем перевірки дотримання позивачем вимог валютного законодавства, контролюючий орган встановив таке.

Проведеною перевіркою встановлено прострочена дебіторська заборгованість в сумі 150739,34 Євро або 6007575,23 грн. по контракту № 13/6/2023 від 13.06.2023 р. укладеного з румунською фірмою EMAU GRUP S.R.L. с UD. SUCEAVA, SAT SLOBOZIA SUCEVEI, ROMANIA.

На підставі вказаного висновку акта перевірки відповідач прийняв податкове повідомлення рішення № 00000/10532/Ж10/24-13-24-04 від 04.09.2024 року, згідно із яким на підставі п. 54.3.3 ст. 54 ПКУ та п. 113.3 ст.113 розділу ІІ ПК України та ст. 4 Закону України від 23.09.1994 №185/94-ВР "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті " (зі змінами та доповненнями) до позивача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій та/або пені, в тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності, за платежем пеня за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності (код платежу 21081000) у сумі 2879299,29 грн.

Не погоджуючись з вищевказаним податковим повідомленням - рішенням, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України (далі - ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Відповідно до підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема якщо отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Пунктом 69 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень ПК України установлено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті.

Згідно з підпунктом «б» підпункту 69.2 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень ПК України податкові перевірки не розпочинаються, а розпочаті перевірки зупиняються, крім, зокрема, документальних позапланових перевірок платників податків, за якими отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником валютного законодавства в частині дотримання граничних строків надходження товарів за імпортними операціями та/або валютної виручки за експортними операціями, та/або документальних позапланових перевірок з питань оподаткування юридичними особами або іншими нерезидентами, які здійснюють господарську діяльність через постійне представництво на території України, доходів, отриманих нерезидентами із джерелом їх походження з України, та/або документальних позапланових перевірок нерезидентів (представництв нерезидентів).

Підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 ПК України визначено, що контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права й обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ та відповідальність за порушення ними валютного законодавства визначено Законом України "Про валюту і валютні операції" (далі - Закон № 2473-VIII).

Згідно з частиною другою статті 3 Закону № 2473-VIII питання здійснення валютних операцій, основи валютного регулювання та нагляду регулюються виключно цим Законом.

У частинах четвертій, шостій статті 11 Закону № 2473-VIII передбачено, що органами валютного нагляду відповідно до цього Закону є Національний банк України та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику. Органи валютного нагляду в межах своєї компетенції здійснюють нагляд за дотриманням резидентами та нерезидентами валютного законодавства.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, здійснює валютний нагляд за дотриманням резидентами (крім уповноважених установ) та нерезидентами вимог валютного законодавства.

Відповідно до частини дев`ятої статті 11 Закону № 2473-VIII органи валютного нагляду мають право проводити перевірки з питань дотримання вимог валютного законодавства визначеними частинами п`ятою і шостою цієї статті суб`єктами здійснення таких операцій.

Під час проведення перевірок з питань дотримання вимог валютного законодавства органи валютного нагляду мають право вимагати від агентів валютного нагляду та інших осіб, які є об`єктом таких перевірок, надання доступу до систем автоматизації валютних операцій, підтвердних документів та іншої інформації про валютні операції, а також пояснень щодо проведених валютних операцій, а агенти валютного нагляду та інші особи, які є об`єктом таких перевірок, зобов`язані безоплатно надавати відповідний доступ, пояснення, документи та іншу інформацію.

У пункті 2 частини першої статті 12 Закону № 2473-VIII передбачено, що Національний банк України за наявності ознак нестійкого фінансового стану банківської системи, погіршення стану платіжного балансу України, виникнення обставин, що загрожують стабільності банківської та (або) фінансової системи держави, має право запровадити такі заходи захисту, зокрема, встановлення граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

Частиною першою статті 13 Закону № 2473-VIII визначено, що Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

Національний банк України має право встановлювати винятки та (або) особливості запровадження цього заходу захисту для окремих товарів та (або) галузей економіки за поданням Кабінету Міністрів України.

Граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів не застосовуються щодо розрахунків, пов`язаних з договорами про участь у розподілі пропускної спроможності, а також щодо грошового забезпечення (кредитних лімітів) з метою участі в аукціонах з розподілу пропускної спроможності міждержавних перетинів.

Національний банк України має право встановлювати мінімальні граничні суми операцій з експорту та імпорту товарів, на які поширюються встановлені відповідно до цього Закону граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

Відповідно до частини другої статті 13 Закону № 2473-VIII у разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з експорту товарів грошові кошти підлягають зарахуванню на рахунки резидентів у банках України у строки, зазначені в договорах, але не пізніше строку та в обсязі, встановлених Національним банком України. Строк виплати заборгованості обчислюється з дня митного оформлення продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, послуг, прав інтелектуальної власності та (або) інших немайнових прав - з дня оформлення у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді) акта, рахунка (інвойсу) або іншого документа, що засвідчує їх надання.

Відповідно до пункту 21 розділу ІІ Інструкції №5, граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів.

З 05 квітня 2022 року граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів встановлено пунктом 14 прим. 2 постанови Правління Національного банку України від 24.02.2022 № 18 "Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану", і становлять 180 календарних днів.

Згідно з пунктом 23 розділу ІІ Інструкції №5 розрахунки за операціями резидентів з експорту та імпорту товарів здійснюються не пізніше строку, визначеного пунктом 21 розділу II цього Положення, з урахуванням вимог пункту 22 розділу II цього Положення, у повному обсязі, з урахуванням вимог пункту 22 розділу II цього Положення стосовно операцій з експорту, імпорту товарів у незначній сумі (уключаючи незавершені розрахунки за операцією). Грошові кошти від нерезидента за операціями резидента з експорту товарів підлягають зарахуванню на рахунок резидента в Україні в банку.

Пункт 22 розділу II цієї інструкції передбачає, що граничні строки розрахунків, зазначені в пункті 21 розділу II цього Положення: не поширюються на операцію з експорту, імпорту товарів (уключаючи незавершені розрахунки за операцією), сума якої (в еквіваленті за офіційним курсом гривні до іноземних валют, установленим Національним банком на дату здійснення операції) є меншою, ніж розмір, передбачений статтею 20 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення" (далі - незначна сума), крім дроблення операцій з експорту товарів або дроблення валютних операцій; застосовуються з урахуванням установлених Національним банком за поданням Кабінету Міністрів України, відповідно до абзацу другого частини першої статті 13 Закону України "Про валюту і валютні операції" (далі - Закон про валюту), винятків та (або) особливостей для окремих товарів, та (або) галузей економіки.

Відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону № 2473-VIII порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, установленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).

Системний аналіз викладених правових норм дозволяє стверджувати, що дотримання граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, установлених НБУ, є обов`язковим для суб`єктів господарювання, а порушення таких строків зумовлює відповідальність у вигляді нарахування пені за кожний день прострочення.

З огляду на те, що відлік установлених Національним банком граничних строків розрахунків розпочинається з дати оформлення митної декларації, останнім днем здійснення розрахунків за зовнішньоекономічними операціями по контракту є 180 днів з моменту оформлення митних декларацій.

Твердження позивача про те, що з 01.03.2020 по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню, судом оцінює критично, оскільки воно засноване на неправильному тлумаченні позивачем законодавства.

Так, відповідно до частини другої та третьої статті 3 Закону № 2473-VIII питання здійснення валютних операцій, основи валютного регулювання та нагляду регулюються виключно цим Законом. Зміна положень цього Закону здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону. Зміна положень цього Закону може здійснюватися виключно окремими законами про внесення змін до цього Закону.

У разі, якщо положення інших законів суперечать положенням цього Закону, застосовуються положення цього Закону.

У зв`язку з тим, що Закон № 2473-VIII не містить норми, які передбачені у абзаці 11 пункту 52-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України суд зазначає, що до спірних правовідносин вказані норми не застосовуються. З вказаних підстав суд відхиляє доводи позивача про те, що пеня не нараховується, а нарахована пеня підлягає анулюванню у випадку вчинення діяння особою внаслідок введення воєнного, надзвичайного стану.

Суд зазначає, що порушення резидентами граничного строку розрахунків, згідно із частиною 5 статті 13 Закону № 2473, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).

Так, у зв`язку з порушенням граничного строку поступлення валютної виручки на 211 та 212 днів податковим органом нараховано 0,3% за кожний день прострочення. А тому відповідач правомірно нарахував вказану суму.

Щодо тверджень позивача, що податкове повідомлення - рішення підлягає скасуванню оскільки в ній зазначено не чинний Закон України .

Так, у податковому повідомленні-рішенні №00000/10532/ж10/24-13-24-04 від 04.09.2024 року зазначено : "на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 cт. 54 та п. 113.3 ст.113 розділу II Податкового кодексу України та cт. 4 Закону України в. 23.09.1994 року №185/94-ВР "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті " (зі змінами та доповненнями).

Так, посилання на Закон №185/94-ВР зроблено податковим органом помилково.

Так, у вказаному податковому повідомленні - рішенні відповідача зазначив суть порушення, а саме : встановлено порушення п.1, п.2 cт. 13 Закону України від 21 червня 2018 року № 2473-VIII "Про валюту і валютні операції", п.21 Постанови правління НБУ № 5 від 02.01.2019 року "Про затвердження Положення про заходи та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті" (із змінами і доповненнями) та пунктом 14 прим. 2 постанови Правління Національного банку України від 24.02.2022 № 18 "Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану".

Тобто відповідачем при винесенні вказаного податкового повідомлення - рішення зазначено саму суть порушення.

Окрім цього, суд звертає увагу, що в акті перевірки відсутні посилання на Закон України №185/94-ВР, що в свою чергу спростовує твердження позивача щодо посилання відповідача на нечинний закон.

Суд звертає увагу, що згідно правового висновку Великої Палати Верховного Суду у справі №816/228/17, встановлено, що підставою для скасування податкових повідомлень - рішень можуть бути не будь-які порушення контролюючого органу, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків за результатами перевірки.

Отже, відповідачем під час призначення, проведення документальної невиїзної перевірки позивача та оформлення її результатів, контролюючий орган діяв у межах наданих повноважень і дотримуючись покладених законом обов`язків, а тому податкове повідомлення-рішення №00000/10532/ж10/24-13-24-04 від 04.09.2024 року, прийняте за наслідком вказаної перевірки є законними і обґрунтованими, а тому не підлягає скасуванню.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з частиною 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Оскільки в задоволенні позову відмовлено розподіл судових витрат відсутній.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову - відмовити

У відповідності до статей 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне судове рішення складено 11 липня 2025 р.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач - Головне управління ДПС у Чернівецькій області (вул. Героїв Майдану, 200А, м. Чернівці, 58013, Код ).

Суддя І.В. Маренич