Справа № 240/13155/25
Суддя: Шувалова Тетяна Олександрівна
Дата ухвалення: 2025-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про продовження строку залишення позовної заяви без руху

11 липня 2025 року м. Житомир справа № 240/13155/25

категорія 106030200

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Шувалова Т.О., розглянувши матеріали позовної заяви в електронній формі ОСОБА_1 АДРЕСА_1 до Військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_2 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:

- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо розрахунку ОСОБА_1 з 12 листопада 2022 року по 13 березня 2024 року розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, додаткових та одноразових видів грошового забезпечення, без урахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» від 02 грудня 2021 року №1928-IХ станом на 01 січня 2022 року, Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» від 03 листопада 2022 року №2710-IX станом на 01 січня 2023 року та Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» від 09 листопада 2023 року №3460-IХ станом на 01 січня 2024 року;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок ОСОБА_1 з 12 листопада 2022 року по 13 березня 2024 року грошового забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення та одноразові додаткові види грошового забезпечення) з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України від 02.12.2021 №1928-IХ "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01.01.2022, Законом України від 03.11.2022 №2710-IX "Про Державний бюджет України на 2023 рік" станом на 01.01.2023 та Законом України від 09.11.2023 №3460-IХ "Про Державний бюджет України на 2024 рік" станом на 01.01.2024, на відповідний тарифний коефіцієнт, провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати відповідно до Закону України від 19 жовтня 2000 року №2050-III "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" з 12 листопада 2022 року по день фактичної виплати.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 20 травня 2025 року позовну заяву було залишено без руху.

На виконання вимог ухвали позивачем подано клопотання про поновлення строку звернення до суду з позовом, яка обґрунтована тим, що несвоєчасне звернення до суду зумовлено безпосередньою участю позивача в бойових діях у періоди з 14.11.2022 по 06.12.2023 та проходженням лікування з приводу отриманого поранення з 07.07.2023 по 10.07.2023 та з 07.04.2025 по 16.04.2025. Також вказує, що після звільнення з військової служби позивач намагався пристосуватись до мирного життя, налаштувати побут та потребував реабілітації. На підтвердження безпосередньої участі в бойових діях та проходження лікування надав до суду довідку про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України від 11.01.2024 №7/13, видану Військовою частиною НОМЕР_2 , виписки з медичної амбулаторної картки від 10.07.2023 та від 16.04.2025 та довідку про обставини поранення від 18.08.2023 №874/13, видану Військовою частиною НОМЕР_2 .

Суд, розглянувши клопотання про поновлення строку звернення до суду, суд зазначає наступне.

Згідно із частиною першою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини п`ятої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Згідно правових висновків Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду викладених у постановах від 27 квітня 2023 року у справі № 300/4201/22 та від 25 квітня 2023 року у справі № 380/15245/22, положення статті 122 КАС України не містять норми, які б врегульовували порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці. Положення статті 233 КЗпП України в частині, що стосуються строку звернення до суду у справах, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці, мають перевагу в застосуванні перед частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Законом України від 01.07.2022 №2352-IX, який набрав чинності з 19.07.2022, частини першу і другу статті 233 КЗпП України викладено в такій редакції:

Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Водночас, відповідно до пункту першого глави XIX Прикінцеві положення КЗпП України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236 Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (з наступними змінами) карантин з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19) було встановлено з 19 грудня 2020 р. до 30 червня 2023 р.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 № 651 Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Таким чином, з 01 липня 2023 року відновлено перебіг строку звернення до суду з вимогами про стягнення належної працівнику заробітної плати.

Ураховуючи правову позицію, сформовану Верховним Судом у справі №460/21394/23, суд дійшов висновку, що в цій справі до вимог про перерахунок та виплату грошового забезпечення за період до 18 липня 2022 року застосуванню підлягає частина 2 статті 233 КЗпП України у редакції, чинній до змін, внесених Законом України №2352-ІХ, якою визначено, що працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

З урахуванням вищенаведених правових висновків Верховного Суду, позовні вимоги щодо нарахування та виплати грошового забезпечення за період з 29.01.2020 року по 18 липня 2022 року включно, яка за своїм змістом є заробітною платою (грошовим забезпеченням), не обмежені будь-яким строком звернення до суду.

Починаючи з 19 липня 2022 року, - дня набрання чинності Законом України від 01.07.2022 № 2352-IX, яким частини першу і другу статті 233 КЗпП України викладено у новій редакції, законодавчо був визначений тримісячний строк звернення до суду.

З 19.07.2022 строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні.

Спір у цій справі виник у зв`язку із неправильним, на думку позивача, нарахуванням та виплатою грошового забезпечення позивачу за період з 21.11.2022 року по 13.03.2024 під час проходження служби у Військовій частині НОМЕР_1 .

У виниклих правовідносинах позивача виключено зі списків особового складу та усіх видів забезпечення - 13.03.2024 року, що підтверджується витягом із наказу командира Військової частини НОМЕР_2 від 13.03.2024 №76 про виключення позивача зі списків о/с Військової частини НОМЕР_1 з 13.03.2024.

Так, позивач у клопотанні про поновлення строку звернення до суду з позовом посилається на участь у бойових діях, отримання внаслідок цього поранення та проходження лікування, а також на необхідність пристосуватись до мирного життя та пройти реабілітацію після звільнення із військової служби.

Однак, докази на підтвердження пропущеного строку звернення до суду стосується періоду та подій, які мали місце під час безпосереднього проходження позивачем військової служби у період з 12.11.2022 по 13.03.2024.

Позивач був звільнений зі списків особового складу Військової частини 13.03.2024, і з цього часу не вчиняв дій по захисту своїх прав, які мали місце під час проходження ним служби.

Перебування позивача у період з 07.07.2023 по 10.07.2023 відбувалось під час проходження ним служби.

Період перебування позивача на лікарняному з 07.04.2025 по 16.04.2025 не підпадає на період, який наданий Законом для звернення до суду з позовом.

Позивачем не надано доказів поважності причин пропущеного строку, які б свідчили про неможливість звернення позивача до суду з позовом, у строки встановлені чинним законодавством, з моменту звільнення зі служби.

У пункті 44 постанови Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 07.09.2023 у справі № 620/1201/23 суд зазначив, що наказом командира військової частини НОМЕР_4 (по стройовій частині) від 03 листопада 2022 року № 256 позивача з 03 листопада 2022 року виключено з списків особового складу частини, всіх видів забезпечення і направлено для зарахування на військовий облік, строк звернення до суду з приводу вимоги про стягнення належного грошового утримання підлягає обчисленню з цієї дати, тобто у даній справі Верховний Суд виснував, що тримісячний строк на звернення до суду з вимогою про стягнення належного грошового забезпечення розпочинається із дати звільнення зі служби. Тобто, сам по собі факт виключення із списків особового складу військової частини є початком відліку строку на звернення до суду.

Початок перебігу тримісячного строку для подання позову з 19 липня 2022 року слід обчислювати з моменту, коли позивач набув достовірної та документально підтвердженої інформації про обсяг і характер виплачених йому сум.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21 березня 2025 року у справі № 460/21394/23 таке ознайомлення відбувається шляхом вручення грошового атестата (тобто, письмового документа, в якому детально зазначено суми, нараховані та виплачені позивачу при звільненні).

Згідно з пунктом 11.1 Правил організації фінансового забезпечення військових частин, установ, організацій Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту (додаток до наказу Міністерства оборони України 22 травня 2017 року № 280 (у редакції наказу Міністерства оборони України від 22 квітня 2021 року № 104) грошовий атестат видається військовослужбовцю військовою частиною, в якій він перебуває на грошовому забезпеченні, у таких випадках: - вибуття до нового місця служби (навчання) з виключенням зі списків особового складу військової частини; - зарахування військової частини, що не включена до мережі розпорядників бюджетних коштів, на фінансове забезпечення від однієї військової частини до іншої; - звільнення військовослужбовців з військової служби (крім військовослужбовців строкової військової служби); - відрядження військовослужбовців до органів виконавчої влади та інших цивільних установ із залишенням на військовій службі.

Тобто за правовим висновком Верховного Суду саме дата вручення позивачу грошового атестата є подією, з якою пов`язаний початок перебігу строку звернення до суду.

Визначення моменту вручення грошового атестата, як початку перебігу строку у цій справі, відповідає вимогам частини 2 статті 233 КЗпП України та не суперечить принципу юридичної визначеності.

Таким чином, строк звернення до суду з позовними вимогами щодо нарахування та виплати позивачу грошового забезпечення за період з 19 липня 2022 року по 13 березня 2024 року обмежений трьома місяцями з дня, одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні.

З позовною заявою щодо виплати належного грошового забезпечення позивач звернувся до суду 13.05.2025 (дата формування та надсилання у системі "Електронний суд"), тобто з пропуском тримісячного строку звернення до суду з моменту виключення його зі списків особового складу та усіх видів забезпечення.

На підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду з позовом позивач не долучає грошовий атестат до матеріалів справи та не зазначає дату, коли він був з ним ознайомлений, відповідно до вимог чинного законодавства, що у свою чергу перешкоджає суду встановити дотримання позивачем строку звернення до суду з позовом.

Згідно із частиною шостою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Ураховуючи, що наведені позивачем у клопотанні про поновлення строку звернення до суду підстави в частині позовних вимог не є поважними та з огляду на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 21 березня 2025 року у справі № 460/21394/23, суд доходить висновку, що наявні підстави для продовження строку залишення позову без руху та надання позивачу додаткового строку для усунення визначених у цій ухвалі недоліків шляхом подання заяви про поновлення строку звернення до суду із зазначенням інших поважних причин пропуску процесуального строку та наданням доказів на підтвердження поважності причин пропуску.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Продовжити строк залишення без руху позовної заяви ОСОБА_1 , встановлений ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 20 травня 2025 року.

Позивачу усунути зазначені в ухвалі недоліки протягом десяти днів з дня вручення ухвали про продовження строку залишення позовної заяви без руху.

Копію ухвали про продовження строку залишення позовної заяви без руху надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення.

У разі якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк встановлений судом, позовну заяву буде повернуто позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.О. Шувалова