Справа № 160/20031/25
Суддя: Рянська Вікторія В'ячеславівна
Дата ухвалення: 2025-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

10 липня 2025 рокуСправа № 160/20031/25

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Рянська В.В., розглянувши позовну заяву Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Приватного підприємства фірма «Ейлін-2», ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України,

ВСТАНОВИВ:

09.07.2025 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла подана через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» 09.07.2025 позовна заява Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Приватного підприємства фірма «Ейлін-2», ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України керівника Приватного підприємства фірма «Ейлін-2» - ОСОБА_1 до погашення податкового боргу Приватного підприємства фірма «Ейлін-2».

Ухвалою суду від 09.07.2025 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви до 13:00 години 10.07.2025 шляхом подання (надіслання) до суду: позовної заяви, в якій зазначити відомості про відповідачів відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України; доказів направлення копій виправленої позовної заяви відповідачам; обґрунтованої заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду із зазначенням підстав для поновлення строку та доказів на їх підтвердження.

В ухвалі судом зазначено, що у позовній заяві Головного управління ДПС у Дніпропетровській області вказано про відсутність електронних кабінетів у відповідачів, не зазначено адреси їх електронної пошти. Замість місця проживання відповідача ОСОБА_1 вказано адресу місцезнаходження Приватного підприємства фірма «Ейлін-2», зазначено номер телефону відповідача-1, який збігається із вказаним у позовній заяві номером телефону відповідача-2.

Частиною другою статті 289-2 КАС України передбачено, що адміністративна справа за адміністративним позовом з приводу тимчасового обмеження права громадян України на виїзд за межі території України, розглядається судом протягом 48 годин з дня подання відповідної позовної заяви.

Відомості про засоби зв`язку, адреси електронної пошти відповідачів необхідні для повідомлення їх про розгляд справи.

Щодо строку звернення до суду з даним адміністративним позовом суд в ухвалі від 09.07.2025 зазначив таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 289-2 КАС України у разі невиконання у встановлені Податковим кодексом України строки обов`язку щодо сплати грошових зобов`язань юридичною особою або постійним представництвом нерезидента, що призвело до виникнення податкового боргу (заборгованості) у сумі, що перевищує 1 мільйон гривень, та якщо такий податковий борг не сплачено протягом 240 календарних днів з дня вручення платнику податків податкової вимоги, податковим органом подається до суду за основним місцем реєстрації юридичної особи або постійного представництва нерезидента позовна заява про застосування судом тимчасового обмеження керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника у праві виїзду за межі території України.

Верховний Суд у постанові від 12.09.2024 у справі № 120/2322/24 вказав, що норми статті 289-2 КАС України не встановлюють строків звернення до суду, не визначають інших вимог до позовної заяви, відмінних від тих, які передбачені загальними нормами КАС України, як і не встановлюють іншої, особливої процедури розгляду таких заяв, що свідчить про те, що звернення в порядку статті 289-2 КАС України з позовною заявою про обмеження виїзду керівника платника податків за кордон відбувається в загальному порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Підставою для звернення податкового органу до суду у позовній заяві зазначено наявність у Приватного підприємства фірма «Ейлін-2», керівником якого є ОСОБА_1 , податкового боргу, що перевищує 1 мільйон гривень (2289137,99 грн), який не сплачено протягом 240 календарних днів з дня вручення платнику податків податкової вимоги.

Як зазначено в позовній заяві, податкову вимогу № 253403-5 від 03.06.2019, направлену Приватному підприємству фірма «Ейлін-2» засобами поштового зв`язку, повернуто податковому органу за закінченням терміну зберігання.

До позовної заяви додано копію адресованого відповідачу-1 поштового відправлення з довідкою Укрпошти про причину повернення від 05.07.2019.

Відповідно до абз. 1, 3 п. 7 розділу IV Порядку направлення податковими органами податкових вимог платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.06.2017 № 610 (у редакції, яка діяла на час надсилання податкової вимоги № 253403-5 від 03.06.2019), податкова вимога вважається належним чином врученою платнику податків (крім фізичних осіб), якщо вона надіслана за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручена платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові. У разі якщо пошта не може вручити платнику податків податкову вимогу через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, така податкова вимога вважається врученою платнику податків у день, вказаний поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Отже податкова вимога № 253403-5 від 03.06.2019 вважається врученою відповідачу-1 05.07.2019.

240 календарних днів, починаючи з 05.07.2019, сплинули у березні 2020 року.

З позовною заявою податковий орган звернувся до суду 09.07.2025, тобто поза межами строку, визначеного абз. 2 ч. 2 ст. 122 КАС України.

Такий висновок відповідає викладеному в постанові Верховного Суду від 12.09.2024 у справі № 140/26462/23.

Відповідно до ч. 6 ст. 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

До позовної заяви Головного управління ДПС у Дніпропетровській області не додано заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду з доказами поважності причин його пропуску.

У позовній заяві позивач посилається на абзац перший пункту 87.13 статті 87 Податкового кодексу України, яким передбачено, що у разі несплати протягом 240 календарних днів з дня вручення платнику податків податкової вимоги суми податкового боргу, що перевищує 1 мільйон гривень, контролюючий орган може звернутися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника за межі України - до погашення такого податкового боргу.

Наведеними положеннями Податкового кодексу України визначено строк встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, а не строк для звернення до адміністративного суду з позовною заявою про його встановлення.

Ухвалу про залишення позовної заяви без руху було доставлено на електронні адреси позивача та його представника 10.07.2025, що підтверджується довідками про доставку електронного листа.

10.07.2025 у встановлений судом строк до суду надійшла подана представником позивача через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» заява про усунення недоліків, у якій зазначено, що відомості про зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_1 відсутні, тому у позовній заяві вказано адресу його місця роботи та номер телефону Приватного підприємства фірма «Ейлін-2», який міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Позивач вказує, що повідомив суду всю наявну в нього інформацію щодо засобів зв`язку відповідачів. Вважає, що позовна заява відповідає вимогам ст.ст. 160, 161 КАС України, та строк для звернення до суду з цією позовною заявою, визначений пунктом 87.13 статті 87 Податкового кодексу України, не пропущено. Посилався на висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 31.03.2025 у справі № 160/5655/22.

Розглянувши заяву позивача, суд дійшов висновку, що недоліки позовної заяви, які стали підставою для залишення її без руху, не усунуто.

Незазначення у позовній заяві відомостей про зареєстроване місце проживання відповідача-2 та засобів зв`язку відповідача-2, адреси електронної пошти відповідачів з підстави відсутності у позивача таких відомостей не є підставою для повернення позовної заяви.

Разом із тим, ухвалу від 09.07.2025 позивачем не виконано в частині подання обґрунтованої заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду із зазначенням підстав для поновлення строку та доказів на їх підтвердження.

Позивач у заяві про усунення недоліків наполягає на дотриманні ним строку для звернення до суду, зазначаючи, що такий строк встановлено пунктом 87.13 статті 87 Податкового кодексу України. Проте, оцінку таким доводам позивача було надано судом в ухвалі від 09.07.2025, в якій суд наводив посилання на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 12.09.2024 у справі № 140/26462/23 щодо строку для звернення до суду з позовною заявою про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, який визначено абз. 2 ч. 2 ст. 122 КАС України (тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог).

Частиною першою статті 121 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поважними можуть бути визнані лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Розумні строки в адміністративному судочинстві - це найкоротші за конкретних обставин строки (якщо інше не визначено законом або встановлено судом), протягом яких сторона повинна вжити певних дій, демонструючи свою зацікавленість у їх результатах, і які об`єктивно оцінюються судом щодо відповідності принципам добросовісності та розсудливості, а також на предмет дотримання прав інших учасників (забезпечення балансу інтересів).

У постанові від 31.03.2025 у справі № 160/5655/22, на яку посилався позивач у заяві про усунення недоліків, Верховний Суд щодо доводів скаржника про недотримання позивачем передбаченого частиною другою статті 122 КАС України строку звернення до суду з цим позовом зазначив, що пунктом 87.13 статті 87 ПК України визначено, що у разі несплати протягом 240 календарних днів з дня вручення платнику податків податкової вимоги суми податкового боргу, що перевищує 1 мільйон гривень, контролюючий орган може звернутися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника за межі України - до погашення такого податкового боргу.

У постанові Верховного Суду від 31.03.2025 у справі № 160/5655/22 відсутній висновок щодо норми, якою встановлено строк для звернення до суду з позовною заявою про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України. Тоді як у постанові 12.09.2024 у справі № 120/2322/24 Верховним Судом викладено висновок про те, що звернення в порядку статті 289-2 КАС України з позовною заявою про обмеження виїзду керівника платника податків за кордон відбувається в загальному порядку.

За приписами ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно з частиною другою статті 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Беручи до уваги вищенаведене, суд дійшов висновку про повернення позовної заяви на підставі п. 9 ч. 4 ст. 169, ч. 2 ст. 123 КАС України у зв`язку з неподанням позивачем у встановлений строк заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду.

Керуючись статтями 122, 123, 169, 243, 248, 289-2 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Приватного підприємства фірма «Ейлін-2», ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України - повернути позивачеві.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 КАС України з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, встановлені статтями 295, 297 КАС України.

Суддя В.В. Рянська