Справа № 440/13320/24
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2025-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: С.С. Сич
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2025 р. Справа № 440/13320/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Катунова В.В.,

Суддів: Чалого І.С. , Подобайло З.Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11.12.2024, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, по справі № 440/13320/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області , Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивачка, ОСОБА_1 ) звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області ( далі - відповідач 1, ГУ ПФУ в Полтавській області), Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області ( далі - відповідач 2, ГУ ПФУ в Дніпропетровській області), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №43 від 10 червня 2024 року про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV в частині призначення та обчислення пенсії без зарахування до страхового стажу періодів трудової діяльності з 01.01.1981 по 13.08.1990;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу періоди трудової діяльності з 01.01.1981 по 13.08.1990, та призначити і обчислити з 11.06.2024 пенсію за віком на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV з урахуванням періодів трудової діяльності з 01.01.1981 по 13.08.1990;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області виплатити з 11.06.2024 з урахуванням раніше виплачених сум ОСОБА_1 пенсію за віком на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV, обчислену з урахуванням періодів трудової діяльності з 01.01.1981 по 13.08.1990.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №43 від 10 червня 2024 року позивачу призначено пенсію за віком з 11 червня 2024 року на підставі Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, однак, при призначенні пенсії відповідачем не враховано до страхового стажу позивача роботу в Українській РСР та Естонській РСР з 01.01.1981 по 13.08.1990 з посиланням на те, що відповідно до Договору між Урядом України і Урядом Естонської Республіки про співробітництво в галузі соціального забезпечення від 20.02.1987 (набув чинності 28.01.1998). Вважає, що міжнародні договори не підлягають застосуванню у цій справі, оскільки спірний стаж набутий в Естонській РСР з 01.09.1982 по 13.08.1990.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 11.12.2024 адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №43 від 10 червня 2024 року в частині призначення та обчислення ОСОБА_1 пенсії за віком без зарахування до страхового стажу періоду роботи з 01 січня 1981 року по 16 січня 1982 року інструктором з фізичної культури та спорту Полтавської облради ДСТ "Авангард".

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період роботи з 01 січня 1981 року по 16 січня 1982 року інструктором з фізичної культури та спорту Полтавської облради ДСТ "Авангард" та перерахувати ОСОБА_1 пенсію за віком з дати її призначення, тобто з 11 червня 2024 року, з урахуванням стажу роботи з 01 січня 1981 року по 16 січня 1982 року.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 605 грн. 60 коп. (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подало апеляційну скаргу в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що згідно з пунктами 2.2, 2.4. 2.11 розділу 2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58 (далі Інструкція №58), до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження. Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). У разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів. З огляду на порушення вимог Інструкцій № 162 та № 58, відсутні підстави для зарахування до страхового стажу позивача періоду роботи з 01.01.1981 по 16.01.1982, оскільки дата наказу про звільнення непридатна для сприйняття змісту.

Сторони по справі правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористались.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно зі ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 03.06.2024 ОСОБА_1 звернулася до Управління ПФУ в м. Кременчуці Пенсійного фонду України Полтавської області із заявою за призначенням/перерахунком пенсії, у якій просила призначити пенсію за віком /зворот а.с. 69-70/. До заяви позивачем було додано документи, що зазначені у розписці-повідомленні, які прийнято 03.06.2024 і зареєстровано за №3097 /зворот а.с. 70/.

Відповідно до положень пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 в редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 №13-1 (далі - Порядок №22-1, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

З урахуванням принципу екстериторіальності заяву та документи ОСОБА_1 в електронному вигляді передано на розгляд до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №43 від 10 червня 2024 року ОСОБА_1 з 11.06.2024 призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» /а.с. 19, зворот а.с. 83/. У рішенні цьому зазначено, що страховий стаж позивача (повний) складає 32 роки 11 місяців 27 днів; страховий стаж до 01.01.2004 - 13 років 3 місяці 18 днів, страховий стаж після 01.01.2004 - 19 років 8 місяців 9 днів, коефіцієнт стажу без урахування кратності 0,32917, коефіцієнт стажу з урахуванням кратності (395/100*12)*1), з 11.06.2024 - довічно загальний розмір пенсії - 6192,45 грн.

Згідно рішення пенсійного органу №43 від 23 серпня 2024 року ОСОБА_1 з 11.06.2024 перераховано пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» /а.с. 21/ з урахуванням страхового стажу (повний) 33 роки 01 місяць 27 днів, з 11.06.2024 - довічно загальний розмір пенсії -6247,05 грн.

Копія розрахунку страхового стажу позивача 33 роки 01 місяць 27 днів, здійсненого органом Пенсійного фонду України, наявна у матеріалах справи /зворот а.с. 110/.

Позивач не погодилася з рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №43 від 10 червня 2024 року про призначення пенсії за віком в частині призначення та обчислення пенсії без зарахування до страхового стажу періодів трудової діяльності з 01.01.1981 по 13.08.1990, у зв`язку з чим звернулася до суду.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що період роботи позивача з 01 січня 1981 року з 16 січня 1982 року інструктором з фізичної культури і спорту Полтавської облради ДСТ "Авангард" неправомірно не був зарахований пенсійним органом до страхового стажу позивача.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що після набрання чинності цією Угодою припинив чинність Договір між Урядом України і Урядом Естонської Республіки про співробітництво у сфері соціального забезпечення (233_002), підписаний 20 лютого 1997 року, а позивач набула право на пенсію за віком лише 11.06.2024, позивач не набула право на пенсію під час дії вказаного Договору, підписаного 20 лютого 1997 року, тому суд відхиляє доводи позивача про набуття нею права на пенсію під час дії попереднього Договору між Урядом України і Урядом Естонської Республіки про співробітництво у сфері соціального забезпечення (233_002), підписаного 20 лютого 1997 року. Отже, стаж роботи позивача у період з 17 січня 1982 року по 13 серпня 1990 року набутий на території Естонської Республіки, не може бути зарахований до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що позивачем рішення суду першої інстанції не оскаржується. Отже, в межах розгляду цієї справи судом апеляційної інстанції надається правова оцінка висновкам суду в частині задоволених позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, з огляду на наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 6 частини 1 статті 92 Конституції України визначено, що основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Призначення і виплата пенсії в Україні здійснюється згідно із Законом України від 09.07.2003 р. №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (надалі - Закон № 1058-IV, у редакції чинній станом на дату набуття позивачем права на пенсію за віком - 11.06.2024), іншими законами і нормативно-правовими актами та міжнародними договорами (угодами), що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення.

Закон №1058-IV визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

За приписами частини 1 статті 9 Закону № 1058-IV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону № 1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

За змістом частини 1 статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з частиною 2 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до частини 4 статті 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

До 01.01.2004 порядок підтвердження стажу роботи був визначений статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII (надалі - Закон № 1788-XII).

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-ХІІ встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі Порядок № 637).

Пунктом 1 Порядку № 637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Таким чином, страховий стаж підтверджується записами у трудовій книжці, і лише у випадку їх відсутності встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи та архівними установами, зокрема довідками, які містять відомості про періоди роботи.

Трудовою книжкою ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 15.07.1981 /а.с. 23-24, 78-83/ підтверджено, що:

- 01.01.1981- позивач зарахована на посаду інструктора з фізичної культури та спорту Полтавської облради ДСТ "Авангард" (підстава: розпорядженням №228 від 30.12.1980) (запис №1);

- 16.01.1982 - звільнена із займаної посади за власним бажанням (підстава: розпорядження №1 параграф 2 від 06.01.1982) (запис №2).

Згідно з пунктами 2.2, 2.3 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20 липня 1974 року №162, заповнення трудової книжки вперше здійснюється адміністрацією підприємства в присутності працівника не пізніше тижневого терміну з дня прийому на роботу.

До трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про роботу: прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: нагородження орденами і медалями, присвоєння почесних звань; заохочення за успіхи в роботі, що застосовуються трудовим колективом, а також нагородження і заохочення, передбачені правилами внутрішнього трудового розпорядку і статутами про дисципліну; інші заохочення відповідно до чинного законодавства.

Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого терміну, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилами чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою записи про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Згідно з пунктом 2.5 цієї Інструкції в разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення, інші виправлення, виправлення виконується власником того підприємства, де було зроблено відповідний запис. Адміністрація за новим місцем роботи зобов`язана надати працівнику в цьому необхідну допомогу.

Таким чином, обов`язок щодо заповнення трудової книжки, внесення виправлення до трудової книжки вказаною Інструкцією покладався на адміністрацію підприємства, а не на працівника.

Верховний Суд неодноразово висловлював правову позицію, викладену, зокрема, у постановах від 28 лютого 2018 року у справі № 428/7863/17 та від 16 квітня 2020 року у справі №159/4315/16-а про те, що певні недоліки в заповненні трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії. Відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи організації, і не може мати негативні наслідки для особи, яка звернулася за пенсією.

Однією з підстав для призначення пенсії за віком є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

ГУ ПФУ в Дніпропетровській області не врахувало, що не всі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Верховним Судом в постанові від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а викладено правову позицію, відповідно до якої, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань нарахування/призначення пенсії.

ЄСПЛ також наголошує на особливій важливості принципу "належного урядування", зокрема, у справі "Лелас проти Хорватії" (заява № 55555/08) - держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх правопорушень та уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, особливо якщо при цьому немає жодного іншого приватного інтересу" (пункт 74).

Жодних інших доказів на спростування факту роботи позивача з 01 січня 1981 року з 16 січня 1982 року інструктором з фізичної культури і спорту Полтавської облради ДСТ "Авангард" відповідачке не надано.

У трудовій книжці наявний відтиск печатки підприємства та підпис уповноваженої особи, якою внесено запис до трудової книжки, записи №1 та №2 трудової книжки позивача не містять виправлень та є логічними.

Зазначена відповідачем ГУ ПФУ в Дніпропетровській області обставина, що дата наказу про звільнення непридатна для сприйняття змісту, не конкретизована, та є формальною.

Таким чином, період роботи позивача з 01 січня 1981 року з 16 січня 1982 року інструктором з фізичної культури і спорту Полтавської облради ДСТ "Авангард" підлягає зарахуванню до страхового стажу ОСОБА_1 , однак, неправомірно не був зарахований пенсійним органом до страхового стажу.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №43 від 10 червня 2024 року в частині призначення та обчислення ОСОБА_1 пенсії за віком без зарахування до страхового стажу періоду роботи з 01 січня 1981 року по 16 січня 1982 року інструктором з фізичної культури та спорту Полтавської облради ДСТ "Авангард" та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період роботи з 01 січня 1981 року по 16 січня 1982 року інструктором з фізичної культури та спорту Полтавської облради ДСТ "Авангард" та перерахувати ОСОБА_1 пенсію за віком з дати її призначення, тобто з 11 червня 2024 року, з урахуванням стажу роботи з 01 січня 1981 року по 16 січня 1982 року.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду не спростовують.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми права.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11.12.2024 по справі № 440/13320/24 залишити без змін .

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач В.В. Катунов
Судді І.С. Чалий З.Г. Подобайло