Справа № 489/2719/25
Суддя: Микульшина Г. А.
Дата ухвалення: 2025-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 489/2719/25
Провадження № 2-а/489/100/25
РІШЕННЯ

Іменем України

08 липня 2025 року м. Миколаїв

Інгульський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді Микульшиної Г.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною і скасування постанови про адміністративне правопорушення,

встановив

В квітні 2025 року позивач ОСОБА_1 через свого представника адвоката Кучера В.Л. із застосуванням системи «Електронний суд» звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною і скасування постанови про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 05.04.2025 працівником поліції відносно нього було винесено постанову про адміністративне правопорушення, відповідно до якої він начебто керуючи транспортним засобом Kia Magentis, номерний знак НОМЕР_1 , в с. Оршівці, дорога Н10, 207 км, перевищив дозволену швидкість руху більше ніж на 20 км/год в населеному пункті, рухався зі швидкістю 85 км/год, відповідно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Свою провину у вчиненні даного правопорушення ОСОБА_1 заперечує. Посилається на те, що вимірювання швидкості руху його автомобіля здійснювалось працівниками поліції із застосуванням технічного приладу TruCam, який поліцейський тримав в руках, що є порушенням діючого законодавства, оскільки вказаний прилад повинен бути розташований виключно на тринозі або штативі. Вважає, що вказані обставини вплинули на роботу приладу та фіксація швидкості руху була здійснена невірно. Також вказував, в межах руху його автомобіля, де нібито було зафіксовано перевищення швидкості, не було розміщено дорожній знак 5.76, що виключає можливість здійснення контролю за порушеннями ПДР за допомогою спеціальних технічних засобів на такій території. Додатково зауважував, що при зупинці транспортного засобу йому як водію не було надано доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, а саме не продемонстровано покази приладу TruCam.

Посилаючись на вищевикладені обставини, ОСОБА_1 просить суд визнати протиправно і скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпеченн правил безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 4429528 від 05.04.2025; стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції України на його користь сплачений судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 000,00 грн.

Згідно ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17.04.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

12.05.2025 на адресу суду від представника відповідача Департаменту патрульної поліції надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого він просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. В обґрунтування своїх заперечень проти позову посилається на те, що оскаржувану постанову винесено у повній відповідності до вимог діючого законодавства. Під час несення служби 05.04.2025 працівниками патрульної поліції Управління патрульної поліції в Чернівецькій області за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam було виявлено порушення правил дорожнього руху водієм автомобіля Kia Magentis, номерний знак НОМЕР_1 , а саме рух зі швидкістю 85 км/год, внаслідок чого перевищення встановленого обмеження швидкості руху склало 35 км/год, що є порушенням п. 12.4 ПДР України. Факт вчинення правопорушення підтверджується постановою у справі про адміністративне правопорушення та відеозаписом з приладу TruCam і нагрудного відеореєстратора працівника поліції. Органами Національної поліції для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху використовувався лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam. Даний прилад отримав сертифікат перевірки типу засобів вимірювальної техніки. Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/33013, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 26.03.2025, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 № ТС000570, який використовувався для вимірювання швидкості позивача, є придатним до застосування. При цьому зазначає, що лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань швидкості руху транспортних засобів. Його основне призначення це експлуатація в ручному режимі за утримання приладу в руках за безпосередньої участі оператора. Крім того представник відповідача посилався на те, що правопорушення відбулось в межах населеного пункту с. Оршівці, та додаткового встановлення дорожнього знаку 5.76 при використанні приладу TruCam не вимагається, оскільки даний знак встановлюється лише на ділянці дороги, де можливе здійснення контролю за порушенням Правил дорожнього руху за допомого. Спеціальних технічних засобів, які діють в автоматичному режимі.

21.05.2025 на адресу суду від представника позивача Волковського Т.О. надійшла відповідь на відзив, згідно якої він наполягає на задоволенні позовних вимог та вказує на те, що зміст відзиву містить про запозичення його тез із сторонньої справи та вказує на формальність щодо його написання. Додатково вказував на те, що обґрунтованість заявлених ним позовних вимог підтверджується висновками, викладеними Восьмим апеляційним адміністративним судом при розгляді аналогічних справ.

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 4429528 від 05.04.2025 вбачається, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Kia Magentis, номерний знак НОМЕР_1 , 05.04.2025 о 10:22 в с. Оршівці, дорога Н10 207 км, перевищив встановлене обмеження швидкості руху більше ніж на 20 км/год в населеному пункті, рухаючись зі швидкістю 85 км/год. Швидкість вимірювалась приладом TruCam 000570, чим порушив п. 12.4 ПДР України. БК 476065.

Вказане адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, внаслідок чого на позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340,00 грн.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно частини 1 статті 1 Закону України «Про Національну поліцію» Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до ЗУ «Про дорожній рух», встановлюють ПДР України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року.

Пунктом 1.1 ПДР України визначено, що ці Правила відповідно до ЗУ «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

У відповідності до п. 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 1.9 ПДР України, особи, які порушують вказані вище Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно положень п. 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - що тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до частини 1 статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 05.04.2025 серії ЕНА № 4429528, містить відомості про фіксацію порушення засобом TruCam 000570.

Відповідачем Департаментом патрульної поліції до відзиву на позовну заяву долучено диск із відеозаписом з приладу TruCам 000570 з результатами фіксації руху транспортного засобу Kia Magentis, номерний знак НОМЕР_1 , а також відеозапис з нагрудного відеореєстратора працівника поліції.

Наданий відеофайл містить запис проїзду транспортного засобу Kia Magentis, номерний знак НОМЕР_1 . Також відповідачем надана роздруківка з TruCам 000570, яка містить ідентифікуючу інформацію: дату та час вчинення правопорушення; місце вчинення правопорушення; географічні координати місця вчинення правопорушення; швидкість руху автомобіля; номер приладу TruCам.

Згідно відеозапису з нагрудного відеореєстратора працівника поліції ОСОБА_1 у спілкуванні з поліцейськими не заперечував факт перевищення ним швидкості руху, лише висловлювався щодо того, що на його переконання використання такого приладу за умови тримання в руках є протиправним. Крім того, зі вказаного відеозапису вбачається, що водію працівником поліції було продемонстровано покази приладу (фіксацію правовопорушення).

Враховуючи викладене, відповідачем доведено та матеріали справи містять докази того, що 05.04.2025 ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Kia Magentis, номерний знак НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 85 км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР України.

В той же час позивач, не заперечуючи факт перевищення ним швидкості руху, зазначає про неможливість здійснення фіксації порушень швидкості за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCам, який інспектор тримає в руках.

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/33013, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 26.03.2025 та чинного до 26.03.2026, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 № ТС000570, який використовувався для вимірювання швидкості позивача, є придатним до застосування.

Лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань швидкості руху транспортних засобів. Його основне призначення це експлуатація в ручному режимі за утримання приладу в руках за безпосередньої участі оператора.

Згідно з технічними характеристиками прилад, за допомогою якого проводився замір швидкості - «TruCAM» LTI 20/20, спроможний робити фото- та відеозйомку, а тому його покази можливо розцінювати як достовірний доказ по справі.

Лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань, а тому вимірювання швидкості руху автомобіля позивача могло здійснюватись з утримування в руках такого пристрою працівником поліції під час вимірювання.

При цьому, відсутні підстави вважати, що вимірювання швидкості руху автомобіля позивача саме таким чином вплинуло на результат вимірювання, оскільки відповідно до інструкції з використання приладу Trucam LTІ 20/20, конструктивна особливість приладу та заявлені характеристики дозволяють його використання з рук, а визначення похибки при такому використанні не буде перевищувати 2 км/год.

Лазерний вимірювач TruCam відноситься саме до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто, конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму роботи, вимірювач TruCam також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху транспортних засобів в автоматичному режимі.

Окрім викладеного, можливість застосування приладу в ручному режимі описана в його методичних рекомендаціях щодо використання та інструкції з використання.

Отже, можливість використання приладу TruCam LT1 20/20 у ручному режимі прямо передбачена свідоцтвом про повірку приладу, інструкцією з експлуатації, а також самою конструкцією приладу (наявність ручки для тримання).

Вищевикладене спростовує доводи позивача про неможливість використання приладу вимірювання швидкості автотранспортних засобів TruCam в ручному режимі, що істотно впливає на здійснені ним виміри.

Предметом доказування в даній справі є факт перевищення позивачем встановленої швидкості руху. Відповідне порушення встановлюється за допомогою наданих доказів, зокрема показів приладу вимірювання швидкості автотранспортних засобів TruCam. Допустимість чи не допустимість відповідних доказів встановлюється судом під час розгляду справи.

При цьому суд не приймає до уваги твердження позивача про те, що ділянка руху, на якій було вчинено адміністративне правопорушення, не була позначена дорожнім знаком 5.76, оскільки у відповідності до Правил дорожнього руху дорожній знак 5.76 позначає можливість автоматичної відеофіксації порушень Правил дорожнього руху, що не відноситься до спірних правовідносин.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У цьому контексті суд звертає увагу, що гарантованому у ч. 2 ст. 77 КАС України обов`язку доказування суб`єктом владних повноважень правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності кореспондують вимоги ч. 1 ст. 77 КАС України, згідно яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно із частиною першою ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, які ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи викладене, дослідивши надані докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає, що надані докази підтверджують висновки працівника патрульної поліції щодо обставин справи, в діях позивача наявний склад правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 122 КУпАП, за порушення якого його було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Що стосується посилань позивача на те, що заявлені ним вимоги відповідають правовим висновкам, викладеним Восьмим та Шостим апеляційними адміністративними судами в подібних справах, вони не приймаються судом до уваги, оскільки положеннями КАС України не передбачено обов`язку місцевого суду при постановленні рішень керуватись висновками судів апеляційних інстанцій. Крім того, згідно висновків П`ятого апеляційного адміністративного апеляційного суду у постановах по справі № 489/877/25 від 20.05.2025 та по справі № 482/478/25 від 17.06.2025 викладено протилежні висновки про можливість використання приладу TruCam в ручному режимі та про можливість використання приладу TruCam поза межами дії знаку 5.76, оскільки прилад ТruCam не є автоматичним засобом вимірювальної техніки.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи наявність в матеріалах справи доказів, які підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову, що відповідає п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України.

У відповідності до ст. 139 КАС України, оскільки в задоволенні позову відмовлено - судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись статтями 18, 19, 241-246, 286 КАС України, суд

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною і скасування постанови про адміністративне правопорушення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ;

відповідач: Департамент патрульної поліції Національної поліції України, , адреса: м. Київ, вул. Федора Ернста, 4.

Повний текст рішення складено 10.07.2025.

Суддя Г.А. Микульшина