Справа № 380/24226/24
Суддя: Крутько Олена Василівна
Дата ухвалення: 2025-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про призначення експертизи та зупинення провадження у справі

10 липня 2025 року № 380/24226/24

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючої судді Крутько О.В.,

за участі секретаря судового засідання Пунейко Р.Р.,

представника позивача Назарко В.Г.,

представника відповідача Кулик А.,

представника третьої особи Львівської міської ради Полійчук С.,

представника третьої особи ЛМКП «Львівтеплоенерго» Трофимчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження клопотання Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради про призначення експертизи у адміністративній справі за позовом Західного офісу Держаудитслужби

до Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради,

третіх осіб на стороні відповідача: Львівської міської ради, ЛКП "Львівсвітло", ЛМКП «Львівводоканал», ЛМКП «Львівтеплоенерго»

про стягнення коштів

встановив:

Західний офіс Держаудитслужби звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради (далі - відповідач), в якому просить: стягнути з Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради, у дохід загального фонду бюджету Львівської міської територіальної громади за кодом бюджетної класифікації доходів 24060300 "Інші надходження" кошти в сумі 137 340 111,74 грн.

Ухвалою від 23.12.2024 відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі, підготовче засідання призначено на 16.01.2025.

Протокольною ухвалою від 20.03.2025 залучено до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Львівську міську раду, ЛКП "Львівсвітло", ЛМКП «Львівводоканал», ЛМКП «Львівтеплоенерго».

Відповідач Департамент житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради подав до суду клопотання про призначення судово-економічної експертизи подав до суду клопотання про призначення судово-економічної експертизи, просив на вирішення якої поставити питання: «Чи підтверджується документально висновок Західного офісу Держаудитслужби зазначений в акті ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради за період з 01.02.2021 по 31.03.2024 від 12.07.2024 № 131306-24/5 та вимозі «Про усунення виявлених порушень» від 09.08.2024 року № 131306-14/6244-2024 про те, що в порушення вимог ч.4 ст. 20 Бюджетного кодексу України, п.2 п.20, п.29 Порядку № 228, п.п.3.3 Програми здійснення Львівською міською радою внесків до статутних капіталів комунальних підприємств, установ та організацій у 2017 - 2025 роках, затвердженої ухвалою Львівської міської ради від 26.12.2016 № 1356, зі змінами, внесеними ухвалою Львівської міської ради від 23.12.2021 № 1801, недотриманням принципів бюджетної системи, визначених п.5,6 ч. 1 ст. 7 БКУ призвело до завдання збитків (матеріальної шкоди) бюджету Львівської міської територіальної громади на загальну суму 137 340 111,74 гривень».

Клопотання мотивоване наступним: «… З огляду на те, що у даній справі предметом позову є стягнення коштів на підставі висновків проведених Західним офісом Держаудитслужби та відображених у акті ревізії від 12.07.2024 № 131306-24/5 та з урахуванням вимоги від 09.08.2024 року № 131306-14/6244-2024 вимагає дослідження правильності та документальної обґрунтованості розрахунків, проведених Західним офісом Держаудитслужби та відображених у акті ревізії від 12.07.2024 № 131306-24/5 та з урахуванням вимоги від 09.08.2024 року № 131306-14/6244-2024., задля чого необхідні спеціальні знання у сфері економіки, без яких встановити обставини, що мають значення для справи, неможливо…».

Позивач надіслав суду заперечення на клопотання про призначення експертизи, вважає, що відсутні підстави для проведення експертизи.

Представники відповідача у судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Представник позивача просив суд відмовити у задоволенні клопотання із підстав, викладених у заяві.

Представники третіх осіб підтримали позицію відповідача та просили суд призначити експертизу.

Розглядаючи клопотання, суд застосовує наступні правові норми.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 2 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

За змістом частин 1 та 2 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтею 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). (ст.90 КАС України).

Слід зазначити, що правові, організаційні і фінансові основи судово-експертної діяльності з метою забезпечення правосуддя України незалежною, кваліфікованою і об`єктивною експертизою, орієнтованою на максимальне використання досягнень науки і техніки визначає Закон України «Про судову експертизу» від 25.02.1994 № 4038 (далі - Закон № 4038), відповідно до ст.1 якого судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Також, згідно з частинами 1 та 2 ст. 101 КАС України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені перед експертом, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

За правилами ч. 1 ст. 102 КАС України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності.

З аналізу наведеного вище слідує, що підставою для призначення судової експертизи є сукупність таких обставин, як необхідність з`ясування обставин, які мають важливе значення для справи і потребують спеціальних знань, та відсутність чи суперечливість наданих сторонами експертних висновків.

Відповідно до ст. 108 КАС України визначено, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 90 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивованим у судовому рішенні.

Суд встановив, що на виконання до п. 1.2.4.7 Плану проведення заходів державного фінансового контролю Західного офісу Держаудитслужби на ІІ квартал 2024 року проведена ревізія окремих питань фінансово-господарської діяльності Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради (далі ДЖГ та ІЛМР, Департамент ) за період з 01.02.2021 по 31.03.2024, якою встановлено порушення, що відображено в акті ревізії від 12.07.2024 №131306-24/5. Ревізією виявлено зайве виділення Департаментом бюджетних коштів комунальним підприємствам внаслідок завищення потреби в бюджетних коштах в сумі 137 340 111,74 гривень

Фінансування бюджетної програми КПКВК МБ 1217670 «Внески до статутного капіталу об`єктів господарювання» здійснювалось на виконання ухвали Львівської міської ради від 26.12.2016 № 1356 «Про затвердження Програми здійснення Львівською міською радою внесків до статутних капіталів комунальних підприємств, установ та організацій у 2017-2025 роках» зі змінами та доповненнями.

Відповідно до паспортів бюджетної програми КПКВК 1217670 «Внески до статутного капіталу об`єктів господарювання» зі змінами, затверджених наказами Департаменту ЖГ та інфраструктури ЛМР від 28.12.2021 №576, від 30.12.2020 №474, від 26.12.2023 №549, Департамент ЖГ та інфраструктури ЛМР є головним розпорядником коштів та відповідальним виконавцем даної бюджетної програми.

У межах даної справи досліджуються суми коштів, виділені як внески до статутного капіталу ЛКП «Львівтеплоенерго», ЛКП «Залізничнетеплоенерго», ЛМКП «Львівводоканал», ЛКП «Львівсвітло» та не використані за призначенням.

Позивач у позові стверджував, що відповідачем були зайво виділені кошти в сумі 137 340 111,74 грн, оскільки такі кошти залишились невикористаними вказаними підприємствами на виділені цілі.

05.05.2025 позивач подав заяву про уточнення позовних вимог, у якій вказав, що Департаментом надано лист від 06.09.2023 № 25-вих-126904 та з врахуванням інформації, яка наведена у листі, сума, що підлягає до стягнення становить 137 306 137,13 грн.

Відповідно до пункту 1.1 глави 1 розділу III Інструкції затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 № 1950/5), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 03.11.1998 за № 705/314, основними завданнями експертизи документів бухгалтерського обліку, оподаткування і звітності є визначення: документальної обґрунтованості розміру нестачі або надлишків товарно-матеріальних цінностей і грошових коштів на підприємствах, в установах, організаціях і їх структурних підрозділах (далі - підприємство) періоду їх утворення; документальної обґрунтованості оформлення операцій з одержання, зберігання, виготовлення, реалізації товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів, основних засобів, надання послуг; документальної обґрунтованості відображення в обліку операцій з основними засобами, товарно-матеріальними цінностями, грошовими коштами, цінними паперами та іншими активами; документальної обґрунтованості відображення в обліку операцій з нарахування та виплати заробітної плати, інших виплат; документальної обґрунтованості, задекларованої платником податку бази оподаткування податком на прибуток підприємств, та суми податку, що підлягає сплаті за певний звітний період, визначеної органом податкового контролю; документальної обґрунтованості формування платником податкових зобов`язань та податкового кредиту з податку на додану вартість, визначення суми податку на додану вартість, що підлягає сплаті, та суми податку на додану вартість, заявленої до бюджетного відшкодування; документальної обґрунтованості окремих елементів податків та зборів, визначених платником у відповідних деклараціях (розрахунках, звітах).

Згідно з п. 2.1 глави 1 розділу III Інструкції №53/5 основними завданнями експертизи документів про економічну діяльність підприємств й організацій є: 1) проведення аналізу: показників фінансово-економічного стану (платоспроможності, фінансової стійкості, прибутковості тощо) підприємства/організації; структури майна та джерел його придбання; 2) визначення: документальної обґрунтованості розрахунків з дебіторами і кредиторами; документальної обґрунтованості аналізу складу витрат; документальної обґрунтованості розрахунків плати за оренду майна; документальної обґрунтованості розрахунків частки майна у разі виходу учасника зі складу засновників підприємства; документальної обґрунтованості розрахунків втраченого заробітку (від несвоєчасної виплати компенсації заподіяної шкоди у разі втрати працездатності та в інших випадках); документальної обґрунтованості цільового витрачання бюджетних коштів; документальної обґрунтованості розрахунків втраченої вигоди; документальної обґрунтованості розрахунків економічного показника майнової шкоди (збитки, втрачена вигода), проведених суб`єктами фінансово-господарського контролю, органами досудового розслідування або заявлених у позовних вимогах; документальної обґрунтованості здійснених фінансово-господарських операцій із придбання товарів, робіт, послуг за бюджетні кошти.

Суд вважає, що без спеціальних економічних знань, що є спеціальними знаннями у сфері іншій, ніж право, неможливо встановити правильність обрахунку сум, які позивач просить стягнути із відповідача.

При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їх думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну. Питання, які ставляться експерту, і його висновок з них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.

Призначений судом експерт невідкладно повинен повідомити суд про неможливість проведення ним експертизи через відсутність у нього необхідних знань або без залучення інших експертів.

Відповідно до ст. 103 КАС України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій (яким) доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Ухвала про призначення експертизи направляється особам, яким доручено проведення експертизи, та учасникам справи. Об`єкти та матеріали, що підлягають дослідженню, направляються особі, якій доручено проведення експертизи (провідному експерту або експертній установі). У разі необхідності суд може заслухати експерта щодо формулювання питання, яке потребує з`ясування, та за його клопотанням дати відповідні роз`яснення щодо поставлених питань. Суд повідомляє учасників справи про вчинення зазначених дій, проте їх неявка не перешкоджає вчиненню цих дій.

В ухвалі про призначення експертизи суд попереджає експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

У разі виникнення сумніву щодо змісту та обсягу доручення призначений судом експерт невідкладно подає суду клопотання щодо його уточнення або повідомляє суд про неможливість проведення ним експертизи за поставленими питаннями.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що клопотання позивача про призначення експертизи слід задовольнити.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 236 КАС України суд має право зупинити провадження у справі в разі: 4) призначення судом експертизи - до одержання її результатів.

Відтак, провадження у даній справі належить зупинити до отримання результатів експертизи.

Керуючись ст.ст. 9, 72, 102, 103, 114, 117, 136, 236, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в :

Клопотання Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради про призначення експертизи задовольнити.

Призначити у справі судово-економічну експертизу, проведення якої доручити Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (місце знаходження: 79024, Львівська обл., місто Львів, вулиця Липинського, будинок 54; ідентифікаційний код юридичної особи: 23272864).

Питання, з яких експерт має надати суду висновок при вирішенні судово-економічної експертизи:

Чи підтверджується документально висновок Західного офісу Держаудитслужби зазначений в акті ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради за період з 01.02.2021 по 31.03.2024 від 12.07.2024 № 131306-24/5 та вимозі «Про усунення виявлених порушень» від 09.08.2024 року № 131306-14/6244-2024 про те, що в порушення вимог ч.4 ст. 20 Бюджетного кодексу України, п.2 п.20, п.29 Порядку № 228, п.п.3.3 Програми здійснення Львівською міською радою внесків до статутних капіталів комунальних підприємств, установ та організацій у 2017 - 2025 роках, затвердженої ухвалою Львівської міської ради від 26.12.2016 № 1356, зі змінами, внесеними ухвалою Львівської міської ради від 23.12.2021 № 1801, недотриманням принципів бюджетної системи, визначених п.5,6 ч. 1 ст. 7 БКУ призвело до завдання збитків (матеріальної шкоди) бюджету Львівської міської територіальної громади на загальну суму 137 340 111,74 гривень.

Надати Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України для проведення експертизи матеріали адміністративної справи №380/24226/24.

Попередити експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Зобов`язати експерта після проведення експертизи невідкладно надіслати на адресу Львівського окружного адміністративного суду висновок експерта та матеріали справи.

Зупинити провадження у даній справі до одержання результатів судової експертизи.

Зобов`язати відповідача провести попередню оплату витрат по проведенню експертизи відповідно до виставленого рахунку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання (проголошення).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається через Львівський окружний адміністративний суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення (проголошення).

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 11.07.2025.

Суддя Крутько О.В.