Справа № 635/5059/25
Суддя: Якішина О. М.
Дата ухвалення: 2025-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа 635/5059/25
Провадження 2-а/635/160/2025 РІШЕННЯ
10.07.2025 року Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Якішиної О.М.
за участю секретаря Старишко Д.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до т.в.о. Начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 23.06.2025 року № 1551 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП, а провадження по справі закрити.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 25.06.2025 року він дізнався про притягнення його до адміністративної відповідальності постановою ІНФОРМАЦІЯ_1 від 23.06.2025 року за ч.3 ст. 210-1 КУпАП. Згідно даної постанови, йому було направлено повістку для уточнення даних на 05.06.2025 року, але він до ІНФОРМАЦІЯ_2 не з`явився.
Вважає вказану постанову незаконною, оскільки у його присутності протокол не складався, про місце та час розгляду справи його не повідомляли, внаслідок чого був позбавлений можливості реалізувати свої права під час розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності, оскаржувана постанова йому на надходила, а з її змістом він ознайомився 25.06.2025 р. коли особисто прибув до ТЦК після закінчення лікування. Також зазначив, що зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, шо йому інкримінується порушення вимог вимого Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів ПКМУ від 30.12.2022 № 1487, абз. 8 ч. 3. абз.3, 5 ч. 10 ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу". Проте, згідно рішення Октябрського районного суду м.Харкова по справі 3639/3319/22, яке набуло законної сиди 12.01.2023 року, він визнаний особою, шо самостійно виховує дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вказані відомості ним направлялись до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Його анкетні дані були своєчасно уточнені, відомості щодо нього були внесені до бази «Оберіг». Крім того, саме ця обставина стала підставою для звільнення його з військової служби у запас наказом командира ВЧ НОМЕР_1 №56 від 23.02.2023р. Таким чином, на час особливого періоду було визначено та відображено в реєстрі «Оберіг», що підтверджується військово-обліковим документом. Отже, в ІНФОРМАЦІЯ_5 станом на 05.06.2025 року, були уточнені дані позивача, які з того часу не змінювались, а відтак підстав для направлення повістки не було. Також зазначив, що 05.06.2025 р. він знаходився на обстеженні у ДУ «Інститут проблем ендокринної патології ім. В.Я. Данилевського НАМИ України» та не міг прибути за викликом вчасно до ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Ухвалою суду від 01.07.2025 року відкрито провадження у справі. Витребувано матеріали, які стали підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.
В судове засідання позивач не з`явився. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав.
Представники відповідачів також не з`явилися в судове засідання, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки не повідомили.
Згідно ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.
Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
Враховуючи те, що сторони не надали суду доказів поважності причини неявки в судове засідання, суд вважає причини неявки неповажними та вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності.
Частиною 9 статті 205 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Суд, дослідивши надані докази, дійшов наступних висновків.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП № 1551 від 23.06.2025 р., «23.06.2025 року під час перевірки документів в ІНФОРМАЦІЯ_2 узагальнених в облікових документах та внесених до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів виявлено факт порушення законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію військовозобов`язаним ОСОБА_1 абз. 4 п.1 ч. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», де визначено, що під час дії Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» громадяни України, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 було сформовано та направлено повістку через АТ «Укрпошта» для уточнення даних та з`явитися 05.06.2025 р. але він не прибув. ОСОБА_1 порушив вимоги ст. 210-1 ч.3, Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, викладених у Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, ПКМУ від 30.12.2022 р. № 1487, абз. 8 ч.3, абз. 3, 5 ч.10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»».
Як зазначено в оскаржуваній постанові, «23.06.2025 року під час перевірки документів в ІНФОРМАЦІЯ_2 узагальнених в облікових документах та внесених до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів виявлено факт порушення законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію військовозобов`язаним ОСОБА_1 абз. 4 п.1 ч. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», де визначено, що під час дії Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» громадяни України. ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 було сформовано та направлено повістку через АТ «Укрпошта» для уточнення даних та з`явитися 05.06.2025 р. але він не прибув. ОСОБА_1 порушив вимоги ст. 210-1 ч.3, Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, викладених у Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, ПКМУ від 30.12.2022 р. № 1487, абз. 8 ч.3, абз. 3, 5 ч.10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»».
Позивач має сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується наданою суду копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 .
Рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 12.12.2022 року за позовом ОСОБА_1 позбавлено батьківських прав ОСОБА_4 відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та стягнуто аліменти на його утримання.

Згідно довідки Служби у справах дітей та сім`ї Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області від 19.07.2023 р. ОСОБА_1 самостійно виховує сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Як вбачається з витягу з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 23.02.2023 р. № 56 та військового квитка Серії НОМЕР_3 , ОСОБА_1 звільнено наказом командира ВЧ НОМЕР_1 від 20.02.2023 р. № 7-РС з військової служби у запас в зв`язку з самостійним вихованням дитини віком до 18 років.

Згідно консультаційного висновку спеціаліста від 05.06.2025 р. ДУ «Інститут проблем ендокринної патології ім. В.Я. Данилевського НАМН України» ОСОБА_1 рекомендована госпіталізація.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Так, спірні правовідносини у даній справі склались з приводу правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, в зв`язку з не прибуттям за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення даних.

Частиною 3 статті 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.

Відповідно до Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Позивач посилається на те, що 05.06.2025 р., коли він повинен був з`явитись на виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 , він знаходився на обстеженні у ДУ «Інститут проблем ендокринної патології ім. В.Я. Данилевського НАМН України», а про розгляд справи його не було повідомлено. Крім того, були відсутні підстави для направлення повістки.

Відповідно до п. 41 Постанови КМУ № 560 від 16.05.2024 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:

- день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;

- день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;

- день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Позивач не оспорює факт отримання ним повістки на 05.06.2025 р., проте повідомляє, що в цей день був у медичному закладі на обстеженні.

Відповідно до п.п. 23, 24 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560,поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форми власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).

У разі неприбуття у строк, визначений у повістці, громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше ніж протягом трьох днів від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ), повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ) або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

З цього приводу суд зазначає, що перебування позивача 05.06.2025 р. на обстеженні не є поважною причиною неприбуття за викликом до ТЦК та СП, оскільки доказів хвороби або перебування позивача на лікуванні, що унеможливлювало б його явку за викликом в цей період, суду не надано.

Посилання позивача на відсутність підстав для направлення йому повістки суд не приймає до уваги, оскільки з`явлення за повісткою то територіального центру комплектування та соціальної підтримки є обов`язком військовозобов`язаного.

Щодо дотримання процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи;

2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду;

4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали;

5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно зі ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Таким чином, особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, має бути забезпечено право завчасно знати про дату, час та місце розгляду справи, що є гарантією реалізації наданих ст. 268 КУпАП прав, зокрема, на участь в розгляді справи про адміністративне правопорушення, висловлення заперечень, надання пояснень та доказів, заявлення клопотань, здійснення захисту.

Судом встановлено, що що протокол про адміністративне правопорушення та постанова про притягнення до адміністративної відповідальності прийняті в один день 23.06.2025 р.

З протоколу про адміністративне правопорушення № 1551 від 23.06.2025 р. вбачається, що протокол складений за відсутності ОСОБА_5 , другий його примірник не було вручено або направлено позивачу.

Крім того, доказів того, що ОСОБА_5 не був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, суду не надано. Протокол по справі про адміністративне правопорушення відповідної інформації не містить.

Відповідачем не надав жодного доказу на підтвердження дотримання процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Ухвалу суду в частині надання матеріалів, які стали підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, відповідач не виконав.

Верховний Суд у постановах від 31.03.2021 у справі № 676/752/17, від 21.03.2019 у справі № 489/1004/17, від 30.01.2020 у справах № 308/12552/16-а та № 482/9/17, від 06.02.2020 у справі № 205/7145/16-а зробив наступні висновки: «Закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема, передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи. Обов`язок повідомити особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа.

Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення».

Вирішуючи питання наслідків розгляду справи про адміністративне правопорушення за несвоєчасного повідомлення особи, про дату розгляду адміністративної справи, Верховний Суд у постановах від 06.03.2018 у справі № 522/20755/16-а, від 30.09.2019 у справі № 591/2794/17, від 06.02.2020 № 05/7145/16-а та від 21.05.2020 у справі № 286/4145/15-а дійшов такого висновку: «Факт несвоєчасного повідомлення або неповідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною як такої, що винесена з порушенням установленої процедури. Як наслідок, позивача позбавлено прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати професійну правову допомогу».

Отже, суд вважає доведеним факт порушення відповідачем процедури розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показів свідків.

Виходячи із норм викладених в частині 1 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею78 КАС України.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не доведено правомірність прийнятої ним постанови у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 23.06.2025 щодо ОСОБА_1 , а тому постанова по справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Враховуючи викладене, на користь позивача підлягає до стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 72-78, 242, 243, 244, 246, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 1551 від 23.06.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП, а провадження у справі - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,20 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтями 273, 275-277, 280, 282, пунктами 5 та 6 частини першої статті 283, статтями 286-288цього Кодексу, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 ;

Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_7 , ЄДРПОУ НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя О.М. Якішина