Справа № 380/10369/25
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2025-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2025 рокусправа № 380/10369/25

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючого-судді Мартинюка В.Я., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику учасників справи у м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) про визнання протиправними дій, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), в якому просить:

визнати протиправним рішення, оформлене протоколом від 18.04.2025 року №16 про відмову в наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 3 частини 1 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію";

зобов`язати прийняти рішення про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 3 частини 1 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

В обґрунтування позову зазначає, що є батьком трьох неповнолітніх дітей. Стверджує, що для того, щоб реалізувати право на відстрочку, подав відповідачу заяву, однак отримав відмову у зв`язку із тим, що ним не було доведено факту утримання трьох неповнолітніх дітей. Стверджує, що батьки в силу закону зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей незалежно від того, чи проживають вони разом чи не проживають.

Відповідач у відзиві зазначив, що заява про відстрочку була розглянута в порядку і в строки, встановлені Постановою №560. В даному випадку заявником не долучено документи, які підтверджують факт утримання тьох дітей.

Ухвалою суду від 10.06.2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Дослідивши наявні у справі докази та давши їм оцінку, суд встановив наступні обставини справи.

Відповідно до свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 позивач є батьком ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 04.06.2024 року у справі №451/252/23 позов ОСОБА_5 задоволено; розірвано шлюб, укладений з ОСОБА_1 ; позов ОСОБА_1 задоволено частково; визначено місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) з ОСОБА_1 .

В матеріалах справи наявний лист Радехівського відділу Державної виконавчої служби у Шептицькому районі Львівської області від 08.04.2025 року, відповідно до якого до відділу не надходили на виконання провадження про стягнення з позивача аліментів чи будь-яких інших стягнень.

В матеріалах справи наявна заява ОСОБА_5 , адресована компетентним органам та посвідчена приватним нотаріусом, в якій зазначено, що позивач належним чином виконує свої батьківські обов`язки, здійснює утримання трьох дітей, у тому числі, але не обмежуючись, здійснює матеріальне забезпечення, оплачує всі витрати.

Позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_5 , правонаступником якого є відповідач, із заявою про надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 3 частини 1 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Повідомленням №2/4165 від 18.04.2025 року ІНФОРМАЦІЯ_6 повідомив позивача, що протоколом від 18.04.2025 року №16 комісія ухвалила рішення про відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період у зв`язку із тим, що з представлених документів факт утримання трьох неповнолітніх дітей не доведено.

Змістом спірних правовідносин є рішення про відмову в наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 3 частини 1 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Згідно з ч.1 ст. 17 Конституції України визначено, що захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Відповідно до ч.2 ст. 17 Конституції України оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено обов`язок органів держаної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Нормами ст. 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів визнано обов`язком громадянина України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, дія якого в подальшому неодноразово продовжувалась та триває на час ухвалення даного судового рішення.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів встановлює Закон України від 21.10.1993 року № 3543-XII "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" (з наступними змінами та доповненнями; далі - Закон №3543-XII).

Згідно з абзацом четвертим ст.1 Закону №3543-XII мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону №3543-XII організація і порядок проведення мобілізаційної підготовки та мобілізації визначаються цим Законом, актами Президента України та Кабінету Міністрів України.

Частиною третьою ст.4 Закону №3543-XII передбачено, що загальна мобілізація проводиться одночасно на всій території України і стосується національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.

Вид, обсяги, порядок і строк проведення мобілізації визначаються Президентом України в рішенні про її проведення (ч.5 ст.4 Закону №3543-XII).

Указом Президента України від 24.02. 2022 року № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» постановлено: оголосити та провести загальну мобілізацію (пункт 1); мобілізацію провести, зокрема, на території Львівської області.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.23 Закону 3543-XII не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: жінки та чоловіки, на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років, крім тих, які мають заборгованість із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці.

З наведених норм можна прийти до висновку, що військовозобов`язані жінки та чоловіки, на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років, не підлягають призову на військову службу під час мобілізації.

Єдиним винятком у даному випадку може бути їхня згода, проте за умови, що військову службу вони проходитимуть лише за місцем їх проживання.

Згідно з ч.7 ст.23 Закону №3543-XII перевірка підстав щодо надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення здійснюється територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки.

Відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації може оформлюватися за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів на підставі даних, отриманих з інших державних реєстрів або баз даних, які підтверджують, що військовозобов`язаний має право на одну з вищезазначених відстрочок. Порядок оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації за допомогою цього реєстру визначається Кабінетом Міністрів України (частина 8 цієї ж норми).

Відповідно до п. 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 року №154 (з наступними змінами та доповненнями; далі - Положення №154), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Відповідно до абзацу дев`ятого п.11 Положення №154 районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у п. 9 цього Положення: оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації, які надаються в установленому порядку, та проводять перевірку підстав їх надання, ведуть спеціальний облік військовозобов`язаних.

Процедуру надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення визначає Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року №560 (з наступними змінами та доповненнями; далі - Порядок № 560).

Відповідно до п. 56 Порядку №560 відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії у такому складі: голова комісії - керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відокремленого відділу); члени комісії - представники апарату, структурних підрозділів (освіти та науки, охорони здоров`я, соціального захисту населення, служби у справах дітей, центру надання адміністративних послуг) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації) (п.57 Порядку №560).

Згідно з п.58 Порядку №560 за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу заяву за формою, визначеною у додатку 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5.

Додаток 5 Порядку №560 визначає Перелік документів, що подаються військовозобов`язаним для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до підстав, зазначених у статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Так, відповідно до додатку 5 Порядку №560 документами, що підтверджують право на відстрочку відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 23 Закону № 3543-XII є: свідоцтво про народження дітей (трьох і більше) із зазначенням батьківства військовозобов`язаного та один із документів: свідоцтво про реєстрацію шлюбу з матір`ю (батьком) дітей (трьох і більше) або рішення суду про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей з батьком (матір`ю), або рішення органу опіки і піклування про визначення місця проживання з тим із батьків, який є військовозобов`язаним, або письмовий договір між батьками про те, з ким будуть проживати діти та участь другого з батьків у їх вихованні, або рішення суду про встановлення факту перебування дитини на утриманні військовозобов`язаного відповідно до положень ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України, а також договір про сплату аліментів на дитину.

Суд наголошує, що вказана норма містить альтернативний перелік документів, що підтверджують утримання дітей.

Відповідно до абзацу першого п.60 Порядку №560 комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів.

Абзацом третім п.60 Порядку №560 передбачено, що комісія зобов`язана розглянути отримані на розгляд заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади.

Відповідно до абзацу четвертого цієї ж норми, на підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.

У разі позитивного рішення військовозобов`язаному видається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою згідно з додатком 6 (абзац сьомий п.60 Порядку №560).

Відповідно до абзацу восьмого цієї норми у разі відмови у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляють письмово із зазначенням причин відмови за формою, визначеною у додатку 7.

Судом встановлено, що позивача було звільнено у запас на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_4 відповідно до підп. «г» п.2 ч.4 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» через перебування на утриманні трьох і більше дітей віком до 18 років, крім тих, які мають заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці.

Позивач звернувся до відповідача із заявою про надання йому відстрочки від призову під час мобілізації на підставі п.3 ч.1 ст.23 Закону №3543-XII.

Однак, отримав відмову у зв`язку із тим, що з представлених документів факт утримання трьох неповнолітніх дітей не доведено.

Суд звертає увагу, що в матеріалах справи наявні наступні документи:

- свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , відповідно до яких позивач є батьком ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ;

- рішення Радехівського районного суду Львівської області від 04.06.2024 року у справі №451/252/23, яким позов ОСОБА_5 задоволено; розірвано шлюб, укладений з ОСОБА_1 ; позов ОСОБА_1 задоволено частково; визначено місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) з ОСОБА_1 (місце проживання ОСОБА_2 визначено не було, оскільки остання народилася після розірвання шлюбу);

- лист Радехівського відділу Державної виконавчої служби у Шептицькому районі Львівської області від 08.04.2025 року, відповідно до якого до відділу не надходили на виконання провадження про стягнення з позивача аліментів чи будь-яких інших стягнень;

- заява ОСОБА_5 , адресована компетентним органам та посвідчена приватним нотаріусом, в якій зазначено, що позивач належним чином виконує свої батьківські обов`язки, здійснює утримання трьох дітей, у тому числі, але не обмежуючись, здійснює матеріальне забезпечення, оплачує всі витрати

Зазначені документи також надавались відповідачу, що підтверджується матеріалами справи.

Згідно зі ст. 141 Сімейного кодексу України (з наступними змінами та доповненнями; далі - СК України) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей виникає з моменту їх народження та зберігається до досягнення дітьми повноліття.

Отже діти вважаються такими, які перебувають на утриманні кожного з батьків до досягнення ними повноліття.

Згідно з ч.1 ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі (ч.2 ст.181 СК України).

З наведеного вбачається, що позивач має на утриманні трьох малолітніх дітей і цей факт є незаперечним.

При цьому, аналізуючи встановлені обставини та норми законодавства, суд приходить до переконання, що позивачем на підставі п.3 ч.1 ст.23 Закону №3543-XII надано належні та в повному обсязі документи відповідно до вимог Додатку 5 Порядку №560.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позивач має право для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі зазначеної норми, а тому позовні вимоги у цій частині є підставними та обґрунтованими.

Щодо позовних вимог з приводу зобов`язання надати позивачу відстрочку від призову під час мобілізації.

Враховуючи встановлений факт надання позивачем відповідачу усіх необхідних документів передбачених Порядком №560, суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушених прав позивача у даному випадку буде зобов`язання відповідача надати йому відстрочку від призову під час мобілізації на підставі п.3 ч.1 ст.23 Закону №3543-XII.

При цьому, судом береться до уваги ч.4 ст.159 КАС України, відповідно до якої неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Більше того, ухвалою від 10.06.2025 року про відкриття спрощеного позовного провадження судом витребовувалося оскаржуване рішення, оформлене протоколом від 18.04.2025 року №16 про відмову позивачу в наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 3 частини 1 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Однак, зазначена вимога суду також виконана не була.

Підсумовуючи викладене, суд уважає, що під час розгляду справи встановлено невідповідність оскаржуваного рішення критеріям правомірності передбачених п.1 та п.3 ч.2 ст.2 КАС України.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Що стосується судового збору, то, у відповідності до вимог ст.139 КАС України, такий підлягає стягненню на користь позивача.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії ІНФОРМАЦІЯ_5 , оформлене протоколом від 18.04.2025 року №16 про відмову ОСОБА_1 у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 3 частини 1 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_7 (адреса: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) прийняти рішення про надання ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 ) відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 3 частини 1 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 ) сплачений судовий збір у сумі 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський оружний адміністративний суд, а у разі реєстрації офіційної електронної адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяМартинюк Віталій Ярославович