Справа № 362/3205/25
Суддя: Лебідь-Гавенко Г. М.
Дата ухвалення: 2025-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа 362/3205/25
Провадження 2-а/362/41/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" липня 2025 р. Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Лебідь-Гавенко Г.М.,

за участі секретаря Тельнової О.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

Представник ОСОБА_1 - адвокат Савченко П.Д. звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом, в якому просить визнати причини пропуску ОСОБА_1 строку на подання адміністративного позову про визнання протиправною та скасування постанови №512/1 за вих.№ 4181 від 14.03.2025 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення поважними та поновити їх; визнати протиправною та скасувати Постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_2 №512/1 за вих.№4181 від 14.03.2025 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення по відношенню до ОСОБА_1 .

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 14.05.2025 року начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 полковник ОСОБА_2 виніс постанову №512/1 за вих. №4181 від 14.03.2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, за результатом розгляду якої накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 25500,00 грн. Підставою притягнення до відповідальності стало те, що позивач, після досягнення 25-річного віку, не з`явився в місячний термін після зарахування в запас до ІНФОРМАЦІЯ_3 для постановки на військовий облік військовозобов`язаних та отримання військово-облікового документу, чим порушено ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та інші нормативно-правові акти. Із вказаною постановою позивач не погоджується, вважає її незаконною, протиправно та такою, що підлягає скасуванню. Зазначає, що відповідачем не було дотримано положення законодавства щодо оформлення постанови про адміністративне правопорушення, не пред`явлено належних доказів, що свідчили б про вчинення ним правопорушення, не дослідувалися та не надавалися для ознайомлення докази, які б підтверджували факт скоєння ним правопорушення, також не дотримано процедури притягнення особи до відповідальності. Зокрема, позивач не отримував повістку про виклик до відповідача, жодним засобом зв`язку не повідомлявся. Позивача позбавлено права бути присутнім під час розгляду справи, давати пояснення, докази, клопотання, отримати професійну правову допомогу. 14.03.2025 року ОСОБА_1 було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 , а вже 15.03.2025 року мобілізовано. На даний час позивач проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 та перебуває на військовій службі з 15.03.2025 року. На момент досягнення ОСОБА_1 25-річного віку положення Постанови КМУ від 22.12.2022 року №1487 не діяли, на позивача розповсюджувався обов`язок замінити приписне посвідчення на військовий квиток, знятись з військового обліку призовника та стати на військовий облік військовозобов`язаного, положення ч. 3 ст. 210 КУпАП на дані правовідносини не застосовуються. Закон України «Про військовий обов`язок та військову службу» до 19.05.2024 року не визначав строку виконання громадянам України військового обов`язку. До 19.05.2024 року норми ч. 3 ст. 210 КУпАП не існувало, а тому притягнення позивача до адміністративної відповідальності є неможливим та протиправним.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 06.05.2025 року зупинено стягнення у виконавчому провадженні №77679075, відкритому державним виконавцем Васильківського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лось В.О., на підставі постанови № 512/1 виданої ІНФОРМАЦІЯ_4 від 14.03.2025 року, до моменту набрання законної сили судовим рішенням в даній адміністративній справі (а.с.47-50).

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 08.05.2025 року визнано поважними причини пропуску строку позивачем звернення до адміністративного суду та поновлено цей строк. Відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_5 подати до суду належним чином засвідчену копію постанови від 14.03.2025 року № 4181 і всіх документів (відомостей), на підставі яких винесена зазначена постанова, а також докази отримання (направлення та вручення) вказаної постанови ОСОБА_1 (а.с. 46).

13.06.2025 року відповідач подав відзив на позовну заяву, у задоволенні позову просить відмовити. Зазначає, що позов є необгрунтоваваним та таким, що грунтується на неправдивих даних позивача. Зокрема, з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан, який триває по теперішній час. 13.05.2025 року діяв особливий період. Представником ІНФОРМАЦІЯ_3 13.05.2025 року був складений протокол №241 в присутності позивача, з яким його було ознайомлено, однак від підпису відмовився в присутності двох свідків. У протоколі зазначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 14.03.2025 року о 11:00 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , що спростовує доводи позивача про неналежне повідомлення про розгляд вказаного протоколу. Під час складання протоколу було встановлено, що ОСОБА_1 на військовому обліку не перебуває, військово-облікового документа не має, військово-лікарську комісію у встановлений строк не проходив, надати будь-які пояснення позивач відмовився. Таким чином, позивачем порушено Порядок організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затверджених постановою КМУ від 30.12.2022 року №1487, Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» абц. 8 п. 2 ст. 37. Винесену постанову вважає такою, що не підлягає скасуваню (а.с. 90-96).

Відповідно до ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (частина 5 статті 250 КАС України).

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши всі наявні у справі докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Частиною 2 ст. 9 КАС України встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ч. 1-5 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

На виконання вимог ухвали суду від 08.05.2025 року, направлено матеріали справи №244 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210 КУпАП (а.с. 64-72).

Судом встановлено, що 13.03.2025 року старшим офіцером відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_6 майором ОСОБА_3 складено протокол №241 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , відповідно до якого зазначено, що позивач по досягненню 25-річного віку на військовий облік військовозобов`язаних не став, до РТЦК та СП з метою уточнення військово-облікових даних та проходження військово-лікарської комісії не з`являвся, чим порушив Порядок організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, ч. 1 ст. 22 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» та ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізацію і мобілізаційну підготовку». Проступок встановлено 13.03.2025 року, ОСОБА_1 роз`яснено ст. 63 Конституції України, повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 11 год. 00 хв. 14.03.2025 року у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 . Від пояснення та підписання протоколу відмовився у присутності свідків (а.с. 65).

14.03.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 винесено постанову №512/1 за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП відносно ОСОБА_1 . Встановлено, що ОСОБА_1 не з`явився після зарахування в запас по досягненню 25-ти років в місячний термін, відповідно до Директиви Генерального штабу №1168 від 18.06.2018 року до (військкомату), ІНФОРМАЦІЯ_7 , для постановки на військовий облік військовозобов`язаних, та отримання військово-облікового документу, чим порушив ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізацію і мобілізаційну підготовку», Порядок організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затверджений постановою КМУ від 30.12.2022 № 1487. Проступок встановлено 13.03.2025 року.

Даною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАп, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 25 500,00 грн. (а.с. 70-71).

Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 31.03.2025 року №5375, ОСОБА_1 перебуває на військовій службі з 15.03.2025 року по теперішній час (а.с. 19).

Першим відділом Обухівського РТЦК 14.03.2025 року видано ОСОБА_1 військовий квиток № НОМЕР_2 (а.с. 20-30).

Державним виконавцем Васильківського ВДВС в Обухівському районі Київської обл. Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лось В.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання постанови №512/1, виданої 14.03.2025 року, боржником за якою є ОСОБА_1 (а.с. 37).

Приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями статті 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Положеннями статті 280 КУпАП закріплено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Частиною 1 ст. 210 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Частиною 3 ст. 210 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

З аналізу вищезазначених правових норм у контексті спірних правовідносин слідує, що для висновку щодо правомірності оскаржуваної постанови необхідно встановити: факт отримання позивачем повістки для необхідності з`явитися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки; факт відповідності змісту повістки вимогам законодавства; наявність поважних причин неприбуття позивача до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк, визначений у повістці.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про оборону України» визначено, що особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014 року, після оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває до теперішнього часу.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

За приписами абз. 7, 8 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.У повістці про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки зазначаються: 1) прізвище, ім`я та по батькові і дата народження громадянина, якому адресована повістка; 2) найменування територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що видав повістку; 3) мета виклику до територіального центру комплектування та соціальної підтримки; 4) місце, день і час явки за викликом; 5) підпис (електронний цифровий підпис) посадової особи, яка видала (сформувала) повістку; 6) реєстраційний номер повістки; 7) роз`яснення про наслідки неявки і про обов`язок повідомити про причини неявки.

Частиною 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Аналогічні положення зазначені в Порядку оранізації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затверджених постановою КМУ від 30.12.2022 року №1487.

Відповідно до статей 7, 8 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності та ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 71 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову, що відповідає правій позиції Верховного Суду, яка викладена у постановах від 14.03.2018 у справі № 760/2846/17 та від 14.02.2018 по справі № 536/583/17.

14.03.2025 року позивач був належним чином оповіщений про явку до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 11 год. 00 хв., що підтверджується відомостями, зазначеними в протоколі №241 про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_1 був присутній 13.03.2025 року при складанні протоколу №241 про адміністративне правопорушення, однак від надання пояснень та підписання протоколу відмовився у присутності свідків. При цьому, йому було повідомлено про дату, час та місце розгляду справи, тобто обставини, вкладені у позовній заяві повністю спростовуються письмовими доказами.

Суд зауважує, що відмова від підписання протоколу, в якому йому було повідомлено про дату, час та місце розгляду протоколу, не є поважними причинами неявки 14.03.2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 , а розгляд справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови № 512/1 від 14.03.2025 року у відсутність позивача не є порушенням його прав, передбачених ст. 268 КУпАП, оскільки позивач був належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, однак на вказаний розгляд не з`явився, при цьому заяв про відкладення розгляду справи не подавав, поважність причин неявки не повідомляв.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що оспорювана постанова, ухвалена уповноваженою посадовою особою, в порядку та спосіб, встановлені законодавством, стягнення накладено в межах санкції статті КУпАП.

Інші доводи позивача, не свідчать про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, оскільки вказане не спростовує встановлені судом обставини неявки до військової частини на збірні пункти ТЦК та СП у строки, зазначені в повістках.

Враховуючи викладене, слід дійти висновку, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, оскільки останній, будучи військовозобов`язаним та належним чином повідомленим, не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 в особливий період, тим самим позивач порушив вимоги законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцієюта законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення відповідає вимогам КУпАП, винесена на підставі та в межах повноважень, наданих відповідачу, за наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, а отже є законною.

Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову та вважає, що при прийнятті оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачено положеннями КУпАП, а відтак адміністративний позов не підлягає задоволенню.

У відповідності до положень ст. 139 КАС України суд відносить судові витрати за рахунок позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 р. № 560, статею 210-1 КУпАП, статтями 2, 6, 8, 9, 72-77, 90, 241-242, 244-246, 250-251, 255, 286, 295 КАС України, суд,

у х в а л и в:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його ухвалення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНКОПП: НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_9 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 .

Текст рішення складено 09.07.2025 року.

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко