Справа № 640/32516/20
Суддя: Штульман Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2025-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

08 липня 2025 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі: судді-доповідача Штульман І.В. та суддів: Аліменка В.О. і Черпака Ю.К., розглянувши у письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про відвід судді Штульман Ігоря Володимировича від розгляду його апеляційної скарги на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 24 липня 2024 року про відмову в забезпеченні позову за заявою ОСОБА_1 по справі №640/32516/20, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2020 року до Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Державної податкової служби (далі - ГУ ДПС) у м. Києві про:

- визнання протиправною бездіяльність, що полягає у не прийнятті рішення про списання недоїмки, штрафних санкцій, пені;

- зобов`язання прийняти рішення про списання недоїмки, штрафів та пені із єдиного внеску за період з 01 січня 2017 року до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» щодо усунення дискримінації за колом платників» №592-ІХ від 13 травня 2020 року, що передбачені пунктом 915 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року №2464-VI (далі - Закон №2464-VI);

- визнання протиправною та скасування вимоги від 09 листопада 2020 року №Ф-3005-17 про сплату боргу (недоїмки) у розмірі 57430,94 грн.

Одночасно з позовом ОСОБА_1 у грудні 2020 року подано заяву про забезпечення позову, просив суд:

- зупинити дію вимоги ГУ ДПС у місті Києві від 09 листопада 2020 року №Ф-3005-17 про сплату боргу (недоїмки) у розмірі 57430,94 грн;

- заборонити ГУ ДПС у місті Києві пред`являти до виконання вимогу від 09 листопада 2020 року №Ф-3005-17 про сплату боргу (недоїмки) у розмірі 57430,94 грн до набрання законної сили рішенням суду у даній справі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 грудня 2020 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за його позовом до ГУ ДПС у м. Києві про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу, яка набрала законної сили 23 грудня 2020 року та в апеляційному не оскаржувалася.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 15 січня 2021 року у справі було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

На виконання положень пункту 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" від 13 грудня 2022 року №2825-ІХ, справа №640/32516/20 надіслана до Київського окружного адміністративного суду за належністю.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2024 року справу №640/32516/20 прийнято до провадження суддею Леонтовичем А.М. та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

05 липня 2024 року, через підсистему «Електронний суд», позивачем ОСОБА_1 (далі - заявник) до Київського окружного адміністративного суду надійшла заява про забезпечення позову, в якій заявник повторно просив суд першої інстанції до набрання законної сили рішенням у справі №640/32516/20:

- зупинити дію вимоги ГУ ДПС у місті Києві №Ф-3005-17 (незалежно від доданих до цього номера букв, інших позначок чи абревіатур) про сплату боргу (недоїмки), пред`явлену ОСОБА_1

- зупинити стягнення ким би воно не здійснювалось по податковій вимозі №Ф-3005-17 (незалежно від доданих до цього номера букв, інших позначок чи абревіатур) про сплату боргу (недоїмки), пред`явлену ОСОБА_1 .

Заява ОСОБА_1 про забезпечення позову від 05 липня 2024 року обґрунтована тим, що в разі не зупинення дії вимоги №Ф-3005-17 (незалежно від доданих до цього номера букв) та не зупинення стягнення на підставі цієї вимоги, розмір боргу буде стягнуто із його доходів та перераховано до державного бюджету України, що унеможливить виконання рішення суду у цій справі і фактично зведе нанівець можливість ефективного захисту його прав і інтересів та їх поновлення. З урахуванням значного дефіциту державного бюджету через війну, на думку позивача ОСОБА_1 , повернення таких коштів фактично не здійснюється.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 24 липня 2024 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що вказана заява ОСОБА_1 не містить посилання на беззаперечні мотиви, з яких позивач вважає, що захист його прав, свобод та інтересів буде неможливим без вжиття відповідних заходів і для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також не вказано у чому полягає значимість таких зусиль і наскільки значні витрати будуть при цьому понесені ОСОБА_1 . У поданій заяві про вжиття заходів забезпечення позову, як зазначив суд першої інстанції, не наведено також будь-яких конкретних даних, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову в даному випадку може ускладнити або привести до неможливості виконання рішення суду в майбутньому.

Не погоджуючись з ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 24 липня 2024 року, ОСОБА_1 (далі - апелянт) 07 серпня 2024 року звернувся до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати зазначену ухвалу суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким задовольнити його заяву про вжиття заходів забезпечення позову у повному обсязі.

Апелянт зазначає, що в оскаржуваній ухвалі від 24 липня 2024 року суд першої інстанції вказав на «можливе» примусове виконання оспорюваної вимоги. Проте, на думку заявника, судом першої інстанції не звернуто увагу на те, що відповідач, нехтуючи вимогами абзацу десятого частини четвертої статті 25 Закону №2464-VI, користуючись тим, що судовий розгляд здійснюється роками, вже пред`явив до виконання вимогу №Ф-3005-17 до територіального органу Державної виконавчої служби. Також, апелянт зазначає, що відповідач перевищив свої повноваження та у вимозі №Ф-3005-17 добавив букву «У», чим надав державному виконавцю привід сумніватися у оспорюванні ОСОБА_1 недоїмки з Єдиного соціального внеску (далі - ЄСВ) і вимоги про її сплату, оскільки державний виконавець розцінив вимогу під №Ф-3005-17 з доданою буквою «У», як нову вимогу з новими реквізитами.

На думку ОСОБА_1 , судом першої інстанції не було надано належної оцінки його доводам і наданим на їх підтвердження документам про наявність вже відкритого виконавчого провадження №74015361 з виконання оспорюваної ним вимоги, зазначивши, що в межах даного виконавчого провадження вже здійснюються виконавчі дії: винесена постанова від 05 лютого 2024 року про стягнення оспорюваної у даній справі суми за рахунок заробітної плати і вже утримуються грошові кошти. Крім того, накладений арешт на його, - ОСОБА_1 , рахунок з якого здійснюється списання грошових коштів, що підтверджується випискою.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 серпня 2024 року відкрито провадження у справі та в той же день 09 серпня 2024 року витребувано із Київського окружного адміністративного суду матеріали адміністративної справи №640/32516/20, яка надійшла на адресу суду апеляційної інстанції лише 15 травня 2025 року.

Згідно повторного протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 травня 2025 року справу з єдиним унікальним номером №640/32516/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: судді-доповідача - Штульман І.В., суддів Кобаля М.І., Черпака Ю.К.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду 26 травня 2025 року призначено справу за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову до апеляційного розгляду у відкритому судовому засіданні на 18 червня 2025 року.

Справу №640/32516/20 18 червня 2025 року знято з розгляду у зв`язку з перебуванням головуючого судді Штульман І.В. у відпустці, розгляд справи призначено на 09 липня 2025 року.

На адресу Шостого апеляційного адміністративного суду, через підсистему "Електронний суд", 07 липня 2025 року від ОСОБА_1 (далі - заявник) надійшла заява про відвід судді-доповідача Штульман І.В. В заяві позивач зазначає наступне: «Постановами органу примусового виконання рішень від 4.07. та 7.07. 2025 року з мене повністю стягнуто подвійну суму предмету спору, а також витрати на виконавче провадження. Крім цього весь цей час я був позбавлений можливості користуватись своїм розрахунковим рахунком і весь розмір моєї заробітної плати блокувався банком та перераховувався на рахунок ВДВС. На мою думку це стало наслідком нехтування моїми правами із боку головуючого судді в наслідок недбалих дій якого, я був позбавлений права на апеляційний розгляд, оскільки за 1 рік і 5 місяців з мене в примусовому порядку із накладенням арештів на розрахункові рахунки та відрахуванням 20% відсотків із заробітної плати на користь податкової за виконавчим документом, який відповідно до ухвали суду від 2020 року повинен був наданий суду повторно, повністю стягнуто ЄСВ. Вважаю що Головуючий суддя підлягає відводу, оскільки є всі підстави вважати у зв`язку із тривалим затягуванням розгляду справи, що викликає сумнів у його неупередженості та об`єктивності.».

Вивчивши вказану заяву про відвід судді Шостого апеляційного адміністративного суду Штульман І.В. та перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини першої статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Колегією суддів Шостого апеляційного адміністративного суду перевірено матеріали справи №640/32516/20 і апеляційної скарги та встановлено, що ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 грудня 2020 року вже було відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цій же справі за його позовом до ГУ ДПС у м. Києві про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу, яка набрала законної сили 23 грудня 2020 року та в апеляційному не оскаржувалася.

Отже, ОСОБА_1 протягом чотирьох років не вживав жодних заходів щодо оскарження ухвали Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 грудня 2020 року та не вчиняв дії по зупиненню виконанню дії вимоги ГУ ДПС у місті Києві від 09 листопада 2020 року №Ф-3005-17 про сплату боргу (недоїмки) у розмірі 57430,94 грн, чи прискорення розгляду судом першої інстанції справи №640/32516/20, яка п`ятий рік не вирішена по суті заявлених позовних вимог.

Лише після початку стягнення з нього, - ОСОБА_1 , коштів у квітні 2024 року в примусовому порядку він повторно звернувся з заявою про забезпечення позову до Київського апеляційного адміністративного суду.

У справі "Газета Україна-Центр проти України" (заява № 16695/04), в рішенні від 15 липня 2010 року Європейський суд з прав людини зазначив, що відповідно до усталеної практики суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності.

Проаналізувавши викладені у заяві ОСОБА_1 міркування та наведені ним доводи, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду приходить до висновку про відсутність визначених процесуальним законом підстав для відводу головуючому-судді Штульман І.В. у цій справі, оскільки заява не містить посилань на обставини, які за суб`єктивними чи об`єктивними критеріями виключають можливість участі суддів у розгляді цієї справи відповідно до статей 36, 37 Кодексу адміністративного судочинства України.

Будь-яких доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість судді Штульман І.В. у результаті розгляду цієї справи, або наявність обставин, які обґрунтовано викликають сумнів в їх неупередженості, зі змісту доводів заяви ОСОБА_1 про відвід не вбачається.

Відповідно до абзацу першого частини четвертої статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

При цьому, за правилами частини одинадцятої статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Керуючись статтями 38-40, 248, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Визнати необґрунтованим відвід судді Шостого апеляційного адміністративного суду Штульман Ігоря Володимировича по справі №640/32516/20, заявлений 07 липня 2025 року позивачем ОСОБА_1 .

Передати справу №640/32516/20 для визначення автоматизованою системою документообігу Шостого апеляційного адміністративного суду судді, який не входить до складу зазначеної колегії суддів, для вирішення заяви ОСОБА_1 про відвід судді Штульман Ігоря Володимировича.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І.В. Штульман

Судді: В.О. Аліменко

Ю.К. Черпак