Справа № 524/7161/25
Суддя: Мельник Н. П.
Дата ухвалення: 2025-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 524/7161/25
Провадження № 2-а/524/91/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2025 року м. Кременчук

Суддя Автозаводського районного суду міста Кременчука Мельник Н.П., розглянувши матеріали адміністративної позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління поліції у Полтавській області, поліцейського взводу 2 роти № 1 БПП у м.Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Ковальова Данила Васильовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

УСТАНОВИВ:

12.06.2025 до суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до ГУП у Полтавській області, поліцейського взводу 2 роти № 1 БПП у м.Кременчук УПП в Полтавській області ДПП Ковальова Д.В. про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

16.06.2025 позовна заява залишена без руху із наданням строку для усунення виявлених недоліків.

10.07.2025 до суду надійшла заява позивача про усунення недоліків із клопотанням про поновлення пропущеного строку звернення до суду.

Розглянувши подану заяву із долученими матеріалами, приходжу до таких висновків.

Позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови) (ч. 2 ст. 286 КАС України).

При цьому, процесуальним строком є проміжок часу, встановлений законом або судом, у який особи, що беруть участь у справі, та інші учасники процесу вчиняють певні процесуальні дії, передбачені КАС України, в результаті вчинення яких настають певні правові наслідки.

Зокрема, причини пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані судом поважними лише, якщо відповідні обставини виникли об`єктивно, незалежно від волі особи, безпосередньо унеможливили або ускладнили можливість подання позову у визначений законом строк, виникли протягом строку, який пропущено та підтверджується належними і допустимими доказами.

Таким чином, законодавство обмежує право особи на звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, визначено специфікою спорів, що розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків пов`язане з дисциплінуванням учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює учасників процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позову з`ясовує, чи позов поданий у строк, установлений законом (якщо позов поданий із пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, та чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

У разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку (ч. 1 ст. 123 КАС України).

Незнання через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду (постанови Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 03.10.2024 по справі № 314/3717/23, 08.11.2024 по справі №752/19593/23, постанова Великої Палати Верховного Суду від 08.10.2020 по справі № 9901/32/20).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.10.2020 по справі № 9901/32/20 дійшла висновку, що інакшого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права, немає. Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість строку, який пропущений; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку із пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду тощо.

П.п. 44-51 постанови Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 08.11.2024 по справі № 752/19593/23, Суд прийшов висновків, що причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: (1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; (2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; (3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; (4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, що є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, яка звернулася з позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 № 17-рп/2011). Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, що розглядаються у порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Безпідставне поновлення таких строків свідчить про порушення принципу правової визначеності.

Як вбачається із позову та додатків до нього, позивачем пропущений строк на звернення до суду з адміністративним позовом

У обгрунтування клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду із додатками, поданим позивачем 10.07.2025, слідує наступне.

Позивачем до зазначеного клопотання долучені наступних документів, а саме:

копія виписки з історії медичної карти стаціонарного хворого про перебування позивача на лікуванні у медичному закладі за період з 24.02.2025 по 06.03.2025 включно, згідно якого на момент виписки стан здоров`я позивача покращився, може бути виписаний для подального амбулаторного лікування із зазначенням лікувальних рекомендацій,

копія висновку спеціаліста від 10.02.2025 та 06.02.2025.

Інших документів на підтвердження пропущеного строку не надано, зокрема про подальше амбулаторне лікування, що могло перешкоджати позивачу звернутися до суду у встановлений строк.

Крім того, суд звертає увагу, що спірна постанова постановлена 03.03.2025, тобто під час перебування позивача на стаціонарному лікуванні у медичному закладі.

Разом з тим, до суду позивач звернувся майже через три місяці - 12.06.2025.

Відомостей, які перешкоджали позивачу звернутися до суду раніше не надано.

Таким чином, ураховуючи відсутність достатніх доказів неможливості звернення позивача із цим позовом до суду в межах визначених законом строків, доводи позивача, викладені у клопотанні про поновлення строку та надані позивачем доказами є не достатніми для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними, а тому слід відмовити у поновленні строку на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення та повернути позов позивачу.

Роз`яснити позивачу, що на підставі ч. 5 ст. 240, п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» за клопотанням особи сплачена сума судового збору повертається йому за ухвалою суду.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі ч. 4 ст. 229 КАС України.

Керуючись ст. ст. 123, 248, 256, 286 КАС України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про поновлення встановленого законом строку звернення до суду з адміністративним позовом.

Позов ОСОБА_1 до Головного управління поліції у Полтавській області, поліцейського взводу 2 роти № 1 БПП у м.Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Ковальова Данила Васильовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що сплачена ним сума судового збору підлягає поверненню на підставі поданого ним клопотання за ухвалою суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та можу бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.П. Мельник