Справа № 140/183/25
Суддя: Шепелюк Віталій Леонідович
Дата ухвалення: 2025-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2025 року ЛуцькСправа № 140/183/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Шепелюка В.Л., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (відповідач 1), Військової частини НОМЕР_2 (відповідач 2) про визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо нерозгляду заяви про нарахування невиплаченої додаткової винагороди за період лікування, від 15 жовтня 2024 року, поданої засобами електронного документообігу через ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо не проведення нарахування та виплати додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі Постанова №168) та наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» (Порядок №260) за періоди з 28 лютого 2023 року по 29 березня 2023 року включно, з 19 квітня 2023 року по 11 травня 2023 року включно, з 22 травня 2023 року по 16 червня 2023 року включно у розмірі 100 000,00 грн щомісячно пропорційно часу лікування;

зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 підготувати та направити до Військової частини НОМЕР_2 документи, необхідні для виплати ОСОБА_1 в повному розмірі додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168 та Порядком №260 за періоди з 28 лютого 2023 року по 29 березня 2023 року включно, з 19 квітня 2023 року по 11 травня 2023 року включно, з 22 травня 2023 року по 16 червня 2023 року включно у розмірі 100 000,00 грн щомісячно пропорційно часу лікування;

зобов`язання Військову частину НОМЕР_2 виплатити в повному розмірі додаткову винагороду, передбачену Постановою №168 та Порядком №260 за періоди з 28 лютого 2023 року по 29 березня 2023 року включно, з 19 квітня 2023 року по 11 травня 2023 року включно, з 22 травня 2023 року по 16 червня 2023 року включно у розмірі 100 000,00 грн щомісячно пропорційно часу лікування.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 з квітня 2022 року по 02 серпня 2024 року проходив військову службу по мобілізації; військова частина НОМЕР_1 перебувала на повному матеріальному забезпеченні військової частини НОМЕР_2 . Під час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 03 лютого 2023 року за безпосередньої участі у бойових діях під час захисту Батьківщини отримав травму: пошкодження зв`язкового апарату лівого ліктьового суглобу, акубаротравма. Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 06 вересня 2023 року про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) поранення пов`язане із захистом Батьківщини. Після отриманої травми тривалий час перебував на стаціонарному лікуванні. Згідно з довідкою військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_3 від 19 квітня 2024 року №1963 діагноз, зокрема: повторна травма ліктьового суглобу (03 лютого 2023 року) з пошкодженням капсульно-зв`язкового апарату ліктьового лівого суглобу у вигляді зміцнілих рубців, тощо, визначено було як травма, так, пов`язана з захистом Батьківщини.

Позивач зазначає, що після завершення стаціонарного лікування в 2023 році військовою частиною НОМЕР_1 не було нараховано додаткову винагороду за періоди стаціонарного лікування в медичних закладах у зв`язку з травмами, які пов`язані з захистом Батьківщини. Як вказав ОСОБА_1 , він неодноразово в усному порядку звертався до командування відповідача 1 щодо нарахування та виплати йому такої додаткової грошової винагороди, однак щоразу йому повідомлялось, що виплата буде проведена згодом; при звільненні з військової служби додаткова винагорода теж виплачена не була. У зв`язку з цим позивач через ІНФОРМАЦІЯ_2 засобами електронного документообігу (СЕДО) 15 жовтня 2024 року звернувся до відповідача 1 із заявою про перерахунок та виплату додаткової винагороди відповідно до Постанови №168. Однак, ні після спливу місячного строку, ні на час подання позовної заяви відповідь від військової частини НОМЕР_1 не надходила, будь-яких виплат проведено не було.

Не погоджуючись із бездіяльністю відповідачів, позивач звернувся до суду з позовом за захистом своїх прав.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 13 січня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за цим позовом та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Копія ухвали від 13 січня 2025 року про відкриття провадження в адміністративній справі була надіслана відповідачу 1 військовій частині НОМЕР_1 рекомендованою кореспонденцією (а.с.61), проте, поштове відправлення повернулося на адресу суду із довідкою відділення поштового зв`язку адресат відсутній за вказаною адресою (а.с. 68), відтак воно не було вручене відповідачу з незалежних від суду причин, а тому в розумінні пункту 5 частини шостої статті 251 КАС України копія ухвали вважається врученою. Крім того, урахуванням того, що відповідач військова частина НОМЕР_1 знаходиться у підпорядкуванні Міністерства оборони України, копію ухвали судді від 13 січня 2025 року про відкриття провадження разом з копіями позовної заяви та доданих до неї документів було надіслано Міністерству оборони України для скерування на адресу військової частини НОМЕР_1 .

За таких обставин, судом вжито всіх доступних заходів для належного повідомлення відповідача 1 про розгляд справи судом.

Військова частина НОМЕР_2 , отримавши ухвалу про відкриття провадження 14 січня 2025 року (а.с.62), відзив на позов не подала.

Згідно із частиною шостою статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 13 березня 2025 року провадження у справі було зупинене до набрання законної сили судовим рішенням Судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду у справі №460/21394/23.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 09 липня 2025 року поновлено провадження у справі.

Дослідивши письмові докази, перевіривши доводи позову, суд встановив такі обставини.

Позивач ОСОБА_1 у період з 29 квітня 2022 року по 02 серпня 2024 року проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 06 вересня 2023 року №668/23 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), сержант ОСОБА_1 03 лютого 2023 року в районі населеного пункту Новобахмутівка, Донецької області, виконуючи бойове завдання, під час мінометного обстрілу, отримав акубаротравму, пошкодження зв`язкового лівого ліктьового суглобу. Поранення сталось під час виконання обов`язків військової служби в районі бойових дій, одержані під час захисту Батьківщини, захистку незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України (а.с.26).

У результаті отриманих травм ОСОБА_1 проходив стаціонарне лікування у медичних закладах, зокрема:

з 28 лютого 2023 року по 07 березня 2023 року перебував на стаціонарному лікуванні в КП Волинська обласна клінічна лікарня, з діагнозом: консолідований перелом дистально метаепіфізу лівої плечевої кістки із формуванням хибного суглоба, застарілий вивих кісток лівого передпліччя (наслідки травми 2021 року). Анатомічно невірне положення в лівому ліктьовому суглобі із порушенням функції лівої кінцівки І-ІІІ ст., що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 07 березня 2023 року №4338 (а.с.28);

з 07 березня 2023 року по 29 березня 2023 року проходив стаціонарне лікування в ДУ ТМО МВС України по Волинській області з діагнозом: стан після відкритого виправлення та відновлення зв`язкового апарату лівого ліктьового суглобу (01 березня 2023 року), з приводу застарілого пошкодження (2021 рік, згідно з медичної документації). Лівобічна невропатія ліктьового нерва у вигляді розладів чутливості по типу гіпоестезії та помірного парезу згиначів кисті. Тимчасове порушення функції лівої верхньої кінцівки в значній мірі. Акубаротравми з двобічним гострим післятравматичним кохлеарним невритом. Складний далекозорий астегматизм. Ангіоспазм сітківки OU. Вузловий зоб І ст. Тромбофлебіт поверхневих вен правого передпліччя, про що свідчить виписка із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 29 березня 2023 року №218 (а.с.29-30);

з 19 квітня 2023 року по 11 травня 2023 року перебував на стаціонарному лікуванні в КП Медичний центр реабілітації учасників бойових дій Луцької міської територіальної громади з діагнозом: стан після відкритого вправлення та відновлення зв`язкового апарату лівого ліктьового суглобу, лівобічна невропатія ліктьового нерва, розлади чутливості по типу гіпоестезії та парезу згиначів кисті. Порушення функції лівої верхньої кінцівки в значній мірі. Акубаротравма з двобічним гострим, посттравматичним кохлеарним невритом, що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 11 травня 2023 року №1406 (а.с.31);

з 22 травня 2023 року по 16 червня 2023 року перебував на стаціонарному лікуванні в КП Медичний центр реабілітації учасників бойових дій Луцької міської територіальної громади з діагнозом: стан після відкритого вправлення та відновлення зв`язкового апарату лівого ліктьового суглобу, лівобічна невропатія ліктьового нерва, розлади чутливості по типу гіпоестезії та парезу згиначів кисті. Порушення функції лівої верхньої кінцівки в значній мірі, про що свідчить виписка із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 16 червня 2023 року №1865 (а.с.32).

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_3 від 19 квітня 2024 року №1963 позивачу проведено медичний огляд гарнізонною військово-лікарською комісією при військовій частині НОМЕР_3 та встановлено діагноз, зокрема: повторна травма ліктьового суглобу (03 лютого 2023 року) з пошкодженням капсульно-зв`язкового апарату ліктьового лівого суглобу у вигляді зміцнілих рубців, тощо, визначено травма, ТАК, пов`язана з захистом Батьківщини.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідачів щодо нерозгляду заяви про нарахування невиплаченої додаткової винагороди за період лікування та невиплати додаткової винагороди за періоди стаціонарного лікування з 28 лютого 2023 року по 29 березня 2023 року, з 19 квітня 2023 року по 11 травня 2023 року, з 22 травня 2023 року по 16 червня 2023 року, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 2 Закону України від 25 березня 1992 року №2232-XII Про військовий обов`язок і військову службу (далі Закон №2232-XII) передбачено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Відповідно до статті 1-2 Закону України від 20 грудня 1991 року №2011-XII Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей (далі Закон №2011-XII, з наступними змінами та доповненнями, у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно з частиною першою статті 9 Закону №2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частинами другою-четвертою цієї правової норми встановлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 року №260 затверджений Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (Порядок №260).

Відповідно до пункту 17 Розділу І Порядку №260 на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 №64 в Україні введено воєнний стан, який триває до сьогодні.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64 Про введення воєнного стану в Україні та №69 Про загальну мобілізацію Кабінетом Міністрів України 28 лютого 2022 року прийнята постанова №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану (Постанова №168).

Пунктом 1 постанови №168 установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 5 постанови №168 передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування і застосовується з 24 лютого 2022 року.

01 квітня 2022 року до Постанови №168 постановою Кабінету Міністрів України №400 Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. №168 внесено зміни, згідно з якими до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень, включати осіб, зазначених у пункті 1, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Таким чином, додаткова винагорода в розмірі 100 000 грн виплачується військовослужбовцям, зокрема, тим, які у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Тобто, у разі повторного та кожного наступного перебування військовослужбовця на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за медичними показниками отриманого раніше поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини, виплата додаткової винагороди здійснюється в розмірі 100 000 гривень.

Як уже вказувалося судом вище, положеннями Постанови №168 передбачено дві підстави для проведення нарахування і виплати додаткової винагороди особам, зазначеним у пункті 1 такої Постанови, у розмірі 100 000,00 грн, а саме:

1) які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого;

2) які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

При вирішенні вказаного спору судом взято до уваги приписи пункту 11 Розділу XXXIV Порядку №260, яким встановлено, що підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року №402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за №1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.

Така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем.

Суд зауважує, що Порядок №260 доповнено новим розділом згідно з наказом Міністерства оборони від 25 січня 2023 року №44 та застосовується з 01 лютого 2023 року, а відтак його норми розповсюджуються на спірні правовідносини.

З метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, Міністр оборони України прийняв рішення - окреме доручення від 23 червня 2022 року №912/з/29, яким, серед іншого, у пункті 7 визначено, що у період дії воєнного стану, до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 грн, також включати військовослужбовців, які [...] у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії (ця норма застосовується з 24 лютого 2022 року).

Як установлено судом, за фактом поранення позивача 03 лютого 2023 року, відповідачем 1 було видано позивачу довідку від 06 вересня 2023 року №668/23 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), згідно з якою встановлено, що травмування отримане позивачем під час захисту Батьківщини, а саме виконання бойового завдання в районі ведення бойових дій (населений пункту Новобахмутівка, Донецької області) а.с.26.

Матеріалами справи підтверджується та обставина, що у періоди з 28 лютого 2023 року по 29 березня 2023 року, з 19 квітня 2023 року по 11 травня 2023 року, з 22 травня 2023 року по 16 червня 2023 року ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні у КП Волинська обласна клінічна лікарня, ДУ ТМО МВС України по Волинській області, КП Медичний центр реабілітації учасників бойових дій Луцької міської територіальної громади відповідно (а.с. 28-32).

З довідки військово-лікарської комісії від 19 квітня 2024 року №1963 (а.с.33) слідує, що позивачу проведено медичний огляд гарнізонною військово-лікарською комісією при військовій частині НОМЕР_3 . Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, каліцтва): наслідки травми (2021) лівого ліктьового суглобу, закритого вивиху обох кісток лівого передпліччя та повторної травми лівого ліктьового суглобу (03 лютого 2023 року) з пошкодженням капсульно-зв`язкового апарату, відкритого усунення вивиху кісток лівого передпліччя, відновлення зв`язкового апарату (01 березня 2023 року) лівого ліктьового суглобу у вигляді зміцнілих рубців, невірноконсолідованих переломів дистального метаепіфізу лівої плечової кістки, проксимальних відділів лівої променевої та ліктьової кісток, післятравматичного (03 лютого 2023 року) деформуючого артрозу лівого ліктьового суглобу II (другої) стадії з больовим синдромом та помірним порушенням функції лівої верхньої кінцівки; післятравматичною невропатією лівого ліктьового нерва з сенсорними розладами, помірним парезом згиначів ІV-V пальців лівої кисті. Наслідки перенесеної акубаротравми (03 лютого 2023 року) у вигляді хронічної двобічної сенсоневральної приглухуватості зі сприйняттям шепітної мови до 4.0м. Зміцнілий рубець після видалення стороннього тіла (осколка) (17 квітня 2024 року) після вогнепального осколкового сліпого поранення лівого стегна (03 лютого 2023 року).

Травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини. Довідка про обставини травми (поранення, каліцтва) від 06 вересня 2023 року №668/23 видана військовою частиною НОМЕР_1 .

Тяжкість отриманої травми: ТЯЖКА (згідно Наказу МОЗ від 04 липня 2007 року №370).

Таким чином, з наведеного слідує, що ОСОБА_1 проходив лікування внаслідок отриманого 03 лютого 2023 року бойового поранення; вказані діагнози прямо пов`язані із пораненням, яке позивач отримав при безпосередній участі у бойових діях, та які є пов`язаними з пораненням (травмою, контузією, каліцтвом), отриманим під час захисту Батьківщини.

Предметом спору у цій справі є, зокрема, бездіяльність відповідача 1 щодо нерозгляду заяви від 15 жовтня 2024 року про нарахування невиплаченої додаткової винагороди за період лікування.

За обставин цієї справи, 15 жовтня 2024 року позивач через ІНФОРМАЦІЯ_2 засобами електронного документообігу (СЕДО) направив командуванню військовій частині НОМЕР_1 заяву, в якій просив здійснити перерахунок додаткової винагороди відповідно до Постанови №168 у зв`язку з проходженням стаціонарного лікування за діагнозами щодо отриманого поранення у зв`язку із захистом Батьківщини за період з 28 лютого 2023 року по 29 березня 2023 року, з 19 квітня 2023 року по 11 травня 2023 року, з 22 травня 2023 року по 16 червня 2023 та пакет документів (а.с.34-39, вх. №1234/2280 від 15 жовтня 2024 року).

У той же час, матеріали справи не містять доказів прийняття рішення стосовно розгляду по суті питання, порушеного позивачем у заяві від 15 жовтня 2024 року Військовою частиною НОМЕР_1 .

При вирішенні цього спору суд враховує, що як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи в невчиненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними й реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі №342/158/17.

Таким чином, оскільки за наслідками поданої позивачем заяви від 15 жовтня 2024 року про перерахунок додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, відповідачем 1 відповідно до вимог законодавства не прийнято рішення про перерахунок такої винагороди чи відмову у проведенні перерахунку, суд дійшов висновку про протиправну бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 та наявність підстав для зобов`язання відповідача 1 розглянути заяву позивача від 15 жовтня 2024 року і додані до неї документи та прийняти відповідне рішення. Відтак, з огляду на викладене, позовні вимоги щодо зобов`язання підготувати та направити до військової частини НОМЕР_2 документи, необхідні для виплати додаткової винагороди є передчасними.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання військову частину НОМЕР_2 виплатити в повному розмірі додаткову винагороду, передбачену Постановою №168 та Порядком №260 за періоди з 28 лютого 2023 року по 29 березня 2023 року включно, з 19 квітня 2023 року по 11 травня 2023 року включно, з 22 травня 2023 року по 16 червня 2023 року включно у розмірі 100 000,00 грн щомісячно пропорційно часу лікування, суд зазначає, що, оскільки військовою частиною НОМЕР_1 заява позивача від 15 жовтня 2024 року про перерахунок додаткової винагороди розглянута не була, і, відповідно, необхідні для виплати такої винагороди документи відповідачем 1 до військової частини НОМЕР_2 не направлялися, то на стадії виниклих між сторонами спірних правовідносин, заявлені позивачем у цій справі позовні вимоги до відповідача 2, є передчасними, а тому задоволенню не підлягають.

Отже, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази у справі, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Зважаючи на відсутність документально підтверджених судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись статтями 2, 72-77, 244-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код юридичної особи НОМЕР_5 ), Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний код юридичної особи НОМЕР_6 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 15 жовтня 2024 року про нарахування додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 розглянути заяву ОСОБА_1 від 15 жовтня 2024 року про нарахування додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» з прийняттям відповідного рішення.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В. Л. Шепелюк