Справа № 620/15057/24
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції - Лукашова О.Б.
Суддя-доповідач - Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2025 року Справа № 620/15057/24

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Мєзєнцева Є.І., Файдюка В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 15 січня 2025 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України у

Вінницькій області,

Головного управління Пенсійного фонду України в

Чернігівській області

про визнання протиправним рішення і зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

1. ОСОБА_1 (далі - Позивачка) звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - Відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі - Відповідач-2) в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 07.11.2024 року №15 про відмову ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до довідки Господарського суду Чернігівської області від 01.11.2024 №06-23/1385/24;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 01 січня 2024 року в розмірі 62% суддівської винагороди, визначеної у довідці Господарського суду Чернігівської області від 01.11.2024 року №06-23/1385/24;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області виплатити судді у відставці ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 62% суддівської винагороди, визначеної станом на 01 січня 2024 року №06-23/1385/24, та виплатити різницю між належними до сплати та фактично виплаченими сумами щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.01.2024.

Обґрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_1 зазначала, що рішення відповідача 1 про відмову у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є неправомірним, не ґрунтується на вимогах чинного законодавства та порушує права та законні інтереси позивача.

2. Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 15 січня 2025 року адміністративний позов було задоволено повністю.

Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції дійшов до висновку, що Законом №1402-VIII закріплено, що для визначення розміру суддівської винагороди до уваги може братися лише прожитковий мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

При цьому, суд зазначив, що приписи Порядку №3-1 регламентують, що правовою підставою для перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є обставини зміни грошового утримання/складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Також суд першої інстанції акцентував увагу на тому, що право на отримання Позивачкою щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, в розмірі 62% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, підтверджено рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 14.01.2021 у справі №620/6361/20.

3. Не погоджуючись з таким рішенням суду, Відповідачі подали апеляційні скарги.

Відповідач 1 - Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області у апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції - скасувати та ухвалити постанову, якою у задоволенні позовних вимог - відмовити повністю.

В обґрунтування своїх вимог Відповідач 1, посилаючись на ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік", зазначає, що з 1 січня 2024 року установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді у розмірі - 2102 гривні.

При цьому, ГУ ПФУ у Вінницькій області відзначає, що рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 01.10.2024 у справі № 620/11028/24 не зобов`язує територіальні органи Пенсійного фонду України здійснити перерахунок Позивачці щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Також Відповідач 1 посилається на передчасність позовних вимог про зобов`язання органу Пенсійного фонду виплатити судді у відставці щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 62% суддівської винагороди та виплати різниці між належними до сплати та фактично виплаченими сумами щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.01.2024.

З цих та інших підстав, на думку ГУ ПФУ у Вінницькій області, оскаржуване ним рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.

Відповідач 2 у своїй апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити постанову, якою у задоволенні позовних вимог - відмовити повністю.

В обґрунтування своїх вимог Відповідач 2 посилається на відсутність змін розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді з 01.01.2024.

Крім того, зазначає, що Пенсійний фонд України не інформував ГУ ПФУ про підстави для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання.

Відповідач 2, як і Відповідач 1, також заявляє про передчасність частини позовних вимог, заявлених ОСОБА_1 .

З цих та інших підстав, на думку ГУ ПФУ в Чернігівській області, оскаржуване ним рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.

4. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.02.2025 та від 25.03.2025 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.

5. У строк, встановлений судом, відзив на апеляційну скаргу не надходив.

6. Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

7. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню з наступних підстав.

8. Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, Позивачка перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці відповідно до Закону України від 02.06.2016 № 1402-VIII ''Про судоустрій і статус суддів''.

На виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 01.10.2024 у справі №620/11028/24 Господарський суд Чернігівської області видав довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 від 01.11.2024 № 06-23/1385/24 / т.1 а.с.40/.

Позивачка звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області із заявою щодо перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі вказаної довідки /т.1 а.с.41-42/.

Вказана заява була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області за принципом екстериторіальності.

За наслідками розгляду заяви Позивачки Відповідачем 1 прийнято рішення №15 від 07.11.2024 про відмову у перерахунку пенсії. Рішення мотивоване тим, що у 2024 році відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді з 1 січня 2024 року в розмірі 2102 гривні, тобто на рівні січня 2020 року. Вказано, що базовий розмір посадового окладу судді залежить від розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому з 2021 року перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді не проводиться / т.1 а.с.43-44/.

9. Позивачка, вважаючи порушеним своє право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у належному розмірі, звернулася до суду з цим позовом.

10. Нормативно-правове обґрунтування.

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У частині першій статті 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд визначає Закон України від 02.06.2016 №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон №1402-VIІІ).

Частиною 3 статті 142 Закону №1402-VIII встановлено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на 2 % грошового утримання судді.

У разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання (частина 4 статті 142 Закону №1402-VIII).

За змістом частини 1 статті 4 Закону №1402-VIII судоустрій і статус суддів в Україні визначаються Конституцією України та законом.

Зміни до цього Закону можуть вноситися виключно законами про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (частина 2 статті 4 Закону №1402-VIII).

Відповідно до частини 1 статті 135 Закону №1402-VIII суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з частиною 2 статті 135 Закону №1402-VIII суддівська винагорода виплачується судді з дня зарахування його до штату відповідного суду, якщо інше не встановлено цим Законом. Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Пунктом 1 частини 3 статті 135 Закону №1402-VI (в редакції Закону №1774-VIII) передбачено, що базовий розмір посадового окладу судді становить, зокрема судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

До базового розміру посадового окладу, визначеного частиною третьою цієї статті, додатково застосовується регіональний коефіцієнт 1,1 - якщо суддя здійснює правосуддя у суді, що розташований у населеному пункті з кількістю населення щонайменше сто тисяч осіб (частина 4 статті 135 Закону №1402-VI).

Відповідно до ч. 3 ст. 135 Закону № 1402-VIII базовий розмір посадового окладу, зокрема, судді місцевого суду становить 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Отже, розмір посадового окладу судді, який є складовим елементом суддівської винагороди, насамперед залежить від прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Визначення прожитковому мінімуму, правова основу для його встановлення, затвердження та врахування при реалізації державою конституційної гарантії громадян на достатній життєвий рівень встановлені Законом України «Про прожитковий мінімум» від 15.07.1999 № 966-XIV.

Відповідно до ст. 1 Закону України № 966-XIV прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років; дітей віком від 6 до 18 років; працездатних осіб; осіб, які втратили працездатність.

Згідно з ч. 3 ст. 4 Закону № 966-XIV прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік. Прожитковий мінімум публікується в офіційних виданнях загальнодержавної сфери розповсюдження.

Так, за змістом абз. 4 ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб було встановлено у розмірі 3028 гривні.

У той же час, згідно з абз. 5 статті прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, було встановлено у розмірі 2102 гривні.

Висновки суду апеляційної інстанції.

11. Отже, окремими приписами Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» з 1 січня 2024 встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2102 гривні саме для цілей визначення базового розміру посадового окладу судді.

12. Поряд з наведеним судова колегія також враховує висновки Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2025 року у справі № 240/9028/24, згідно яких суд констатував, що приписи абзацу п`ятого статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» є чинними, не визнавалися Конституційним Судом України такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

13. При цьому, колегія суддів відзначає, що з метою встановлення чіткого критерію вирішення судами спорів щодо застосування розрахункової величини для визначення посадового окладу суддів починаючи із 2021, Велика Палата Верховного Суду у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.04.2025 у справі № 240/9028/24 зробила правовий висновок, що починаючи з 2021 у законах про Державний бюджет України на відповідний рік встановлювався на 1 січня відповідного календарного року грошовий розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді.

14. Разом з тим, апеляційний суд відзначає, що Велика Палата Верховного Суду також акцентувала увагу на тому, що під час вирішення спорів у подібних правовідносинах мають враховувати саме останній правовий висновок Великої Палати Верховного Суду.

15. На підставі викладеного, колегія суддів приходить висновку, що відмова Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо здійснення перерахунку та виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Господарського суду Чернігівської області від 01.11.2024 №06-23/1385/24 про розмір суддівської винагороди із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, відмінного від 2102 грн, є обґрунтованою, оскільки підстави для визначення розміру суддівської винагороди із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 1 січня календарного року, зокрема на 01.01.2024 у розмірі 3028 грн відсутні.

16. Таким чином, з огляду на викладене вище, колегія суддів зазначає, що оскаржуване рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 07.11.2024 року №15, є правомірним та скасуванню не підлягає, доводи Апелянтів відповідають викладеним вище висновкам ВП ВС.

17. Враховуючи наведене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.

18. Аналізуючи всі доводи учасників справи, колегія суддів приймає до уваги висновки, викладені в рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

19. Відповідно до ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

20. Отже, апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області підлягають задоволенню, рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 15 січня 2025 року - скасуванню, а у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області та Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області - задовольнити.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 15 січня 2025 року - скасувати та ухвалити постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 08 липня 2025 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: Є.І. Мєзєнцев

В.В. Файдюк