Справа № 420/6649/25
Суддя: Танцюра К.О.
Дата ухвалення: 2025-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6649/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді ТанцюриК.О., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасувати рішення комісії з розгляду питань щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_2 , оформлене протоколом № 4 від 20.02.2025 в частині відмови в наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період військовозобов`язаному ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; зобов`язання комісію з розгляду питань щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_2 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону № 3543-ХІІ.

Ухвалою суду від 10.03.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що в лютому 2025 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , подав до ІНФОРМАЦІЯ_4 (далі ІНФОРМАЦІЯ_5 ) заяву про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації з тих підстав, що його батько є інвалідом І групи, вважаючи, що це є достатньою підставою для надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, оскільки встановлення стороннього догляду за особою є окремою підставою для надання відстрочки. Позивач зазначив, що до заяви позивач додав: копію довідки від 18.07.2024, копію військового квитка Серія НОМЕР_1 , медичну документацію на підтвердження факту інвалідності батька (Довідка МСЕК Серії 12 ААВ № 556615), копію акта про встановлення факту здійснення особою постійного догляду № 18 від 11.07.2024, документи на підтвердження факту родинних відносин, свідоцтво про смерть сестри тощо. Однак, за результатами розгляду заяви позивача комісія з розгляду питань щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_2 ухвалила рішення, оформлене протоколом № 4 від 20.02.2025, яким відмовила у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період у зв`язку з недоведенням існування обставин щодо наявності підстав для надання відстрочки відповідно до пункту 9 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-ХІІ (далі Закон № 3543-ХІІ); причини відмови: наявність інших працездатних членів сім`ї, які можуть здійснювати догляд. Повідомленням № І/1/157 від 25.02.2025 за підписом начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 сповістив позивача про прийняте комісією рішення. Позивач вказав, що зважаючи на відсутність інших невійськовозобов`язаних осіб, які за законом зобов`язані здійснювати догляд, він надав усі передбачені законом документи для надання відстрочки від призову на військову службу, натомість відповідач відмовив у її наданні незаконно. Більш того, як вказав позивач, підстави для надання відстрочки у зв`язку з необхідністю здійснення стороннього догляду за батьками передбачені іншими норами, а саме п. 9 ч. 1 ст. 23 Закону № 3543-ХІІ, тому вимоги про надання документів про здійснення догляду за батьком є незаконним, оскільки позивач звернувся із заявою про надання відстрочки з інших підстав, а саме посилаючись на п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону № 3543- ХІІ.

17.03.2025 до суду від представника ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач вказав, що не погоджується із позовними вимогами позивача та просить суд відмовити у задоволенні позову. Як вказав відповідач, 11.02.2025 року ОСОБА_1 звернувся до комісії з розгляду питань щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_2 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п.13 ч. 1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та до заяви ним було додано копії документів на 19 аркушах, згідно яких ОСОБА_1 має батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 - інваліда І групи. Відповідач зазначив, що згідно наданих документів ОСОБА_3 проживає разом зі своєю дружиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та у відповідності до ст.75 Сімейного кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Представник відповідача зазначив, що той факт, що в розумінні Сімейного кодексу України та пенсійного законодавства ОСОБА_4 є непрацездатною, так як є пенсіонеркою, тому не зобов`язана утримувати (платити аліменти) свого чоловіка з інвалідністю ОСОБА_3 , ніяким чином не впливає на законодавство про оборону і мобілізацію, яке в даному випадку є спеціальним відносно сімейного законодавства, тобто має буквально застосовуватися до спірних з позивачем правовідносин. Відповідач вказав, що як вбачається з акту про встановлення факту здійснення особою догляду від 11.07.2024 року, комісія Чорнобаївської СВА дослідила місце проживання інваліда ОСОБА_3 , підтвердила факт його проживання разом зі своєю дружиною ОСОБА_4 , але констатувала факт того, що вона не може самостійно здійснювати за ним догляд, але в порушення самої форми такого Акту - не зазначено причину, чому вона не може здійснювати догляд. В зв`язку з цим, ОСОБА_1 , комісією було запропоновано надати документи - Довідку ЛКК про те, що його мати ОСОБА_4 не може здійснювати догляд за своїм чоловіком за станом здоров`я. Крім того, відповідач звернув увагу суду на те, що він проходить службу в ТУ ССО в Херсонській області, що унеможливлює надання ним постійного догляду своєму батькові.

18.03.2025 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, згідно якої позивач вказав, що згідно з довідкою від 28.07.2024 № І/1/2007 за підписом начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 позивачу, 18.12.1986 р.н., надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на підставі пункту 13 частини 1 статті 23 Закону № 3543-ХІІ на строк до завершення періоду мобілізації. Натомість, 25.02.2025 відповідачем відмовлено ОСОБА_1 у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період відповідно до пункту 9 частини 1 статті 23 Закону № 3543-ХІІ, про що свідчить повідомлення № І/1/157, хоча позивач звертався із заявою про надання відстрочки на підставі пункту 13 частини 1 статті 23 Закону № 3543-ХІІ, що вочевидь є незаконним з боку відповідача, та з цього приводу він не надав у своєму відзиві жодних пояснень. Крім цього, посилаючись на пункт 13 частини 1 статті 23 Закону № 3543-ХІІ відповідач некоректно трактує дане положення, розширюючи коло осіб, які за законом зобов`язані утримувати своїх батьків, адже Закон зазначає «…, за умови відсутності інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані їх утримувати». З метою уточнення деяких положень Закону № 3543-ХІІ законодавцем запроваджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560 (далі Порядок № 560), який визначає алгоритм отримання військовозобов`язаними відстрочки. Згідно із додатком 5 до Порядку № 560 затверджено перелік документів, що подаються військовозобов`язаними для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до підстав, зазначених у статті 23 Закону № 3543-ХІІ, зокрема для отримання відстрочки на підставі пункту 13 частини 1 статті 23 вказаного Закону надаються такі документи: для особи, яка зайнята доглядом, - документи, що підтверджують родинні зв`язки, та один із документів, що підтверджує неможливість інших осіб, які не є військовозобов`язаними та зобов`язані утримувати одного із своїх батьків з інвалідністю І чи ІІ групи. Тож, як вказав позивач, йдеться про інших дітей батька-інваліда, а не інших родичів різного ступеня споріднення, у тому числі його дружини, яка в силу п. б) ч. 3 ст. 37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV належить до непрацездатних членів сім`ї, адже досягла пенсійного віку, встановленого ст. 26 цього ж Закону.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

11.02.2025 року ОСОБА_1 звернувся до комісії ІНФОРМАЦІЯ_6 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п.13 ч. 1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», згідно яких ОСОБА_1 має батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 особу з інвалідністю І групи.

Повідомленням ІНФОРМАЦІЯ_1 від 25.02.2025 повідомлено ОСОБА_5 про те, що заява ОСОБА_5 щодо надання відстрочки відповідно до п.9 ч.1 ст.23 Закону розглянута і за результатом розгляду, протоколом Комісії від 20.02.2025 №4 ухвалено рішення про відмову у наданні відстрочки. Причина: наявність інших працездатних членів сім`ї, які можуть здійснювати догляд.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З 24 лютого 2022 року Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 введено в Україні воєнний стан, який триває по теперішній час.

Відповідно до статті 1 Закону України №3543-XII мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Статтею 22 Закону України № 3543-ХІІ визначені обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Згідно з абзацом першим частини першої указаної статті громадяни зобов`язані, зокрема з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

Частиною третьою статті 22 Закону України №3543-XII встановлено, що під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Відповідно до частини п`ятої статті 22 Закону України №3543-XII призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів Служби зовнішньої розвідки України - відповідний підрозділ Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язаних Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Отже, з 24.02.2022 під час проведення загальної мобілізації у громадян України виник обов`язок з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для виконання конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.

Статтею 23 Закону №3543-XII визначені категорії громадян, для яких встановлена відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації. Зокрема, згідно з п. 13 частини 1 статті 23 Закону №3543-XII не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані які мають одного із своїх батьків з інвалідністю I чи II групи або одного з батьків дружини (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані їх утримувати (крім випадків, якщо такі особи самі є особами з інвалідністю, потребують постійного догляду, перебувають під арештом (крім домашнього арешту), відбувають покарання у вигляді обмеження чи позбавлення волі). У разі відсутності невійськовозобов`язаних осіб здійснювати догляд за особою з інвалідністю I чи II групи може лише одна особа з числа військовозобов`язаних за вибором такої особи з інвалідністю.

Поряд з цим, у відповідності до п.9 ч.1 ст.23 Закону №3543-XII не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані які зайняті постійним доглядом за хворою дружиною (чоловіком), дитиною та/або своїми батьком чи матір`ю (батьком чи матір`ю дружини (чоловіка), якщо вона сама потребує постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, померла (загинула), визнана зниклою безвісти або безвісно відсутньою, оголошена померлою, і батько чи мати дружини не має інших працездатних членів сім`ї, які зобов`язані та можуть здійснювати за ними догляд), які за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, чи рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи потребують постійного догляду.

За приписами частини 5 статті 22 Закону №3543-XII порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період визначається Кабінетом Міністрів України. Цей порядок визначає, зокрема, порядок надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення.

Відповідно до пункту 9 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, зокрема:

ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також облік громадян України, які уклали контракт добровольця територіальної оборони, ветеранів війни та військової служби, та інших осіб, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»;

оформлюють та видають військово-облікові документи призовникам, військовозобов`язаним та резервістам;

розглядають звернення військовослужбовців, працівників та членів їх сімей, а також громадян з питань, що належать до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а також ведуть прийом громадян, які звертаються із зазначених питань, видають необхідні довідки та інші документи.

Механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовий облік) центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами (далі - державні органи), органами місцевого самоврядування, органами військового управління (органами управління), військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності (далі - підприємства, установи та організації), а також визначає особливості ведення військового обліку громадян України, які постійно або тимчасово перебувають за кордоном визначено Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487 (далі Порядок №1487).

Відповідно до підпункту 8 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (додаток 2 до Порядку №1487) призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у статті 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», а також надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Зі змісту зазначених правових приписів вбачається, що до повноважень територіального центру комплектування та соціальної підтримки відноситься вирішення питання щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, яке здійснюється на підставі особисто поданої заяви заявника.

Постановою від 16.05.2024 №560 Кабінет Міністрів України затвердив Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі - Порядок № 560).

Відповідно до пунктів 56, 57 Порядку №560 відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії у такому складі: голова комісії - керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відокремленого відділу); члени комісії - представники апарату, структурних підрозділів (освіти та науки, охорони здоров`я, соціального захисту населення, служби у справах дітей, центру надання адміністративних послуг) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації).

Для розгляду питань надання військовозобов`язаним, які перебувають на військовому обліку в розвідувальних органах, СБУ, відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період наказами керівників відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіонального органу СБУ утворюються відповідні комісії. Надання військовозобов`язаним відстрочок комісіями, утвореними в розвідувальних органах, СБУ, здійснюється відповідно до цього Порядку.

Питання надання відстрочок від призову на військову службу під час мобілізації заброньованим на період мобілізації та на воєнний час за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, за підприємствами, установами і організаціями, а також посадовим (службовим) особам, зазначеним у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5, комісією не розглядаються.

Відповідно до пункту 60 Порядку №560 комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади, інших державних органів для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів. Орган державної влади, інший державний орган здійснює розгляд відповідного запиту протягом п`яти робочих днів з дати його отримання.

Підтвердження достовірності та/або перевірка відомостей, зазначених у заяві, здійснюються шляхом електронної інформаційної взаємодії Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів з іншими державними реєстрами або базами (банками) даних.

Комісія зобов`язана розглянути отримані заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи календарних днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом дня, наступного за днем отримання інформації на запити до органів державної влади, інших державних органів.

На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.

Водночас, як зазначалось судом, 11.02.2025 року ОСОБА_1 звернувся до комісії ІНФОРМАЦІЯ_6 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п.13 ч. 1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», згідно яких ОСОБА_1 має батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 особу з інвалідністю І групи.

Однак, як вбачається з повідомленням ІНФОРМАЦІЯ_1 від 25.02.2025 ІНФОРМАЦІЯ_2 розглянуто заяву ОСОБА_5 щодо надання відстрочки відповідно до п.9 ч.1 ст.23 Закону, тобто за іншою підставою, ніж заявлено позивачем.

При цьому, є неспроможним посилання відповідача при відмові у наданні відстрочки за п. 9 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» , з огляду на те, що п. 9 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не ставить у залежність отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації наявність інших працездатних членів сім`ї особи яка потребує постійного догляду, які зобов`язані та можуть здійснювати догляд за батьком позивача, вказаний документ надається під час подання заяви про відстрочку у разі зайняття постійним доглядом за хворими батьком чи матір`ю дружини (чоловіка), якщо вона сама потребує постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, померла (загинула), визнана зниклою безвісти або безвісно відсутньою, оголошена померлою.

Тобто, суд приходить до висновку, що фактично заява ОСОБА_1 є нерозглянутою та враховуючи, що саме Комісія зобов`язана розглянути отримані заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача шляхом:

- визнання протиправним та скасування рішення комісії з розгляду питань щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_2 , оформлене протоколом № 4 від 20.02.2025 в частині відмови в наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період військовозобов`язаному ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- зобов`язання комісію з розгляду питань щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_2 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 11.02.2025 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону № 3543-ХІІ.

Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

В пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі Бендерський проти України від 15 листопада 2007 року, заява № 22750/02, зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд вважає, що адміністративний позов позивача підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача судового збору у розмірі 968,96 грн.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 255, 295, 382 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії з розгляду питань щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_2 , оформлене протоколом № 4 від 20.02.2025 в частині відмови в наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період військовозобов`язаному ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Зобов`язати комісію з розгляду питань щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_2 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 11.02.2025 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону № 3543-ХІІ.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) судовий збір у розмірі 968,96 грн(дев`ятсот шістдесят вісім гривень дев`яносто шість копійок).

Рішення набирає законної сили згідно ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 та п. 15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.О. Танцюра