Справа № 520/3810/25
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2025-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Лук`яненко М.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2025 р. Справа № 520/3810/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Катунова В.В.,

Суддів: Чалого І.С. , Подобайло З.Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.04.2025, майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, по справі № 520/3810/25

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області

про визнання дій протиправним та скасуваня рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивачка, ОСОБА_1 ) звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області (далі - відповідач, ГУ ДМСУ в Харківській області ), в якому просила суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області від 04.09.2024 про відміну рішення про оформлення набуття громадянства України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області вилучити із відповідної бази даних Державної міграційної служби України та із Єдиної інформаційно-аналітичної системи управління міграційними процесами Державного демографічного реєстру відомості про визнання недійсними паспорта громадянина України у формі картки № НОМЕР_1 , оформленого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданий 29.03.2023, та паспорта громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 , оформленого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданий від 22.03.2023.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що відповідачем протиправно відмінено рішення про оформлення набуття громадянства України ОСОБА_1 , оскільки позивачка подала необхідний та визначений законодавстом перелік документів для оформлення набуття громадянства України в спрощеному режимі, правильність яких перевірено посадовою особою відповідача. Отже, ані на момент прийняття заяви та документів до неї, ані на момент прийняття рішення про набуття позивачкою громадянства України у відповідача не виникало жодних заперечень чи зауважень щодо поданих документів і відомостей.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 30.04.2025 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, позивачка звернулась з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про повне задоволення її позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначила, що не існує належних доказів надання позивачкою підроблених або сфальсифікованих документів для набуття громадянства України, доказів набуття позивачкою громадянства України шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів суб`єктом владних повноважень не надано, а тому відповідач скасував своє рішення про оформлення набуття громадянства України за відсутності правових підстав. Звертала увагу, що нею було подано повний перелік визначених Угодою документів, вказані документи було прийнято працівником органу міграційної служби, належним чином перевірено, будь-яких заперечень щодо повноти чи правильності поданих ОСОБА_1 документів від відповідача не надходило. Вказує, що положеннями пункту 1.5 Порядку реалізації Угоди передбачено, що постійне на законних підставах проживання особи в Україні підтверджується одним з таких документів: посвідкою на постійне проживання до паспорта громадянина Киргизької Республіки, виданою згідно із Законом України «Про імміграцію»; паспортом громадянина Киргизької Республіки, зареєстрованим на території України (за умови наявності в цьому паспорті відмітки про надання дозволу на виїзд в Україну на постійне проживання). Такими документами і були надані паспорт позивачки громадянина Киргизької Республіки, який здано позивачкою після отримання паспорта громадянина України та адресний листок вибуття на постійне місце проживання в Україну. Це єдиний вид документа, що видається громадянам Киргизької Республіки, котрий підтверджує їхнє вибуття на постійне місце проживання за кордон.

Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.04.2025 у справі №520/3810/25 - залишити без змін.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно зі ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, відзив на апеляційну скаргу, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 11.02.2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , подала до ГУДМС в Харківській області заяву та передбачений перелік документів для набуття громадянства України, як особа, яка має дитину (сина) громадянина України, на підставі пункту б статті 1.1 Угоди між Україною та Киргизькою Республікою про спрощений порядок зміни громадянства громадянами України, які постійно проживають у Киргизькій Республіці, та громадянами Киргизької Республіки, які постійно проживають в Україні, і запобігання випадкам без громадянства та подвійного громадянства від 20.11.2003 р. (далі Угода).

Так, до вказаної заяви для набуття громадянства України позивачем подано:

- на підтвердження своєї належності до громадянства Киргизької Республіки - паспорт громадянина Киргизької Республіки № НОМЕР_3 , виданий 02.10.2018 Державною реєстраційною службою, дійсний до 02.10.2028 з наявною відміткою Посольства Киргизької Республіки в Україні про постановку на консульський облік, з перекладом;

- на підтвердження постійного на законних підставах проживання в Україні адресний листок вибуття на постійне проживання до України, з перекладом;

- свідоцтво про народження сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_4 , виданого 21.07.2021 Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків);

- копію довідки про реєстрацію особи громадянином України на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- довідку про відсутність судимості;

- копію свідоцтва про народження заявниці.

На момент подання даних документів позивач була громадянкою Киргизької Республіки.

Рішенням ГУДМС в Харківській області від 11.01.2023 ОСОБА_1 набула громадянство України згідно з пунктом 10 статті 6 Закону України «Про громадянство України» та Угоди.

Також, позивачці видано Довідку № 16764 про реєстрацію особи громадянином України.

На підставі вказаної довідки позивачці видано паспорт громадянина України № НОМЕР_1 від 29.03.2023, орган видачі 6313, та паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 від 22.03.2023.

04.09.2024 ГУДМС в Харківській області прийнято рішення про відміну рішення про оформлення набуття громадянства України ОСОБА_1 .

На підставі даного рішення відповідачем визнані недійсними видані позивачці паспорти громадянина України № НОМЕР_1 від 29.03.2023 та серії НОМЕР_2 від 22.03.2023.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивачка звернулась до суду з цим позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка не виконала умови п. 1.5 розділу І Порядку реалізації Угоди між Україною та Киргизькою Республікою від 20.11.2003 про спрощений порядок зміни громадянства громадянами України, які постійно проживають у Киргизькій Республіці, та громадянами Киргизької Республіки, які постійно проживають в Україні (затверджена спільним наказом МЗС, МВС № 1119/430 від 22.10.2014).

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до приписів ч.2 ст. 19 Конституції Україні органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 26 Конституції України іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Положенням про Державну міграційну службу України, затвердженого постановою КМУ від 20.08.2014 № 360, ДМС є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів. Одним з основних завдань ДМС є реалізація державної політики у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів.

Згідно з пунктом 4 Положення ДМС відповідно до покладених на неї завдань, зокрема: - здійснює оформлення і видачу документів для тимчасового або постійного проживання в Україні, а також виїзду за її межі, вилучає такі документи та проставляє в документах, що посвідчують особу іноземців та осіб без громадянства, відмітки про заборону в`їзду в Україну в передбачених законодавством випадках (пп.8); - приймає рішення про продовження (скорочення) строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, про добровільне повернення або примусове повернення іноземців та осіб без громадянства до країн їх громадянської належності або країн походження, звертається до судів з позовами про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства, здійснює заходи, пов`язані з примусовим видворенням іноземців та осіб без громадянства з України (пп. 9); - здійснює оформлення і видачу громадянам України документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство, тимчасово затримує та вилучає такі документи у передбачених законодавством випадках (пп. 10); - здійснює інші повноваження, визначені законом (пп. 39).

Пунктом 7 Положення визначено, що ДМС здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи та територіальні підрозділи, у тому числі міжрегіональні.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України визначає Закон України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства".

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" Іноземці та особи без громадянства можуть відповідно до Закону України "Про імміграцію" іммігрувати в Україну на постійне проживання.

Посвідка на постійне проживання - документ, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує право на постійне проживання в Україні (п.17 ч.1 ст.1 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства").

Правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб визначає Закон України "Про громадянство України" (далі - Закон).

Стаття 1 цього Закону визначає, що громадянство України - правовий зв`язок між фізичною особою і Україною, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов`язках; громадянин України - особа, яка набула громадянство України в порядку, передбаченому законами України та міжнародними договорами України; іноземець - особа, яка не перебуває в громадянстві України і є громадянином (підданим) іншої держави або держав; реєстрація громадянства України - внесення запису про набуття особою громадянства України спеціально уповноваженим на те органом у відповідні облікові документи.

Питання громадянства України регулюються Конституцією України, цим Законом, міжнародними договорами України. Якщо міжнародним договором України встановлено інші правила, ніж ті, що містяться у цьому Законі, застосовуються правила міжнародного договору (стаття 4 Закону).

Відповідно до п.4 ч.1 ст.3 Закону громадянами України є особи, які набули громадянство України відповідно до законів України та міжнародних договорів України.

Згідно з ст. 9 Закону іноземець або особа без громадянства можуть бути за їх клопотаннями прийняті до громадянства України.

Відповідно до ст. 1 Угоди між Україною і Киргизькою Республікою про спрощений порядок зміни громадянства громадянами України, які постійно проживають у Киргизькій Республіці, та громадянами Киргизької Республіки, які постійно проживають в Україні, і запобігання випадкам без громадянства та подвійного громадянства від 28 січня 2003 року, ратифікованої Законом України від 20 листопада 2003 року № 1319- IV, кожна Договірна Сторона надасть громадянам іншої Договірної Сторони, які постійно проживають на законних підставах на її території, право на спрощений порядок набуття громадянства за наявності однієї з таких умов: а) якщо заявник або хоча б один з його батьків (усиновителів або удочерителів), дід чи баба народилися або постійно на законних підставах проживали на території Договірної Сторони, громадянство якої набувається; б) за наявності у заявника хоча б одного з близьких родичів: чоловіка (дружини), одного з батьків (усиновителів або удочерителів), дитини (у тому числі усиновленої, або удочереної), сестри, брата, діда чи баби, онука (онуки), які постійно проживають на законних підставах на території Договірної Сторони, громадянство якої набувається, і є її громадянами.

Дія положень частини першої цієї статті не поширюється на осіб, які: а) вчинили злочини проти людства чи здійснювали геноцид, чи вчинили злочини проти держави або тяжкі злочини проти особи; б) засуджені до позбавлення волі - до зняття судимості; в) перебувають під слідством або уникають покарання чи вчинили злочини на території однієї з Договірних Сторін, або третьої держави; г) перебувають у громадянстві інших держав.

Згідно з пунктом 1 статті 2 Угоди для зміни громадянства громадянин однієї Договірної Сторони подає за місцем постійного проживання до компетентних органів іншої Договірної Сторони: заяву-анкету; три фотокартки; документ, що підтверджує наявність однієї з умов, передбачених у статті 1 цієї Угоди; документ, що підтверджує постійне проживання на законних підставах на території Договірної Сторони, громадянство якої набувається; копію одного з документів, який відповідно до національного законодавства Договірної Сторони, громадянство якої припиняється, підтверджує належність до її громадянства.

Положеннями пунктів 3-5 статті 2 Угоди передбачено, що протягом десяти днів після оформлення набуття особою нового громадянства компетентні органи Договірної Сторони, громадянство якої набуто, видають особі документ, що підтверджує набуте громадянство, вилучають документ, який підтверджує громадянство, що припиняється, і надсилають цей документ по дипломатичних каналах Договірній Стороні, громадянство якої припиняється, разом з повідомленням про факт оформлення набуття громадянства із зазначенням його дати.

Протягом двох місяців після одержання повідомлення про оформлення набуття особою нового громадянства Договірна Сторона, громадянство якої припиняється, оформлює припинення громадянства і повідомляє про це Договірну Сторону, громадянство якої набуто. Дата оформлення набуття громадянства однієї з Договірних Сторін буде датою припинення громадянства іншої Договірної Сторони.

Відповідно до приписів статті 21 Закону "Про імміграцію" рішення про оформлення набуття громадянства України скасовується, якщо особа набула громадянство України відповідно до статей 7, 8, 10-13, 15 цього Закону внаслідок подання неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування особою будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України, у тому числі невиконання зобов`язання, взятого особою у зобов`язанні припинити іноземне громадянство (підданство), в декларації про відмову від іноземного громадянства або в декларації про відсутність іноземного громадянства.

Не може бути скасовано рішення про оформлення набуття громадянства України стосовно особи, яка на момент прийняття такого рішення була неповнолітньою, недієздатною, крім випадків подання неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування особою будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України.

Суд зазначає, що скасування рішення про оформлення набуття громадянства потребує наявності достатніх і належних доказів щодо встановлення факту подання особою свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування особою будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України, чи невиконання взятого зобов`язання.

Аналогічний висновок містить постанова Верховного Суду від 07.09.2023 по справі №160/9719/22.

Спір у даній справі виник у зв`язку із прийняттям ГУДМС в Харківській області рішення про відміну рішення про оформлення набуття громадянства України ОСОБА_1 та визнання недійсними виданих позивачці паспортів громадянина України.

Зі змісту оскаржуваного рішення від 04.09.2024 вбачається, що відповідач відмінив прийняте 11.01.2023 рішення з підстав невиконання ОСОБА_1 умов п. 1.5 розділу І Порядку реалізації Угоди між Україною та Киргизькою Республікою від 20.11.2003 про спрощений порядок зміни громадянства громадянами України, які постійно проживають у Киргизькій Республіці, та громадянами Киргизької Республіки, які постійно проживають в Україні (затверджена спільним наказом МЗС, МВС № 1119/430 від 22.10.2014).

Так, у рішенні від 04.09.2024 зазначено, що на виконання вимог п. 2.6 Порядку реалізації Угоди, 20.06.2023 за вихідним №6301.6.2-10963/63.3-23 паспорт громадянина Киргизької Республіки № НОМЕР_3 , виданий 02.10.2018 Державною реєстраційною службою та №ГО2798200, виданий 27.05.2022 Державною реєстраційною службою 214041 на ім`я ОСОБА_1 , були надіслані до ДКС МЗС України для направлення дипломатичними каналами для подальшого оформлення припинення ОСОБА_1 , громадянства Киргизької Республіки відповідно до частини 3 статті 2 Угоди.

31.07.2024 до ГУ ДМС України в Харківській області з Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації ДМС України за №6.4/2887-24, після перевірки матеріалів справи ОСОБА_1 , надійшов лист щодо вжиття заходів відповідно до вимог законодавства України про громадянство у зв`язку з відсутністю документу, що підтверджує постійне на законних підставах проживання особи в Україні.

За результатами повторної перевірки було виявлено, що у ОСОБА_1 відсутній документ, що підтверджує факт її постійного на законних підставах проживання в Україні, що надає заявнику право в спрощеному порядку набути громадянство України відповідно до Угоди.

Колегія суддів зазначає, що положеннями пункту 1.5 Порядку реалізації Угоди передбачено, що постійне на законних підставах проживання особи в Україні підтверджується одним з таких документів:

- посвідкою на постійне проживання до паспорта громадянина Киргизької Республіки, виданою згідно із Законом України «Про імміграцію»;

- паспортом громадянина Киргизької Республіки, зареєстрованим на території України (за умови наявності в цьому паспорті відмітки про надання дозволу на виїзд в Україну на постійне проживання).

Судовим розглядом встановлено, що до заяви для набуття громадянства України позивачкою подано, зокрема, на підтвердження своєї належності до громадянства Киргизької Республіки - паспорт громадянина Киргизької Республіки № НОМЕР_3 , виданий 02.10.2018 Державною реєстраційною службою, дійсний до 02.10.2028 з наявною відміткою Посольства Киргизької Республіки в Україні про постановку на консульський облік, з перекладом; на підтвердження постійного на законних підставах проживання в Україні адресний листок вибуття на постійне проживання до України, з перекладом.

Крім того, відповідно до листа міжрегіонального відділу 04-04 Департаменту реєстрації населення Міністерства цифрового розвитку Киргизької Республіки при оформлені дозволу на виїзд на постійне проживання в інші країни, в тому числі до України, відмітка про це в закордонний паспорт не проставляється. Водночас, наявність адресного листа вибуття з відміткою про зняття особи з реєстраційного обліку на постійне проживання в Україну та відмітки Посольства Киргизької Республіки в Україні про взяття на консульський облік є підтвердженням оформлення дозволу виїзду на постійне проживання в Україну.

Колегія суддів вказує, що відповідно до приписів статті 21 Закону України «Про громадянство України», рішення про оформлення набуття громадянства України скасовується, якщо особа набула громадянство України відповідно до статей 8 та 10 цього Закону шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України.

Тобто, підставою для скасування рішення про оформлення набуття громадянства України, відповідно до статті 21 Закону України «Про громадянство України», можуть бути протиправні дії особи, яка звернулась за оформленням набуття громадянства, зокрема обман, подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України.

Колегія суддів враховує, що на момент звернення позивачки із заявою про набуття громадянства України відповідно до Порядку реалізації Угоди між Україною та Киргизькою Республікою від 20.11.2003 про спрощений порядок зміни громадянства громадянами України, які постійно проживають у Киргизькій Республіці, та громадянами Киргизької Республіки, які постійно проживають в Україні, жодних недоліків у поданих документах та недостовірних відомостей в них уповноваженим органом встановлено не було.

Приймаючи 11.01.2023 року рішення про набуття позивачкою громадянства України ГУДМС у Харківській області перевірено відповідність оформлення документів з питань громадянства вимогам законодавства України та підтвердження ними наявності фактів, з якими Закон пов`язує набуття особою громадянства України, підстав для відмови в набутті позивачкою громадянства України, зокрема, недійсності чи нечинності наданих документів виявлено не було, також не виявлено надання позивачкою неправдивих відомостей або фальшивих документів, не виявлено суттєвого факту, за наявності якого позивачка не може набути громадянство України.

Судова колегія наголошує, що обов`язок доказування або виправлення помилок та недоліків (у випадку якщо такі мали місце) покладається виключно на державний орган, що приймав рішення, та ні в якому разі не є підставою для обмеження у правах та свободах, або незаконному позбавленню громадянства України.

Конституційний Суд України у Рішенні від 16.04.2099 № 7-рп/2009 висловив правову позицію, відповідно до якої, рішення суб`єкта владних повноважень повинні бути гарантією стабільності суспільних відносин, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення.

Отже, оскільки доказів набуття позивачкою громадянства України шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів суб`єктом владних повноважень не надано, а тому колегія дійшла висновку, що 04.09.2024 ГУДМС в Харківській області прийняло рішення про відміну рішення про оформлення набуття громадянства України ОСОБА_1 за відсутності правових підстав.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення відповідача не відповідає критерію необхідності у демократичному суспільстві, оскільки для позивачки та членів її сім`ї відміна рішення про оформлення набуття громадянства України має наслідком повну зміну способу життя родини, в складі якої неповнолітня дитина.

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 18.04.2018 у справі № 820/2262/17, від 14.09.2023 у справі № 420/5345/21.

Аналіз обставин прийняття спірного рішення про відміну рішення про оформлення набуття громадянства України дають підстави для висновку, що при його прийнятті порушено принцип верховенства права.

Частина 2 статті 3 Конституції України визначає, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Згідно зі статтею 129 Основного Закону суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Враховуючи те, що право позивачки, яке є складовою принципу верховенства права, було порушено, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення є протиправним та підлягає скасуванню, а позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Колегія суддів також враховує, що на підставі спірного рішення відповідачем визнані недійсними видані позивачці паспорти громадянина України № НОМЕР_1 від 29.03.2023 та серії НОМЕР_2 від 22.03.2023.

Висновки суду першої інстанції спростовані доводами апеляційної скарги, які приймаються колегією суддів в якості належних.

За приписами п. 2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, в той час як доводи апеляційної скарги спростовують позицію суду, викладену в оскаржуваному судовому рішенні, підтверджують допущення судом першої інстанції порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з прийняттям постанови про задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 317, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.04.2025 по справі № 520/3810/25 скасувати.

Прийняти постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області про визнання дій протиправним та скасуваня рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області від 04.09.2024 про відміну рішення про оформлення набуття громадянства України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області вилучити із відповідної бази даних Державної міграційної служби України та з Єдиної інформаційно-аналітичної системи управління міграційними процесами Державного демографічного реєстру відомості про визнання недійсними паспорту громадянина України у формі картки № НОМЕР_1 , оформленого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданого 29.03.2023 та паспорту громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 , оформленого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданий від 22.03.2023 .

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач В.В. Катунов
Судді І.С. Чалий З.Г. Подобайло