Справа № 240/6383/25
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2025-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2025 року м. Житомир справа № 240/6383/25

категорія 112010203

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Нагірняк М.Ф., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про:

- визнання протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 19.02.2025року №54 про відмову у переході з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до частини 2 статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";

- зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити з 12.02.2025 року пенсію за віком відповідно до вимог частини 2 статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Позивач є особою потерпілою внаслідок Чорнобильської катастрофи 4-ї категорії та з 26.04.1986 року по 17.05.1988 року, з 25.05.1990 року по 29.03.1995 року та з 25.04.1995 року по 04.09.1995 року проживав в селі Ростяжин Коростенського району Житомирської області, яке відноситься до зони посиленого радіоекологічного контролю.

Позивач 12.02.2025 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до частини 2 статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Листом від 25.02.2024 року Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повідомило, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області відмовлено у такому призначенні пенсії по причині відсутності відповідного періоду проживання в зоні посиленого радіоекологічного контролю. Таку відмову Позивач вважає протиправною, так як станом на 01.01.1993 року на території зони посиленого радіоекологічного контролю сумарно прожив 4 роки 7 місяців 26 днів, що вважає достатнім для призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку.

Ухвалою суду від 13 березня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Представник Відповідача, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, у відзиві на позов проти задоволення позову заперечує і зазначає, що Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". 12.02.2025 року Позивач звернувся із заявою про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", яка за принципом екстериторіальності була передана на розгляд до Відповідача.

В ході розгляду, як зазначено у відзиві на позов, встановлено, що у Позивача відсутній достатній період проживання на території зони посиленого радіоекологічного контролю, необхідний для такого переведення, що правомірно стало підставою для прийняття оскаржуваного рішення.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню за таких підстав.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку та підстав призначення пенсії, в тому числі зі зниженням пенсійного віку, регулюються правовими нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року №1058-IV (надалі-Закон №1058-IV), що були чинні на день виникнення таких відносин.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом. Іноземні громадяни та особи без громадянства, які проживають в Україні, мають право на пенсію на рівні з громадянами України на умовах, передбачених законодавством або міжнародними угодами.

За приписами статті 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Частиною першою статті 26 Закону №1058-IV передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу в період з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 роки.

Одночасно суд враховує, що відповідно до частини другої статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-XII (надалі - Закон № 796-XII) особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, на 2 роки та додатково 1 рік за кожні три роки проживання, роботи, але не більше 5 років.

Саме у відповідності до вказаних правових норм було зумовлено звернення Позивача від 12.021.2025 року щодо переведення з пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону №1058-IV, на пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до Закону № 796-XII.

За результатами розгляду вказаного звернення Позивача Відповідачем, було прийнято оскаржуване рішення від 19.02.2025 року про відмову у переведенні з пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону №1058-IV, на пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до Закону № 796-XII із зниженням пенсійного віку на 5 років.

Таке рішення Відповідача не в повній мірі відповідає обставинам справи та частково не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, але не підлягає скасуванню з огляду на таке.

Як зазначено в оскаржуваному рішенні Відповідача, суть спору між сторонами по даній справі зведена виключно до наявності чи відсутності права Позивача на призначення (переведення) пенсії зі зниженням пенсійного віку на 5 років, так як Позивачем не надано доказів на підтвердження його проживання станом на 01.01.1993 року в зоні посиленого радіологічного контролю відселення достатнього для зниження пенсійного віку на 5 років. Наявність у Позивача відповідного страхового стажу (не менше 27 років), необхідного для призначення пенсії, Відповідачем не заперечується.

Судом встановлено та визнається сторонами, що відповідно до паспорта громадянина України Позивач, ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто станом на день звернення (12.02.2025 року) був особою, якій виповнилося повні 55 років.

Судом встановлено, що Позивачем на підтвердження права на таке призначення (переведення) на пенсію зі зниженням пенсійного віку на 5 років були надані, окрім інших, слідуючі документи:

- копія посвідчення громадянина, який потерпів внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС (категорії 4) серії НОМЕР_1 , виданого 10.12.1993року Житомирською обласною державною адміністрацією;

- копія довідки відділу реєстрації місця проживання Виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області від 09.01.2025 року №322 про те, що Позивач з 26.04.1986 року по 17.05.1988 року, з 25.05.1990 року по 29.03.1995 року та з 25.04.1995 року по 04.09.1995 року проживав (був зареєстрований) в селі Розтяжин Коростенського району Житомирської області, яке відноситься до зони посиленого радіоекологічного контролю;

- копія довідки відділу реєстрації місця проживання Виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області від 23.01.2025 року №1398 про те, що Позивач з 24.10.1995 року по 29.02.2008 року проживав (був зареєстрований) в селі Чолівка Коростенського району Житомирської області, яке відноситься до зони посиленого радіоекологічного контролю;

- копія довідки відділу реєстрації місця проживання Виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області від 28.01.2025 року №1857 про те, що Позивач з 29.02.2008 року по теперішній час проживає (зареєстрований) в селищі Мирний Коростенського району Житомирської області, яке відноситься до зони посиленого радіоекологічного контролю;

- копія диплому НОМЕР_2 про те, що Позивач в 1990 році поступив, а 27.02.1993 року закінчив Малинський лісотехнічний технікум Житомирської області;

- копія довідки ТДВ "Коростенський щебзавод" №29 від 28.01.2025 року про періоди роботи Позивача на вказаному підприємстві;

- копія трудової книжки.

Як вже зазначалося судом, в розумінні вимог частини другої статті 55 Закону № 796-XII особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років мають право на пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку, передбаченого ст.26 Закону N 1058-IV, на 2 роки.

Відповідно до примітки до вказаної правової норми законодавець зазначив, що така початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначеній зоні з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Тобто, в розумінні вимог статті 55 Закону № 796-XII право на зниженням пенсійного віку, передбаченого ст.26 Закону №1058-IV, на 2 роки мають особи, які постійно проживали чи постійно працювали у зоні посиленого радіологічного контролю за умови постійного проживання чи роботі в цій зоні з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Позивачем до позову долучено докази на підтвердження його проживання на території зони посиленого радіологічного контролю в період з 26.04.1986 року по 17.05.1988 року, з 25.05.1990 року по 29.03.1995 року та з 25.04.1995 року по 04.09.1995року проживав (був зареєстрований) в селі Розтяжин Коростенського району Житомирської області, яке відноситься до зони посиленого радіоекологічного контролю.

Згідно до постанови КМ Української РСР від 23 липня 1991 р. №106 "Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" та "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи" ( в редакції постанови КМ України № 914 (914-2008-п ) від 16.10.2008 ) село Розтяжин Коростенського району Житомирської області відносяться до зони посиленого радіологічного контролю.

Зазначене дає підстави суду зробити висновок, що в розумінні вимог примітки до статті 55 Закону № 796-XII факт проживання Позивача у зоні посиленого радіологічного контролю з моменту аварії по 31 липня 1986 року надає йому право на зниженням на два роки пенсійного віку, передбаченого ст.26 Закону N 1058-IV, для призначення пенсії за віком.

Одночасно, суд враховує, що в розумінні вимог статті 14 Закону № 796-XII до осіб, які потерпіли внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС (категорії 4) відносяться особи, які постійно прожили або відпрацювали чи постійно навчалися на територіях зони посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років.

Тобто, наявне у Позивача посвідчення "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" (категорія 4) в розумінні вимог статті 14 Закону № 796-XII підтверджує постійне проживання або роботу або навчання в зоні посиленого радіологічного контролю станом на 1 січня 1993 року ще не менше чотирьох років.

Зазначене свідчить, що наявне у Позивача посвідчення "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" (категорія 4) та долучені довідки надають підстави для віднесення Позивача до категорії осіб, які станом на 1 січня 1993 року постійно проживали або працювали у зоні посиленого радіологічного контролю не менше чотирьох років, а саме 4 роки 7 місяців 26 днів, що визнає сам Позивач.

Суд зазначає, що Позивачем помилково та безпідставно зроблено висновок, що наявне у Позивача посвідчення "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" (категорія 4) слугує підставою для зменшення пенсійного віку для призначення пенсії за віком на 4 роки.

Факт проживання Позивача на території, що відноситься до зони посиленого радіологічного контролю сумарно 4 роки 7 місяців 26 днів, відповідно до частини другої статті 55 Закону № 796-XII надає йому право на призначення пенсії із зниженням пенсійного віку ще на один рік (1 рік за 3 роки проживання, роботи).

Одночасно суд зазначає, що долучена Позивачем до позову копія диплому НОМЕР_2 про те, що Позивач в 1990 році поступив, а 27.02.1993 року закінчив Малинський лісотехнічний технікум Житомирської області підтверджує факт його навчання в навчальному закладі, який знаходиться на території, що відноситься до зони посиленого радіологічного контролю, так як місто Малин Житомирської області відносяться до зони посиленого радіологічного контролю.

Разом з тим, вказаний період навчання з 01.09.1990 року по 01.01.1993 року охоплюється періодом проживання Позивача в селі Розтяжин Коростенського району Житомирської області, а тому додатковому (подвійному) врахуванню не підлягає.

Суд вважає також помилковими доводи Позивача, наведені у позові, щодо необхідності врахування для вирішення спору довідок відділу реєстрації місця проживання Виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області щодо проживання Позивача після 01.01.1993 року по даний час в населених пунктах Коростенського району Житомирської області, які відносяться до території радіоактивного забруднення.

В розумінні вимог статті 55 Закону № 796-XI для набуття права на зменшення пенсійного віку для призначення пенсії за віком підлягає врахуванню виключно період проживання, навчання та роботи особи на території, що потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи, з дня аварії та станом на 01.01.1993 року. Періоди проживання, навчання та роботи особи на такій території після 01.01.1993 року на вирішення питання про зменшення пенсійного віку для призначення пенсії за віком врахуванню не підлягають.

Таким чином, в розумінні вимог частини другої статті 55 Закону № 796-XII у Позивача наявне право на зниженням на три роки (2+1) пенсійного віку, передбаченого ст.26 Закону№1058-IV, для призначення пенсії за віком, а не на 5 років, як зазначено в позові.

Враховуючи, що на день звернення Позивача про призначення пенсії (12.021.2025 року) Позивачу виповнилося лише повні 55 років, він не набув права на призначення пенсії з досягненням 55 річного віку із зниженням на 5 років пенсійного віку, як громадянину, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, а тому були відсутні підстави для призначення (переведення) пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку, а тому відсутні підстави для скасування оскаржуваного рішення Відповідача про відмову в такому призначенні пенсії та про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до вимог ст.ст.139-143 КАС України відсутні підстави для стягнення або відшкодування судових витрат по даній справі.

Керуючись вимогами ст.ст.2,90,139-143,242-246,250,255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.Ф. Нагірняк

11.07.25