Справа № 520/1859/25
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2025-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Лук`яненко М.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2025 р. Справа № 520/1859/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Ральченка І.М.,

Суддів: Катунова В.В. , Подобайло З.Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.04.2025, по справі № 520/1859/25

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просила суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 09.09.2024 №52 про відмову у переведенні на пенсію по втраті годувальника відповідно до поданої позивачем заяви від 02.09.2024;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області перевести ОСОБА_1 на пенсію по втраті годувальника померлого чоловіка ОСОБА_2 відповідно до її заяви від 02.09.2024.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 03.04.2025 задоволено позовні вимоги.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 09.09.2024 року №52 "Про пенсійне забезпечення гр. ОСОБА_1 ", яким відмовлено у переведенні на пенсію по втраті годувальника відповідно до поданої ОСОБА_1 заявою від 02.09.2024 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області перевести ОСОБА_1 на пенсію по втраті годувальника померлого чоловіка ОСОБА_2 відповідно до її заяви від 02.09.2024 року.

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просило його скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначало, що позивачка, звертаючись до відповідача з заявою про перехід з пенсії за віком на пенсію в разі втрати годувальника, не надала документи, що засвідчують факт реєстрації місця проживання з померлим годувальником за однією адресою та факт перебування на утриманні померлого годувальника. Вказувало, що факт спільного проживання позивача з годувальником матеріалами справи не підтверджено, адже ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , в той час як годувальник до дня смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , у зв`язку з чим відсутні підстави для переведення позивачки на пенсію по втраті годувальника.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судовим розглядом, ОСОБА_1 з січня 2017 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області і отримує пенсію за віком, призначену на умовах відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV.

З 24.12.1983 позивачка перебувала в шлюбі з ОСОБА_2 .

Відповідно до свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер.

02.09.2024 позивачка звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з заявою щодо переходу з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника після смерті чоловіка ОСОБА_2 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV.

Подана позивачем заява за принципом екстериторіальності була розглянута Головним Управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області.

За результатом розгляду заяви рішенням Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 09.09.2024 № 52 позивачці, відмовлено в переведенні на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, у зв`язку з відсутністю довідки про перебування на утриманні померлого годувальника чи про спільне проживання, виданої відповідно до вимог чинного законодавства.

Позивачка, не погодившись із відмовою відповідача, звернулася до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог, визнавши належним способом захисту прав позивачки зобов`язання відповідача перевести ОСОБА_1 на пенсію у зв`язку з втратою годувальника померлого чоловіка ОСОБА_2 відповідно до її заяви від 02.09.2024.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV) відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до ч.1 ст. 10 Закону № 1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Згідно ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону №1058-IV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), та непрацездатним членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.

Частиною 3 ст. 36 Закону №1058-IV передбачено, що до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 36 Закону №1058-IV непрацездатними членами сім`ї вважаються: чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли віку 65 років, або пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Пунктом 2.3. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (далі - Порядок № 22-1) передбачено, що до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу, зокрема, документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника (п.п. 9).

Відповідно до п. 2.11. Порядку № 22-1 за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються відомості про місце проживання (разом з годувальником за однією адресою), зазначені у пункті 2.22 (витяг з реєстру територіальної громади щодо реєстрації місця проживання), або документи, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання особи, зокрема органом місцевого самоврядування, що підтверджують такий факт.

У ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_1 має інвалідність 3 групи безстроково, що підтверджується довідкою Харківської районної МСЕК від 04.08.2014.

З 24.12.1983 позивачка перебувала в шлюбі з ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

Зазначаючи про відсутність підстав для переведення ОСОБА_1 на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, пенсійний орган вказував про непідтвердження факту спільного проживання позивача з годувальником, так як ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , в той час як годувальник до дня смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , тобто на момент смерті чоловіка позивачка не проживала з ним за однією адресою.

Разом з тим, із матеріалів справи встановлено, що позивачкою, при зверненні до пенсійного органу, до заяви про перехід з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника долучено довідку відділу поліції № 1 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області від 25.03.2024, відповідно до якої під час проведення перевірки та виходу за адресою: АДРЕСА_2 в ході опитування сусідів встановлено, що дійсно ОСОБА_1 мешкає за вказаною адресою на протязі тривалого часу.

Зазначена довідка складена на підставі перевірки, проведеної співробітником поліції, оформлена у відповідності до вимог діючого законодавства.

Також позивачкою надано відповідачу довідки внутрішньо переміщених осіб на своє ім`я та на ім`я чоловіка ОСОБА_2 станом на серпень-вересень 2022 року, відповідно до яких фактичне місце проживання/перебування останніх було АДРЕСА_3 .

Крім того, позивачка зверталася до адміністрації Новобаварського району Харківської міської ради зі зверненням, в якому просила надати їй довідку про те, що вона фактично постійно проживала за адресою: АДРЕСА_2 та знаходилась на утриманні чоловіка ОСОБА_2 , втім на вказане звернення адміністрація Новобаварського району листом від 25.11.2024 №С-188/0/150-24 повідомила відповідно до Положення про Адміністрацію Новобаварського району Харківської міської ради до повноважень Адміністрації не входить питання щодо надання довідок про постійне фактичне місце проживання.

За таких обставин позивачка, як дружина померлого годувальника, з 02.09.2024 (моменту первинного звернення про переведення на пенсію по втраті годувальника) набула право на переведення на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, враховуючи, що позивачка є непрацездатним членом сім`ї померлого годувальника (її чоловіка) та надала до пенсійного органу всі необхідні документи для переведення її на пенсію в зв`язку з втратою годувальника.

З огляду на наведене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 09.09.2024 року № 52 та зобов`язання відповідача перевести ОСОБА_1 на пенсію по втраті годувальника померлого чоловіка ОСОБА_2 відповідно до її заяви від 02.09.2024.

Враховуючи вищенаведене, судова колегія вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги та не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Переглянувши рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що суд вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваного рішення відсутні.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.04.2025 по справі № 520/1859/25 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді В.В. Катунов З.Г. Подобайло