Справа № 947/23848/25
Суддя: Луняченко В. О.
Дата ухвалення: 2025-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/947/211/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2025 року

Київський районний суд м. Одеси в складі головуючого судді Луняченка В.О.

за участю секретаря Макаренко Г.В.,

розглянувши в порядку термінового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправної та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси 25 червня 2025, шляхом формування в системі « Електронний суд» надійшов позов, поданий в інтересах ОСОБА_1 (позивача ) його представником адвокатом Сігнаєвським А.О. до ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі ІНФОРМАЦІЯ_3 у АДРЕСА_1 ) про визнання протиправної та скасування постанови № 339 від 16 квітня 2025 року винесену ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210 КУпАП.

Позовні вимоги обгрунтовані тим що вказана постанова була розглянута за відсутністю позивача, як особи яка притягувалась до адміністративної відповідальності та без урахування факту його затримання та вивезення до м. Білозерське, Покровського району, Донецької області за день до розгляд у м. Одесі адміністративної справи що унеможливлювало присутність під час розгляду справи, не допуск до справи заявленого їм письмово адвоката. Крім того, а ні у протоколі про притягнення до адміністративної відповідальності, а ні у постанові не наведено фактів яки були підставою вважати про наявність складу адміністративного правопорушення .

Таким чином, на думку позивача, відсутні як подія правопорушення так і, у діях самого ОСОБА_1 склад вказаного адміністративного правопорушення.

Разом з позовом стороною позивача заявлялось клопотання про поновлення строків прийняття позову так як про існування постанови, яка є предметом оскарження, позивачу стало відомо лише після того як у підсистеми « Електронний суд» з`явився лист про відкриття виконавчого провадження від 18.06.2025.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 02.07. 2025 року позовна заява були прийнята судом до розгляду та відкрито провадження.

Від представника ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Одеса Нечипуренко К.В. 04.07.2025 року було подано відзив на позовну заяву, за змістом якого представник відповідача заперечує проти задоволення позову та наполягає на тому що винесення протоколу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності по ч.3 ст. 210 КУпАП і у подальшому постанови, яка є предметом оскарження, відбувалось у відповідності до вимог законодавства, вповноваженими особами, особа, яка притягувалась до адміністративної відповідальності, після винесення протоколу була завчасно сповіщена про час розгляду справи по суті, у діях позивача було виявлено склад відповідного адміністративного правопорушення, при розгляді справи були враховані всі необхідні обставини.

Представником позивача було подано відповідь на відзив, в якому звертається увага суду на відсутність спростування представником відповідача факту відсутності встановлення під час винесення протоколу та постанови фактів ( обставин) яки були підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності та не враховано, що саме з ІНФОРМАЦІЯ_4 у АДРЕСА_1 ОСОБА_1 , без звільнення на будь-який час , було відправлено під конвоєм до Донецької області , що унеможливлювало його присутність на наступний день у м. Одесі при розгляді справи а заявлено їм адвоката не було допущено до розгляду справи.

Судом було відмовлено у проведенні судового засідання у режимі відеоконференцзвязку у звязку із відсутністю технічної можливості.

До судового засідання сторони не з`явились. Від позивача та його представника подані клопотання про відкладення розгляду справи.

Суд, з урахуванням особливостей провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності , яки врегульовані ст. 268, 286 Кодексу адміністративного судочинства України ( КАС України), розглядає справу , які відноситься до категорії термінових, без участі учасників справи, які повідомлені належними чином але не прибули у судове засідання, враховуючи наявні матеріали справи а також додаткові заяви учасників справи надані до суду.

Судом встановлено, що згідно протоколу №339 від 11 квітня 2025 року , складеного відповідальним виконавцем адміністративного відділення ІНФОРМАЦІЯ_4 молодим лейтенантом ОСОБА_3 , військовозобов`язаний ОСОБА_1 11 квітня 2025 року о 14:08 годин порушив абзац восьмий частини третьої статті першої Закону України « Про військовий обов`язок і військову службу», підпункт 7 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які є Додатком 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року №1487, а саме: в семиденний строк з дня прибуття до нового місця проживання не прибув із паспортом громадянина України і військово-обліковими документами до ІНФОРМАЦІЯ_4 , який організовує та веде військовий облік на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, для взяття на військовий облік чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210 КУпАП.

Постановою ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_4 № 339 від 16 квітня 2025 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності по ч.3 ст. 210 КУпАП з визначенням обставин, тотожних зазначеним у протоколі №339 від 11 квітня 2025, та накладенням штрафу в розмірі 17 000 грн.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Індивідуальний акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк (п. 19 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Частиною третьою статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) визначено, що порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку , яке вчинене в особливий період, тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як визначено ст. 235 Кодексу України про адміністративні правопорушення територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210,210-1,211(крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Відповідно до абз. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 №3543-XII особливий період період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 №303/2014 «Про часткову мобілізацію».

24.02.2022 Верховною Радою України прийнято Закон України «Про затвердження указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-ІХ, яким затверджено указ Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався відповідними Указами Президента України та діє наразі.

За змістом постанови ( як і протоколу ) про притягнення до адміністративної відповідальності правопорушення ОСОБА_1 визначено у вигляді не прибуття із паспортом громадянина України і військово-обліковими документами до ІНФОРМАЦІЯ_4 , який організовує та веде військовий облік на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, для взяття на військовий облік в семиденний строк з дня прибуття до нового місця проживання.

Згідно абзацу восьмого частини третій ст. 1 ЗУ « Про військовий обов`язок і військову службу» Військовий обов`язок включає, зокрема, дотримання правил військового обліку.

Підпункт 7 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які є Додатком 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року №1487, визначає обов`язок призовників, військовозобов`язаних та резервістів особисто у семиденний строк прибувати до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (органів СБУ) з паспортом громадянина України і військово-обліковими документами для зняття з військового обліку в разі вибуття в іншу місцевість до нового місця проживання, у службові відрядження, на навчання, у відпустку чи на лікування (строком понад три місяці за межі України), у разі зміни місця проживання в межах міста з переїздом на територію іншого адміністративного району.

Таким чином , законодавець визначив серед обов`язкових правил військового обліку, обов`язок військовозобов`язаних особисто у семиденний строк прибувати до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у разі зміни місця проживання в межах міста з переїздом на територію іншого адміністративного району.

Тобто адміністративне правопорушення, у визначених вище випадках, має склад у вигляді встановленого факту зміни військовозобов`язаним місця проживання, внаслідок чого нове місце проживання відноситься до іншого ІНФОРМАЦІЯ_5 ніж раніше, та невиконання при цьому вимог про особисте прибуття до центру комплектування з наданням відповідних документів.

А ні у протоколі, а ні у постанові, а ні у відзиві на позов суб`єкт владних повноважень не надав будь-яких доказів щодо встановленого факту зміни ОСОБА_1 місця свого проживання ( факт зняття з реєстрації за минулим місцем проживання та реєстрації за новою адресою) що було підставою для виконання обов`язку особистою явки до центру комплектування та соціальної підтримки.

З наданої відповідачем документації ОСОБА_1 з 2021 року знаходиться на обліку саме в ІНФОРМАЦІЯ_6 та звірка контактних даних відбулась 19.09.2024.

Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02).

Судом визнається обов`язкова відповідність судового процесу у справах про притягнення особи до адміністративної відповідальності таким засадам, як верховенство права, законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, безпосередність дослідження доказів.

Згідно ч.1,2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У п. 110 рішення Європейського суду з прав людини "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" N 36985/97 суд визначив, що адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень.

Аналогічну правову позицію визначив у Постанові від 31.01.2019 року Верховний суд у справі №760/10803/15-а зазначивши, що один з основних принципів забезпечення вирішення спорів у публічно-правовій сфері, зокрема, між суб`єктом приватного права і суб`єктом владних повноважень, який передбачає, що останній зобов`язаний забезпечити доведення в суді правомірності свого рішення, дії або бездіяльності, оскільки в протилежному випадку презюмується, що вони є протиправними.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначив, що допустимість доказів є прерогативою національного права і за загальним правилом, саме національні суди уповноважені оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року; п. 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року).

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Відповідно до положень ст. 8, ст. 62 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У рішенні по справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспаніі» ЄСПЛ зазначив, що п.2 ст. 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив протиправне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

У даному випадку а ні у протоколі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності від 11 квітня 2025 а ні у постанові №339 від 16 квітня 2025 не наведено факт наявності складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст. 210 КУпАП.

Так само у відзиві на позов представником відповідача взагалі не наведено будь-яких фактів яки були підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності 16.04.2025 окрім наявності різного законодавства якими врегульовані діяльність РТЦК та СП та норм Кодексу України про притягнення до адміністративної відповідальності і законодавства про мобілізацію.

Згідно вимог п.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Питання, пов`язані з оцінкою поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, неодноразово вирішувалось й Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, у постанові від 27.05.2020 у справі №9901/546/19 висловлено правову позицію про те, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

У даному випадку відсутність у постанові відомостей про участь при розгляді справи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та відсутність доказів вручення ОСОБА_1 копії вказаної постанови , дозволяє суду прийти до висновку про наявність підстав для поновлення позивачу строку звернення до суду

Відповідно до вимог ч.1 ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Керуючись ст. ст. 241-243,245,246,250,295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про визнання протиправної та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Скасувати постанову ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_5 №339 від 16.04.2025 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210 КУпАП про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу відносно ОСОБА_1 .

Закрити провадження в адміністративній справі щодо притягнення ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 ) до адміністративної відповідальності за частиною 3 ст.210 Кодексу України про адміністративні правопорушення по обставинами викладеним у протоколі серії №339 від 11.04.2025.

Повний текст рішення складено 10.07.2025.

Рішення може бути оскаржено, шляхом подання до П`ятого апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги, протягом десяти днів з дня складення повного рішення.

Суддя В. О. Луняченко