Справа № 2-а-1499/11
Суддя: Гребенюк В. В.
Дата ухвалення: 2025-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1499/11
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2025 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Гребенюка В.В., за участю секретаря судового засідання Годованюк Ю.Р., представника позивача Бойченко В.М., позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Прищепи О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням Постанови Подільського районного суду м. Києва від 12 квітня 2011 року у справі № 2-а-1499/11

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (надалі за текстом - позивач) звернувся до Подільського районного суду м. Києва з позовом до Управління Пенсійного Фонду України у Подільському районі м. Києва (надалі за текстом - відповідач), про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не нарахування і несплати пенсії у повному розмірі та зобов`язання зробити перерахунок пенсії відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 29.11.2010 з подальшим перерахуванням.

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 12.04.2011 року, яка залишена без змін Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 24.01.2012:

- визнано неправомірною відмову відповідача в здійсненні перерахунку позивачу призначеної основної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, як особі, котра постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи;

- зобов`язано відповідача зробити перерахунок позивачу, як учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС 1 категорії, інваліду 2 групи, державної пенсії в розмірі, передбаченому ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що складає щомісяця не менше 8 прожиткових мінімумів для осіб, що втратили працездатність з 29.11.2010 з урахуванням проведених виплат;

- зобов`язано відповідача зробити перерахунок позивачу, як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, інваліду 2 групи, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю в розмірі, передбаченому ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що складає щомісяця 75% прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність з 29.11.2010 з урахуванням проведених виплат.

22.04.2024 до суду від позивача надійшла заява про встановлення судового контролю.

Ухвалою суду від 05.07.2024 суд, зокрема, зобов`язав відповідача протягом 30 робочих днів з дня отримання цієї Ухвали подати звіт про виконання Постанови Подільського районного суду від 12.04.2011 року у справі № 2-а- 1499/11.

26.08.2024 до суду від відповідача надійшов звіт на виконання рішення суду.

25.09.2024 до суду від позивача надійшла відповідь на звіт ГУ ПФ України.

Ухвалою суду від 30.09.2024, серед іншого, встановлено відповідачу новий строк для подання до Подільського районного суду міста Києва звіту про виконання постанови Подільського районного суду міста Києва від 12.04.2011 у справі №2-а-1499/11, а саме протягом 60 днів з дня отримання цієї ухвали.

06.01.2025до суду від відповідача надійшов звіт на виконання рішення суду.

17.01.2025 до суду від позивача надійшли заперечення на звіт.

14.03.2025 до суду від позивача надійшли пояснення.

31.03.2025 до суду від відповідача надійшли пояснення.

Згідно ст. 382-2 КАС України суд розглядає звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення протягом десяти днів з дня його надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням сторін - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду питання, не перешкоджає судовому розгляду.

Представник відповідача просив затвердити звіт, позивач заперечив проти затвердження звіту.

Розглянувши звіт відповідача, та заслухавши сторін, суд зазначає наступне.

Так, у звіті вказано, що розпорядженням №168606 від 07.03.2012 відповідачем виконано Постанову суду від 12.04.2011, перерахунок пенсії проведено починаючи з 29.11.2010 року по 22.07.2011. Сума коштів по перерахунку за період з 29.11.2010 року по 22.07.2011 становить 9 982,61 грн.

У Розпорядженні №168606 від 07.03.2012 вказано призначити згідно з Законом України щомісячно в сумі:

З 29.11.2010 / пенсія 1234,60 / цільове доплати 5091,65 - (997) / всього 6326,25.

З 01.12.2010 / пенсія 1234,80 / цільове доплати 5091,45 - (997) / всього 6326,25.

З 01.01.2011 / пенсія 1234,00 / цільове доплати 5091,45 - (997) / всього 6326,25.

З 01.03.2011 / пенсія 1234,80 / цільове доплати 5091,25 - (997) / всього 6326,25.

З 01.04.2011 / пенсія 1234,80 / цільове доплати 5091,45 - (997) / всього 6326,25.

З 01.07.2011 / пенсія 1234,80 / цільове доплати 5091,45 - (997) / всього 6326,25.

З 23.07.2011 / пенсія 1242,80 / всього 1242,80.

З 01.10.2011 / пенсія 1246,80 / всього 1246,80.

З 01.12.2011 / пенсія 1250,80 / всього 1250,80.

З 01.01.2012 / пенсія 3365,25 / всього 3365,25.

Відтак, за висновком відповідача, останнім виконано Постанову суду від 12.04.2011 згідно покладених зобов`язань.

Позивач заперечує проти затвердження звіту відповідача, виходячи з того, що відповідачем не надано доказів виконання Постанови суду від 12.04.2011 (платіжних або фінансових документів). Крім цього, позивач зауважує, що відповідачем не вказано, яким взагалі чином виконувалось рішення суду.

Відповідно до виписки АТ «КБ «Приватбанк» позивач отримав 937,06 грн. пенсії 08.07.2010; 32 159,27 грн. - 09.08.2010; 5876,25 грн. - 08.09.2010; по 4699,50 грн. - у жовтні - листопаді 2010; по 4771,00 грн. - у грудні 2010 - лютому 2011; 5083,00 грн. - 04.03.2011; по 4966,00 грн. - квітень 2011 - вересень 2011; по 5096,00 грн - жовтень - листопад 2011; 5200,00 грн - 08.12.2011; по 3365,25 грн. - січень - березень 2012. Надалі, суми пенсії не перевищують 3416,05 грн. у період з квітня 2012 по грудень 2015.

У зв`язку з вказаним позивач просить суд:

- постановити ухвалу про відмову у прийнятті звіту Головного управління пенсійного фонду України в м. Києва про виконати рішення Подільського районного суду м. Києва від 12 квітня 2011 року у справі № 2-а-1499/11.

- накласти на керівника Головного управління пенсійного фонду України в м. Києва штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

- додатково встановити новий строк подання звіту про виконати Постанову Подільського районного суду м. Києва від 12 квітня 2011 року у справі № 2-а-1499/11, а саме здійснити перерахунок та виплату перерахунок державної та додаткової пенсії з 29.11.2010 по 30.11.2022 рр.

За змістом ст. 382-3 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.

Суд також відмовляє у прийнятті звіту, якщо звіт подано без додержання вимог частин другої та/або третьої статті 382-2 цього Кодексу.

У разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

За змістом п. 5 та п.6 ч. 2 ст. 382-2 КАС України звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення має містити:

5) відомості про виконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, строк, порядок та спосіб його виконання;

6) у разі невиконання судового рішення: орієнтовні строки виконання такого рішення та їх обґрунтування; відомості про обставини, які ускладнюють виконання судового рішення суб`єктом владних повноважень, які заходи вжито та вживаються ним для їх усунення.

Зокрема, в Постанові від 3 квітня 2019 року у справі №820/4261/18 Верховний Суд встановив необхідність існування в спірних правовідносинах обставин, з якими стаття 382 Кодексу адміністративного судочинства України пов`язує наявність підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення. У зв`язку з цим, суди попередніх інстанцій при вирішенні спору мають дослідити характер правовідносин, що виникли між сторонами та звертати увагу, що підставою звернення до суду з даним позовом є невиконання судового рішення. Порушенням норм процесуального права є незастосування спеціальних правових норм, передбачених у статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України.

Проте, наданий відповідачем звіт не містить доказів виконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, у строк, порядок та спосіб встановлений Постановою Подільського районного суду м. Києва від 12.04.2011.

Також, у звіті відсутні орієнтовні строки виконання такого рішення та їх обґрунтування; відомості про обставини, які ускладнюють виконання судового рішення суб`єктом владних повноважень, які заходи вжито та вживаються ним для їх усунення.

Крім цього, з наданих сторонами фінансових та розрахункових документів вбачається, що відповідачем не здійснено перерахунок у спосіб встановлений рішенням суду.

З урахуванням обставин справи, характеру спірних правовідносин, предмета та категорії спору, практики правозастосування, що складалася з приводу спорів цієї категорії, суд зазначає про відсутність підстав для визнання поданого відповідачем звіту про виконання рішення суду від 12.04.2011 таким, що не підтверджує виконання рішення суду у повному обсязі, оскільки виплати перерахованої суми пенсії у повному обсязі позивачу здійснено не було, про що, власне, відповідачем зазначено у звіті, відтак, керуючись ст. 382-3 КАС України суд відмовляє у прийнятті звіту.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - коштами, передбаченими за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Відповідно до підпунктів 4, 5 пункту 4 Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2, Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, забезпечує своєчасне та в повному обсязі фінансування пенсій та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються коштом Фонду та з інших джерел, визначених законодавством, здійснює з цією метою перерозподіл коштів між районами (містами); здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового та начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Таким чином, виплати здійснює Головне управління Пенсійного фонду України винятково коштом Фонду та з інших джерел, визначених законодавством.

Згідно зі статтями 23, 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України є порушенням бюджетного законодавства.

Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 року № 649 (далі - Порядок № 649).

Відповідно до пункту 1 Порядку №649 цей Порядок визначає механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, коштами, передбаченими в державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету.

Згідно з пунктом 3 Порядку №649 боржник веде облік рішень у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою (далі - реєстр), відповідно до порядку, встановленого Пенсійним фондом України.

Пунктами 4, 5 Порядку №649 передбачено, що черговість виконання рішень визначається датою їх надходження до боржника.

Відповідно до пункту 10 Порядку № 649 виділення коштів для виплати здійснюється Пенсійним фондом України в межах наявних бюджетних призначень Пенсійному фонду України на цю мету у спосіб перерахування коштів боржнику.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти до висновку про те, що виплата нарахованих (перерахованих) сум пенсій за рішенням суду здійснюється, зокрема, коштами, передбаченими за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Черговість виконання судових рішень визначається датою їх надходження.

Судом встановлено, що відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивача на виконання рішення суду, утім, в матеріалах справи відсутні первинні документи бухгалтерського обліку щодо здійснення таких виплат (квитанції, платіжні доручення, виписка з банківського рахунку, тощо).

Суд враховує правову позицію, викладену Верховним Судом у Постанові від 23 квітня 2020 року у справі № 560/523/19, відповідно до якої переслідуючи мету забезпечення реалізації конституційного принципу обов`язковості судових рішень, адміністративні суди мають зважено підходити до вибору процесуальних засобів такого забезпечення, а саме: встановлювати дійсні причини виникнення затримки у виконанні судового рішення, аналізувати акти законодавства, враховувати здійснені відповідною посадовою особою дії, спрямовані на виконання судового рішення, та їх відповідність вимогам законодавства, встановлювати наявність та форму вини такої посадової особи, а також зазначати про співмірність розміру штрафу та доходів (фінансової спроможності) такої посадової особи. Це не повинно зумовлювати порушення основоположних засад адміністративного судочинства, зокрема, пропорційності, необхідності дотримання оптимального балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи та цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) тощо. Такі засоби не можуть бути надмірними за визначених умов та не мають призводити до порушення прав, гарантованих Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Посилення судового контролю за виконанням судових рішень та наділення суду з цією метою правом накладати штрафні санкції визнається заходом для забезпечення конституційного права громадян на судовий захист. Специфіка застосування штрафної санкції, полягає в тому, що вона накладається на керівника суб`єкта владних повноважень, яким не забезпечено виконання судового рішення та який є відповідальним за діяльність державного органу, який він очолює. Можливість накладення штрафу розглядається не самостійно, а за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або у разі неподання такого звіту. Накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штрафу є мірою покарання, а тому можливість суду накласти такий штраф може бути реалізована лише за умови встановлення судом обставин, які свідчать про умисне невиконання рішення суду, недобросовісність у діях суб`єкта владних повноважень, які свідчать про ухилення останнього від виконання рішення суду.

Суд також зазначає, що стаття 113 Конституції України встановлює, що Кабінет Міністрів України є вищим органом у системі органів виконавчої влади та у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, а також указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» діяльність Кабінету Міністрів України ґрунтується на принципах верховенства права та законності.

Приписи статті 117 Конституції України визначають, що Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови та розпорядження, які є обов`язковими до виконання.

Відповідно до частини першої статті 49 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» Кабінет Міністрів України на основі та на виконання Конституції та законів України, актів Президента України, постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, видає обов`язкові для виконання акти - постанови та розпорядження.

Отже, Порядок № 649, розроблений та затверджений Кабінетом Міністрів України на виконання своїх конституційних повноважень для виконання судових рішень, якими на органи Пенсійного фонду України покладені зобов`язання з нарахування (перерахунку) пенсійних та інших пов`язаних з ними виплат, є обов`язковим для виконання всіма органами та посадовими особами, включаючи органи Пенсійного фонду України.

Так, Верховний Суд у Постанові від 31 жовтня 2018 року у справі №704/1547/17 сформулював правову позицію, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту можна, зокрема, встановити новий строк подання звіту. Тобто, суд вправі вжити заходів реагування судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення нового строку для подачі звіту. Для підтвердження мотивації такого підходу потрібно керуватися абзацом першим підпункту 3.2 пункту 3, абзацу другого пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 червня 2009 року №16-рп/2009, де зазначено, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини, а виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової.

Відповідно до ч. 10 та ч. 11 ст. 382-3 КАС України у разі неподання звіту у строк, встановлений судом, або у разі подання звіту з порушенням такого строку та за відсутності поважних причин, які унеможливили його вчасне подання, суд встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу, а також накладає штраф на керівника такого суб`єкта владних повноважень.

Якщо суд прийняв звіт про виконання судового рішення, але суб`єктом владних повноважень відповідне судове рішення виконано не в повному обсязі, суд одночасно встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, суд встановлює відповідачу новий строк для подання звіту.

Щодо заяви позивача про накладення штрафу, суд зазначає наступне.

Згідно до ч. 3 та ч. 4 ст. 382-3 КАС України у разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

Половина суми штрафу стягується на користь заявника, інша половина - до Державного бюджету України.

Разом з тим, доводи відповідача щодо відсутності коштів для виконання рішення суду в цій справі суд до уваги не приймає, оскільки відсутність коштів за відповідною бюджетною програмою, не дає право боржнику не виконувати рішення суду.

Аналогічні правові висновки викладені в Постанові Верховного Суду від 23.10.2019 у справі № 815/591/17.

Однак, суд відмовляє у задоволенні заяви позивача про накладення штрафу, враховуючи, що застосування таких заходів є правом, а не обов`язком суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 241-243, 248, 253, 256, 374, 382 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням Постанови Подільського районного суду від 12 квітня 2011 року у справі № 2-а-1499/11 - задовольнити;

Встановити Головному управлінню Пенсійного фонду України у м. Києві новий строк для подання звіту протягом 30 робочих днів з дня отримання цієї Ухвали про виконання Постанови Подільського районного суду від 12 квітня 2011 року у справі № 2-а- 1499/11;

Роз`яснити, що відповідно до частини другої статті 382 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвалу може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через Подільський районний суд м. Києва;

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення;

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 256 КАС України.

Суддя В.В. Гребенюк