Справа № 160/19565/25
Суддя: Кучугурна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2025-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Кучугурна Н.В., розглянувши у порядку письмового провадження у м. Дніпрі заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії,
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії.
07.07.2025 до суду від ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову, в якій позивач просить суд: заборонити ІНФОРМАЦІЯ_1 здійснювати будь-які дії щодо позивача як військовозобов`язаного до набрання законної сили рішенням суду у даній справі; заборонити ІНФОРМАЦІЯ_1 викликати позивача для проходження медичних оглядів, мобілізаційних заходів, вручати повістки та направляти запити до роботодавця позивача щодо нього до моменту ухвалення остаточного рішення суду; заборонити ІНФОРМАЦІЯ_1 вносити зміни до облікових даних позивача у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів до ухвалення рішення суду, крім виключення даних про позивача з реєстру, як це передбачено п.2, ст.13 закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», скасування результатів незаконно проведеної військово-лікарської комісії, те незаконного запису про це у військовому квитку позивача.
У заяві позивач указує, що метою забезпечення є запобігання можливому порушенню прав та законних інтересів під час розгляду справи, оскільки існує реальна загроза продовження незаконних дій з боку відповідача, зокрема повторних викликів, спроб примусу до проходження медичних оглядів, внесення змін до моїх облікових даних у Реєстрі, накладення штрафів або інших примусових заходів.
Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду, заяву про забезпечення позову передано судді Кучугурній Н.В.
Розглянувши заяву, суд зазначає про таке.
Відповідно до ч.1 ст.150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Згідно з ч.2 ст.150 КАС України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
З аналізу наведених норм Кодексу адміністративного судочинства України слідує, що забезпечення позову здійснюється з метою гарантування виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог та спрямоване на те, щоб не допустити настання незворотних наслідків щодо відновлення порушеного права.
З огляду на приписи статті 150 КАС України, небезпека істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, до вирішення справи по суті не є фактом, який підлягає встановленню, а є елементом аргументації або оціночною категорією.
Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.
В силу ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Під час вирішення питання про наявність підстав для забезпечення позову, суд зазначає, що обов`язок щодо доведення та обґрунтування наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, аргументованості та невідворотності додаткових зусиль і витрат у майбутньому, покладається саме на особу, яка заявляє клопотання.
Частиною першою ст.151 КАС України встановлено, що позов може бути забезпечено:
1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;
2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;
4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;
5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Відповідно до ч.2 ст.151 КАС України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
При цьому, заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Суди не вправі вживати такі заходи до забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог.
Так, як зазначено вище, у заяві про забезпечення позову, представник позивача ставить питання про вжиття заходів забезпечення позову, шляхом заборони ІНФОРМАЦІЯ_1 здійснювати будь-які дії щодо позивача як військовозобов`язаного до набрання законної сили рішенням суду у даній справі; заборони ІНФОРМАЦІЯ_1 викликати позивача для проходження медичних оглядів, мобілізаційних заходів, вручати повістки та направляти запити до роботодавця позивача щодо нього до моменту ухвалення остаточного рішення суду; заборони ІНФОРМАЦІЯ_1 вносити зміни до облікових даних позивача у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів до ухвалення рішення суду, крім виключення даних про позивача з реєстру, як це передбачено п.2, ст.13 закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», скасування результатів незаконно проведеної військово-лікарської комісії, те незаконного запису про це у військовому квитку позивача.
Водночас позовна заява містить вимоги про зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_2 внести зміни до Реєстру шляхом вилучення інформації про позивача як військовозобов`язаного на підставі виключення з військового обліку, протягом 5 робочих днів з моменту набрання законної сили рішенням суду; заборони вчиняти щодо позивача будь-які дії як щодо військовозобов`язаного, зокрема: виклики, вручення повісток, направлення на медичні огляди або мобілізаційні заходи.
З наведених вище заявлених позивачем позовних вимог і заходів забезпечення позову, які просить вжити позивач, суд робить висновок про те, що вимоги заяви про забезпечення позову та заявлені позовні вимоги є тотожними, тому у разі вжиття судом заходів забезпечення позову, фактично буде вирішено спір по суті, що є недопустимим.
Враховуючи викладене, заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.
Відповідно до ч.5 ст.250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст. 150, 154, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя
Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви про забезпечення позову.
Ухвала набирає законної сили 09.07.2025.

Ухвала може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Кучугурна