Справа № 320/34822/25
Суддя: Сас Є.В.
Дата ухвалення: 2025-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні позову

10 липня 2025 року м. Київ Справа № 320/34822/25

Суддя Київського окружного адміністративного суду Сас Є.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви,

В С Т А Н О В И В:

27.06.2025 заявниця звернулась до Київського окружного адміністративного суду через підсистему «Електронний суд» з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, з наступними вимогами:

-Зупинити дію рішення Кваліфікаціи?но-дисциплінарноі? комісіі? адвокатури Киі?вськоі? області No17/2025 від 22.01.2025 року про притягнення адвоката Грековоі? Лариси Володимирівни (Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 30.11.2016 року No 3881, видане Радою адвокатів Донецькоі? області) до дисциплінарноі? відповідальності у виді зупинення права на заняття адвокатською, на час розгляду позовноі? заяви про визнання протиправним та скасування цього Рішення Киі?вським адміністративним судом.

-Заборонити Кваліфікаціи?но-дисциплінарноі? комісіі? адвокатури Киі?вськоі? області здіи?снювати розгляд будь-яких інших скарг на адвоката Грекову Л.В.

09.07.2025 вказана заява зареєстрована канцелярією Київського окружного адміністративного суду та про проведено її автоматизований розподіл між суддями.

З обґрунтування заяви зазначено, що заявник є адвокатом, що підтверджується свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю від 30.11.2016 року №3881, виданого Радою адвокатів Донецької області. Адвокатську діяльність здійснює в складі Адвокатського об`єднання «ГРЕКОВА, ГОЛОВЧЕНКО І ПАРТНЕРИ», в якому займає посаду Керуючого партнера.

Рішенням Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області № 17/2025 від 22 січня 2025 року, адвоката ОСОБА_1 було притягнено до дисциплінарного стягнення шляхом зупинення діяльності на 5 місяців. Підставою для притягнення до відповідальності було звернення зі скаргою з боку ТОВ «ІТ КОМПАНІ» Підстави для застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 визначені у п. 77,80 оскаржуваного рішення, що виразилось в тому, що адвокат Грекова Л.В. діючи в межах конфлікту інтересів здійснила з боку та в інтересах ТОВ «СНЕТЧ» оскарження Договору купівлі-продажу будівлі від 31.01.2023 року, що був укладений між ТОВ ФІРМА «УКРЗОВНІШІНФОРМ» (клієнтом адвоката Грекової Л.В.) та ТОВ «СНЕТЧ» (клієнтом Адвоката Грекової Л.В.), що на думку КДКА Київської області є одноразовим грубим порушенням адвокатської етики.

Оскаржуючи прийняте рішення Грекова зауважує, що: 1. Сплинув річний строк для притягнення до відповідальності (по тексту оскаржуваного рішення КДКА зазначає про події вересня 2022 року лютого 2023 року, які нібито містили ознаки вчинення дисциплінарного проступку, а рішення було прийнято 22.01.2025 року) Грекова не вчиняла дій, щодо оскарження Договору купівлі-продажу будівлі що був укладений між ТОВ ФІРМА від 31.01.2023 року, «УКРЗОВНІШІНФОРМ» (клієнтом адвоката Грекової Л.В.) та ТОВ «СНЕТЧ» (клієнтом Адвоката Грекової Л.В.). Такий Договір в межах справи № 920/3014/23 оскаржується заявником скарги ТОВ «ІТ КОМПАНІ». Отже, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області не розібравшись у правовідносинах, що склались між учасниками справи № 910/3014/23 притягнула до відповідальності адвоката за дії вчинені не нею, а іншими особами. Скаржник ТОВ «ІТ КОМПАНІ» ніколи не був клієнтом ОСОБА_1 як адвоката , а є її опонентом у суді проти її клієнтів ТОВ «СНЕТЧ» та ТОВ ФІРМА «УКРЗОВНІШІНФОРМ». Таким чином, КДКА Київської області не розібравшись у правовідносинах між учасниками справи № 910/3014/23 та обставинах справи, дійшла помилкових висновків про вчинення адвокатом ОСОБА_1 дисциплінарного проступку та порушення принципів адвокатської етики.

З огляду на вищевказані обставини, ОСОБА_1 звернулась зі скаргою на рішення КДКА до Вищої Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури (далі ВКДКА), заявивши клопотання про поновлення строку на подання скарги обумовлене тим, що про оскаржуване рішення КДКА від 22.01.2025 року було повідомлено адвоката шляхом направлення на її електронну адресу тексту рішення за три дні до спливу строку на його оскарження , а саме 19.02.2025 року. Втім, не зважаючи на це, ВКДКА своїм рішенням від 08.06.2025 року відмовила в поновленні строку на оскарження та залишила в силі рішення КДКА про притягнення адвоката до відповідальності шляхом зупинення права (рішення ВКДКА на дату подання позову до адвоката не надходило)

Адвокат Грекова Л.В. має намір звернутись до адміністративного суду за захистом своїх порушених прав, шляхом подання вимоги про визнання протиправним та скасування акту індивідуальної дії Рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області № 17/2025 від 22 січня 2025 року, яке є об`єктивно незаконним та замовленим з боку опонентів у справі, з метою тиску на адвокатів протилежної сторони спору та визнання протиправним.

Рішення Вищої Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 08.06.2025 року про відмову в поновленні строку на оскарження та залишення в силі рішення КДКА.

Втім, на сьогодні, діяльність адвоката паралізована, оскільки згідно відомостей Єдиного реєстру адвокатів України моя діяльність як адвоката зупинена з 19.02.2025 року, про що свідчить відповідна відмітка в профілі адвоката, що унеможливлює у т.ч. формування ордеру та представництво інтересів Клієнтів. Разом з тим, на сьогодні, за низкою укладених ще протягом 2023-2024 років Договорів про надання правової допомоги ОСОБА_1 має зобов`язання з надання кваліфікованої правової допомоги перед низкою Клієнтів юридичних та фізичних осіб. Отже, в результаті внесення відомостей про зупинення моєї діяльності до реєстру, репутація адвоката перед клієнтами може бути втрачена безповоротно, оскільки останні будуть вимушені розірвати Договори про надання правової допомог зі мною та знайти інших адвокатів. Більш того, навіть після повернення її до здійснення адвокатської діяльності після спливу строку притягнення до дисциплінарної відповідальності та/або внаслідок скасування оскаржуваного рішення КДКА Київської області клієнтська база буде безповоротно втрачена.

В той же час, адвокатська діяльність є основним джерелом доходу ОСОБА_1 , що має на утриманні двох синів. Крім того, низка фізичних осіб- Клієнтів, перебуває за кордоном у зв`язку із озброєною агресією РФ та не має фізичної можливості здійснити швидку заміну представника у кримінальних справах тощо.

Разом з тим, розгляд інших скарг на адвоката здійснюється з урахуванням наявних рішень про притягнення до відповідальності, що погіршує становище адвоката як об`єкту оскарження. З огляду на вищевказане, з метою недопущення настання безповоротних наслідків для репутації та діяльності адвоката ОСОБА_1 внаслідок реалізації оскаржуваного рішення КДКА Київської області, та з метою недопущення погіршення становища адвоката під час розгляду інших скарг вважає за доцільне заборонити Кваліфікаціи?но-дисциплінарноі? комісіі?? адвокатури Киі?вськоі? області здіи?снювати розгляд будь-яких інших скарг на адвоката Грекову Л.В.

Розглянувши заяву по суті суд виходить з наступного.

Інститут забезпечення адміністративного позову регламентовано статтями 150, 151 КАС України, які закріплюють підстави для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а також способи забезпечення позову в адміністративному процесі.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті визначених законом заходів з метою створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Відповідно до вимог частини 1 статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи може вжити визначені цією статтею заходи забезпечення адміністративного позову.

Підставою для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати такі обставини:

- невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачем за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

- очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Ці підстави є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Відповідно до частини 2 статті 151 КАС України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття забезпечення позову для заінтересованих осіб.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 29.01.2020 року (справа № 640/9167/19) по-перше: виходячи з процесуального закону, поряд з наявністю очевидних ознак протиправності рішення, яке оскаржується в судовому порядку, законодавець, як обов`язкову умову, для застосування заходів забезпечення позову, визначив існування, внаслідок цього, порушення прав або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням; а по-друге: значення вжитого законотворцем поняття «очевидні ознаки» необхідно розуміти як оціночну характеристику обставин, які сприймаються однозначно, є беззаперечними, не викликають жодних сумнівів й, не потребуючи оцінки доводів і аргументів позовної заяви, висловлених по суті спору, явно свідчать про протиправний характер адміністративного акту, який оскаржується до суду.

Згідно висновків Верховного Суду, викладених, зокрема, у постанові від 11 березня 2021 року (справа № 640/23179/19), вирішуючи заяву, суд повинен проаналізувати та оцінити ці доводи заявника щодо «очевидності» ознак протиправності рішення та порушення прав позивача, при цьому, незважаючи на те, що такі ознаки не мають окреслених меж, йдеться насамперед про їх «якість»: вони повинні свідчити про протиправність оскаржуваного рішення поза обґрунтованим сумнівом.

Дослідивши матеріали справи, суд зазначає, що доводи позивача в частині очевидної протиправності оскаржуваного рішення фактично не є беззаперечними та потребують оцінки під час розгляду справи по суті спору. Тобто, встановлення наявності/відсутності підстав для прийняття оспорюваного рішення відповідача, є можливим лише під час розгляду справи по суті на підставі повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин у справі.

Слід також відмітити, що заява не містить будь-якого правового обґрунтування рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області № 17/2025 від 22.01.2025, окрім загального покликання на його необґрунтованість.

Стосовно доводів про настання негативних наслідків щодо втрати клієнтів за укладеними протягом 2023-2024 року договорами про надання правової допомоги, у разі не вжиття заходів забезпечення, суд відзначає, що на підтвердження даних обставин жодних доказів до заяви не додано.

Водночас суд констатує, що вимога в заяві про забезпечення позову «заборонити Кваліфікаціи?но-дисциплінарноі? комісіі? адвокатури Киі?вськоі? області здіи?снювати розгляд будь-яких інших скарг на адвоката Грекову Л.В.» виходить за межі позовних вимог, з якими заявниця має намір звернутись до адміністративного суду, а саме: про визнання протиправним та скасування акту індивідуальної дії Рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області № 17/2025 від 22.01.2025.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність на даний час підстав для задоволення заяви позивача про застосування заходів забезпечення позову.

Керуючись статтями 150, 151, 156, 248, 256 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Копію ухвали надіслати (вручити, надати) заявнику (його представнику).

Ухвала може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання та набирає законної сили після її перегляду в апеляційному порядку або закінчення строку на апеляційне оскарження.

Суддя Сас Є.В.