Справа № 420/30104/24
Суддя: Хлімоненкова М.В.
Дата ухвалення: 2025-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

про повернення заяви без розгляду
10 липня 2025 року м. Одеса
Суддя Одеського окружного адміністративного суду Хлімоненкова М.В., розглянувши в письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 в порядку ст.383 КАС України,
До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частина НОМЕР_1 , у якому позивач просив суд:
1.Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) у період з 01.12.2015р. до 28.02.2018р., із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року,
2.Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 до 28.02.2018 у сумі 85 927,87 грн, розраховану із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року, з відрахуванням обов`язкових платежів до бюджету та спеціальних фондів із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44.
3.Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 до 28.02.2018, відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2011 року № 159.
У вказаній справі Одеським окружним адміністративним судом 17.02.2025 ухвалено рішення, яким позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 до 28.02.2018. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з з 01.12.2015 до 28.02.2018 із застосуванням січня 2008 року як місяця підвищення доходу (базового місяця) для обчислення індексу споживчих цін при нарахуванні індексації грошового забезпечення, з відрахуванням обов`язкових платежів до бюджету та спеціальних фондів із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Судове рішення набрало законної сили 20 березня 2025 року.
На виконання рішення суду, 20.03.2025 Одеським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист.
03.07.2025 від позивача до суду надійшла заява в порядку ст.383 КАС України, у якій просить:
- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування і виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 до 28.02.2018 включно без застосування січня 2008 року в якості місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення («базового місяця»);
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 вжити заходи щодо усунення порушень статті 129-1 Конституції України шляхом нарахування і виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 до 28.02.2018 включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення («базового місяця») січень 2008 року;
Обґрунтовуючи подану заяву, позивач вказав, що на виконання рішення суду у даній справі, позивач отримав виконавчий лист, який пред`явив до примусового виконання і 03.04.2025 постановою головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) КУЛІКОВИМ В.А. відкрито виконавче провадження № 77700514.
У ході згаданого виконавчого провадження, крім безпосередньо його відкриття, проведено такі виконавчі дії: стягнуто з боржника витрати виконавчого провадження, двічі накладено штраф, а також повідомлено орган досудового розслідування про умисне невиконання судового рішення, яке набрало законної сили.
При цьому, як вбачається з повідомлення, поданого головним державним виконавцем КУЛІКОВИМ В.А., військовою частиною НОМЕР_1 неправильно обраховано розмір сум індексації, які підлягають сплаті на виконання вказаного судового рішення.
Перевіривши подану позивачем заяву, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви позивача, поданої в порядку ст. 383 КАС України, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду заяви, суд зазначає таке.
Відповідно до частини 1 статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
За змістом статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.
Відповідно до частин 2 та 3 статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Положеннями статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
За приписами ч.1, 4, 6 ст.383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.
За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача суд постановляє ухвалу про залишення заяви без задоволення, яка може бути оскаржена в порядку, встановленому статтею 294 цього Кодексу. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.
Отже, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.
Вказані норми Кодексу адміністративного судочинства України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення.
Водночас зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.
При цьому, підставами їх застосування є саме невиконання, неналежне виконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення.
Згідно із частини третьої статті 383 КАС України на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом.
За вимогами частини п`ятої статті 383 КАС України, у разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. У разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.
Так, обґрунтовуючи подану заяву, ОСОБА_1 зазначає про те, що виходячи з розміру нарахованих сум відповідачем на виконання рішення суду -6805,85грн, можна зробити висновок, що військова частина НОМЕР_1 не застосувала відповідно до рішення суду від 17.02.2025 по цій справі, для обрахунку індексації позивача за минулий період січень 2008 року в якості місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця).
Доводи заявника ґрунтуються виключно на загальній сумі нарахованої індексації за минулий період (з 01.12.2015 по 28.02.2018) на виконання судового рішення у цій справі відповідачем.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для повернення заяви позивачу у справі.
Керуючись ст.241, 243, 248, 294, 295, 383 КАС України, суд,
Заяву ОСОБА_1 в порядку ст.383 КАС України повернти заяву без розгляду.
Копію ухвали направити учасникам справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею відповідно до ст.256 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, визначені статтями 294-297 КАС України до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Марина ХЛІМОНЕНКОВА